Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/767/15 Головуючий у 1 інстанції: Салтан Л.Г.
Суддя-доповідач: Денисенко Т.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2014 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який в процесі розгляду справи уточнив.

Позивач зазначав, що 15 грудня 2005 року між ними та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір, на підставі якого відповідач отримав кредит в сумі 2500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач в обумовлені правочином строки свої зобов'язання не виконував, станом на 30 червня 2014 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 3403,92 грн. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2009 року з відповідача на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" було стягнуто заборгованість в розмірі 4357,75 грн., що існувала станом на 22 червня 2008 року. За період з 22 червня 2008 року по 22 червня 2014 року відповідач має заборгованість 13828,28 грн., яка складається з наступного: заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 12693,60 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафу (процентної складової) в сумі 634,68 грн.

Посилаючись на ці обставини, просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість в сумі 13828,28 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_4, перевіривши законність і обґрунтованість рішення та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як установлено судом, 15 грудня 2005 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 був укладений договір, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 2 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що його заява з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами Банку" складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом на його заяві (а.с. 10-16).

Згідно з розрахунком банку за період з 22 червня 2008 року по 22 червня 2014 року відповідач має заборгованість за кредитом у розмірі 13 828,28 грн., яка складається з наступного: заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 12 693,60 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафу (процентної складової) в сумі 634,68 грн. (а.с. 5-9).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14 у справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором і відповідно до ст. 360-7 ЦК України є обов'язковим для всіх судів України.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_5 до ухвалення судом рішення заявив про застосування строків позовної давності (а.с. 88).

Доводи апелянта про те, що останні платежі за кредитом відповідач сплатив у квітні 2014 року, а тому висновок суду про сплив строку позовної давності є хибним, необґрунтовані.

За рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2009 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суму заборгованості за кредитним договором станом на 22 червня 2008 року у розмірі 4 357 грн. 75 коп. (а.с. 6).

З розрахунку банку вбачається, що до зазначеної суми, стягнутої за судовим рішенням, входила вся сума кредиту, а не тільки її прострочена частина (а.с. 7).

Судом установлено, що останній раз ОСОБА_3 вніс кошти за цим картковим рахунком у серпні 2010 року (а.с. 70) .

З позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду в серпні 2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

У березні та квітні 2014 року відбулося погашення заборгованості за цим кредитом шляхом списання банком цих сум із зарплатного рахунку відповідача, тому таке погашення не є добровільним погашенням і не свідчить про визнання відповідачем цього боргу.

Необґрунтованими є також доводи апелянта про те, що зазначений борг відповідач визнав при укладанні 05 лютого 2014 року договору про надання банківських послуг, на підставі якого йому була видана дебетова особиста картка.

В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанком він погодився з тим, що його заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами складає договір про надання банківських послуг та зобов'язався виконувати їх вимоги. У п.п. 1.1.2.1.7 Умов та Правил зазначений обов'язок клієнта погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування. Проте, суду не надано доказів того, що при цьому він був обізнаний про наявність у нього заборгованості по процентам за договором кредиту від 15 грудня 2005 року. Тому сама по собі його зазначена згода з Умовами та Правилами надання банківських послуг ПриватБанком після спливу строку позовної давності за договором кредиту від 15 грудня 2005 року, заборгованість за яким стягнута за судовим рішенням від 29 січня 2009 року, не свідчить про визнання ним боргу за цим договором.

З огляду на зазначене, висновок суду про відмову у задоволенні вимог позивача у зв'язку з пропуском строку позовної давності відповідає обставинам справи та закону. Підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: