Справа № 212/6973/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Борис О.Н., з участю секретаря Хазієвої Т.В., представників сторін : позивача - ОСОБА_1, представника третьої особи - Симонової Я.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до виконавчого комітету Криворізької міської ради, про визнання права власності за набувальною давністю, третя особа виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою, яку у подальшому уточнив, та просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на домоволодіння АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов, на задоволенні якого у судового засіданні наполягав позивач ОСОБА_4 та його представники ОСОБА_1 та ОСОБА_6 обґрунтовано тим, що у 2003 році ОСОБА_4 у пошуках роботи приїхав до м. Кривого Рогу. Познайомився з ОСОБА_7 , який у той період мешкав за адресою : АДРЕСА_1. Після цього між ОСОБА_4 з ОСОБА_7 зав'язались дружні стосунки, проте останній почав мешкати за іншою адресою, яку ОСОБА_4 не повідомляв, проте іноді приходив та переконувався, що домоволодіння перебуває у належному стані. З того часу позивач став добросовісно користуватись та володіти цим домоволодінням, здійснив капітальний ремонт будинку, привів у порядок земельну ділянку, підключив водовідведення . Весь цей період часу претензій з боку місцевих органів влади щодо проживання у цьому будинку та користування ним не було .

У судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити, посилаючись на ті самі підстави. Допитаний позивач у якості свідка за його згодою, пояснив, що у 2003 році у пошуках роботи приїхав до м. Кривого Рогу. Познайомився з ОСОБА_7, який у той період мешкав за адресою: АДРЕСА_1. Після цього ОСОБА_4 з ОСОБА_7 зав'язали дружні стосунки, проте останній почав мешкати за іншою адресою, яку ОСОБА_4 не повідомляв, проте іноді приходив та переконувався, що домоволодіння перебуває у належному стані. З того часу позивач став добросовісно користуватись та володіти цим домоволодінням, здійснив капітальний ремонт будинку, привів у порядок земельну ділянку, підключив водовідведення. Привівши у відповідний стан будиночок у 2010 році перевіз свою сім`ю , а саме дружину та дочку , для спільного проживання у цьому домоволодінні. Весь цей період часу претензій з боку місцевих органів влади щодо проживання у цьому будинку та користування ним не було. У березні 2013 році його дружина уклала договір з КП "Кривбасводоканал" про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, регулярно сплачують комунальні послуги, отримують періодичні видання газети "Червоний гірник" за цією адресою, дочка ОСОБА_8 навчається у школі, яка територіально наближена до АДРЕСА_1. Той факт, що попереднім власником домоволодіння АДРЕСА_1 був ОСОБА_5, який помер у 1989 році, йому стало відомо лише у суді.

Представник відповідача у судовому засіданні не був присутній, надав суду письмові пояснення, заперечень не надавали, просили справу розглянути у їхню відсутність.

Представник третьої особи надала суду усні пояснення, заперечень не надавала.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Як передбачено п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст.344 про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, зважаючи на те, що Цивільний кодекс України набрав чинності з 01 січня 2004 року, право вимоги щодо застосування ч.1 ст.344 ЦК України про набувальну давність виникло у позивача з 01 січня 2011 року.

У судовому засіданні встановлено.

Згідно інформації КП ДОР " Криворізьке бюро технічної інвентаризації" ( а.с. 57) право власності на житловий будинок з господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано в КП ДОР "Криворізьке БТІ" на ім`я ОСОБА_5, згідно свідоцтва про право власності видане на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних трудящих за №309 від 07.04.1959 року.

Згідно повідомлення Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 64) ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкту нерухомого майна (а.с. 41) речових праві на нерухоме майно щодо об'єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, відомості відсутні.

За повідомленням начальника відділу Жовтневого РВ в м. Кривий Ріг ГУДМС України в Дніпропетровській області, відомості про зареєстрованих осіб за адресою АДРЕСА_1, відсутні (а.с. 6).

Згідно акту від 26.12.2013 року , свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, підписи яких засвідчені квартальним уповноваженим ОСОБА_12 (а.с. 7) підтвердили, що ОСОБА_4 з початку 2003 року мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, не заводилась.

За повідомлення Управління Держземагенства у Криворізькому районі (а.с. 118) землекористувач (землевласник) земельної ділянки по АДРЕСА_1 , не облікований.

Позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_13 перебувають у зареєстрованому шлюбу з 4 червня 2002 року, мають дочку ОСОБА_14, яка є ученицею Криворізької загальноосвітньої школи № 57, місцезнаходження якої: вулиця Ватутіна 30 Жовтневий район м. Кривий Ріг.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд погоджується з доводами позивача щодо фактичного, відкритого, безперервного володіння позивачем ОСОБА_4 домоволодіння АДРЕСА_1, оскільки позивач здійснював володіння добросовісно, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна, інше не випливає з закону та не встановлено будь- яким іншим рішення суду. Володіння здійснювалось ОСОБА_4 відкрито, очевидно для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним, а саме: виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради, сусіди.

Доводи позивача узгоджуються з матеріалами справи та поясненнями свідків, допитаних у судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що її племінник ОСОБА_4 у 2003 році приїхав до м. Кривого Рогу у пошуках роботи, і з цього часу мешкав у будиночку по АДРЕСА_1, за домовленістю. Проживаючи у вказаному будинку племінник його утримує у належному стан, а вони з чоловіком допомагають йому, як родичу.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що мешкає по сусідству з позивачем по АДРЕСА_1 мешкав дід з бабою, а у 2003 році там почав проживати позивач ОСОБА_4, трохи пізніше приїхала його дружина ОСОБА_6 та дочка, вони привели будинок у стан можливий для проживання. Як сусідка вона надавала позивачу посильну допомогу по будівництву. За весь період проживання по сусідству ніхто будь- якого наміру про право на вселення у цей будинок не заявляв.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що знайома з ОСОБА_4 понад десять років, він почав проживати у будинку АДРЕСА_1, як господар займався ремонтними роботами, мешкає спільно з дружиною ОСОБА_6 та дочкою ОСОБА_8.

Виконком Жовтневої районної ради з позовною заявою про визнання спадщини відумерлою щодо домоволодіння АДРЕСА_1 до суду не звертались. За весь час її користування даним домоволодінням претензій до них ніхто не пред`являв, та не заявляв про своє право на дане домоволодіння.

У судовому засіданні у повному обсязі знаходить підтвердження обставина, що позивач володіє майном з 2003 року, за весь цей час ОСОБА_4 вільно, відкрито та безперервно користувався будинком, проводив поточні та капітальні ремонти, оплачував комунальні платежі, користувався земельною ділянкою, відкрито звертався до комунальних служб з приводу укладення договорів про надання послуг.

Рішення суду, яке набрало чинності є підставою для реєстрації права власності та видачі правовстановлюючого документу, тобто є обов`язковим для виконання усіма органами та особами, яких воно стосується.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 99, 212, 214-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 16, 325, 328, 344 Цивільного кодексу України п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до виконавчого комітету Криворізької міської ради, про визнання права власності за набувальною давністю, третя особа виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради задовольнити у повному обсязі

Визнати за ОСОБА_4 право власності за набувальною давністю на домоволодіння АДРЕСА_1 Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу. Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення , мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: О. Н. Борис