Справа № 265/7189/14-ц
Провадження № 2/265/180/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 лютого 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Яшкові М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, посилаючись на те, що він є власником автомобіля ВАЗ 21099 н/з НОМЕР_3. 17 грудня 2012 року об 8-10 год. по пр. Ленінградському ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 21063 н/з НОМЕР_4, порушивши ПДР, скоїв ДТП, внаслідок чого автомобіль позивача був пошкоджений. Судом ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП позивачу було завдано матеріальної шкоди. Вказував, що вартість відновлюваного ремонту його автомобіля складає 18380,67 грн. Оскільки транспортний засіб відповідача був застрахований в страховій компанії «Гарантія», то цим відповідачем позивачу було виплачено страхове відшкодування разом із пенею в сумі 14158,47 грн. Однак залишок суми відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля позивача відповідачами не було сплачено. Вказує, що внаслідок неправомірних дій відповідача він був змушений звернутись до експерта для проведення дослідження вартості завданої йому шкоди, на що він витратив 550 грн. Також через тривалість порушення прав позивача йому були завдані моральні страждання, які він оцінює в розмірі 2000 грн, оскільки до сих пір ОСОБА_2 не вчинив жодних дій для відшкодування завданої своїми діями шкоди, тому він досі відчуває невизначеність за фактом ДТП від 17 грудня 2012 року, а також тривалий час він був позбавлений права керувати своїм автомобілем. На підставі переліченого просив стягнути з ОСОБА_2 та страхової компанії «Гарантія» суму завданої майнової шкоди в розмірі 4222,20 грн., просив стягнути також з ОСОБА_2 витрати по проведенню автотоварознавчої експертизи в сумі 550 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн., а також судові витрати.

У судовому засіданні позивач на задоволенні позову наполягав в повному обсязі, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, вказуючи, що відповідачі ухиляються від добровільного виконання покладених на них законом обов'язків по відшкодуванню завданої йому внаслідок ДТП шкоди.

Відповідач, ОСОБА_2, представники відповідача, СТзДВ «Гарантія», та третя особа, ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи до судового засідання не з'явились повторно за невідомих суду причин, не надавши заяв про можливість провести розгляд справи у їх відсутність.

Таким чином зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 169, 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного вмотивування.

Автомобіль ВАЗ 21099 н/з НОМЕР_3 згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_1 (а. с. 7).

За постановою від 28 грудня 2012 року Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 був визнаний винним в скоєнні ДТП, яка сталась 17 грудня 2012 року в м. Маріуполі між транспортним засобом ВАЗ 21099 н/з НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1, та транспортним засобом ВАЗ 21063 н/з НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого автомобілю позивача були завдані механічні пошкодження, на підставі чого ОСОБА_2 було притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП (а. с. 8).

Згідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 1 грудня 2012 року, який був укладений між Страховим товариством з додатковою відповідальністю «Гарантія» та ОСОБА_2 на строк з 2 грудня 2012 року по 1 грудня 2013 року, був застрахований транспортний засіб ВАЗ 21063 н/з НОМЕР_4, встановлено ліміт відповідальності у розмірі 50 000 грн. за шкоду, заподіяну майну одної потеплілої особи, та визначено розмір франшизи в сумі 1000 грн. (а. с. 16).

Відповідно до відомостей Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 16 жовтня 2013 року вбачається, що СТзДВ «Гарантія» провела сплату завданої ОСОБА_1 матеріальної шкоди внаслідок ДТП від 17 грудня 2012 року в сумі 14917,12 грн., сплативши страхове відшкодування в сумі 11430,93 грн. та 2486,19 грн. (загалом 13917,12 грн.), а також - пеню в сумі 241,35 грн. (а. с. 12).

Відповідно до договору № 447 від 22 грудня 2012 року про проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля ВАЗ 21099 н/з НОМЕР_3 та квитанції від 28 грудня 2012 року вбачається, що між позивачем та експертом ОСОБА_4 було укладено угоду про проведення дослідження щодо визначення суми матеріальної шкоди, завданої володільцю вказаного автомобіля внаслідок ДТП, за проведення якого ОСОБА_1 було сплачено СПД «ОСОБА_4.» 550 грн. (а. с. 10, 11).

На підставі дослідження від 27 грудня 2012 року, проведеного СПД «ОСОБА_4.», було визначено матеріальний збиток, завданий ОСОБА_1, як власнику автомобіля ВАЗ 21099 н/з НОМЕР_3, в результаті ДТП від 17 грудня 2012 року, та який дорівнює 14917,12 грн. Також експертом зазначено, що вартість відновлюваного ремонту становить 18380,67 грн., однак з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу вузлів та деталей, що замінюються, вартість матеріальної шкоди становить 14917,12 грн. (а. с. 30-43).

Згідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом - Спеціальний Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

На підставі ст. 6 Спеціального Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно п. 1.7 ст. 1 Спеціального Закону забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно до п. 1.4 ст. 1 Спеціального Закону особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які експлуатують забезпечений транспортний засіб на законних підставах.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Зважаючи на те, що відповідач, ОСОБА_2, на законних підставах керував транспортним засобом ВАЗ 21063 н/з НОМЕР_4 в момент ДТП, що сталась 17 грудня 2012 року із автомобілем позивача, а також те, що автомобіль, яким керував ОСОБА_2, був забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховиком за яким є СТзДВ «Гарантія», то страхове відшкодування в розмірі 13917,12 грн. (за виключенням суми франшизи) було сплачене СТзДВ «Гарантія» на користь ОСОБА_1 правомірно.

Однак судом було також встановлено, що сума завданих матеріальних збитків ОСОБА_1 з урахуванням коефіцієнту зносу автомобіля ВАЗ 21099 н/з НОМЕР_3 складає 14917,12 грн., тому розмір франшизи за договором страхування від 1 грудня 2012 року в сумі 1000 грн. на користь позивача повинен сплатити ОСОБА_2, бо досі ця сума останнім не була сплачена.

Натомість вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 та СТзДВ «Гарантія» різниці між вартістю відновлюваного ремонту автомобіля позивача в сумі 18380,67 грн. та вартістю завданої матеріальної шкоди ОСОБА_6 в сумі 14917,12 грн. не підлягають задоволенню, оскільки не відповідають вимогам закону.

Так за п. 8.3 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості за відповідною формулою.

Оскільки при експертному дослідженні від 27 грудня 2012 року експертом ОСОБА_4 було визначено коефіцієнт фізичного зносу автомобіля ВАЗ 20199 н/з НОМЕР_3 в розмірі 30 %, то підстав для стягнення повної суми відновлюваного ремонту з відповідачів на користь позивача немає, тому в цій частині позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, крім іншого, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

З огляду на перелічене зі ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача сума витрат ОСОБА_1 на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 550 грн., понесених останнім для відновлення свого порушеного права.

Згідно ст. 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

На підставі ч. 3 ст. 23 Кодексу розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_7 було в судовому засіданні доведено заявлені ним до ОСОБА_2 вимоги про стягнення на користь позивача 2000 грн. в рахунок відшкодування завданої внаслідок ДТП моральної шкоди, та яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 При цьому судом було враховано, що внаслідок тривалості порушення прав позивача, відсутністю вибачення з боку ОСОБА_2, відсутності відшкодування ним завданої позивачу правопорушенням шкоди, саме вказаний розмір моральної шкоди є співрозмірним з тим обсягом душевних страждань, що були завдані ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі переліченого зі ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 витрати останнього по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. щодо вимог немайнового характеру.

Оскільки при зверненні до суду із вказаним позовом позивачем не було сплачено судовий збір в частині вимог майнового характеру, то зі ОСОБА_2 на користь держави також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_6, зареєстрованого в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, зареєстрованого в АДРЕСА_2, заборгованість по сплаті франшизи в розмірі 1000 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 550 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., а всього - 3793 (три тисячі сімсот дев'яносто три) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя