АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 606/2557/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Малярчук В.В.
Провадження № 22-ц/789/1308/15 Доповідач - Храпак Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - представника апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Теребовлянського районного суду від 7 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про реальний поділ майна, що є у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИЛА:

в листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, у якому після уточнення позовних вимог, просила поділити майно, що є у спільній сумісній власності, виділивши їй, відступивши від засад рівності часток подружжя, в натурі частину будинку, що по АДРЕСА_1 в с. Острівець Теребовлянського району Тернопільської області, а саме: прибудований гараж Б площею 44,50 кв.м., з якого є запасний вхід до будинку, кладову 1-4 площею 10,30 кв.м., 1/3 частину коридору 1-1 площею 36,50 кв.м., яка при спорудженні перегородки відокремить площу відповідача від її та забезпечить їй вихід на другий поверх будинку, коридор 2-1 площею 30,40 кв.м., житлову кімнату 2-2 площею 16,60 кв.м., житлову кімнату 2-3 площею 14,50 кв.м., житлову кімнату 2-4 площею 15,10 кв.м., ванну 2-5 площею 6,40 кв.м., житлову кімнату 2-6 площею 10,40 кв.м., житлову кімнату 2-7 площею 20,60, житлову кімнату 1-5 площею 24,0 кв.м., підвал І площею 8,70 кв.м., 2/3 частини огорожі кам'яної, 2/3 частини огорожі металевої. Відповідачу ОСОБА_5 Виділити: ганок Г площею 10,20 кв.м., 2/3 частини коридору 1-1 площею 36,50 кв.м., кухню 1-2 площею 14,70 кв.м., ванну 1-3 площею 6,40 кв.м., житлову кімнату 1-6 площею 20,40 кв.м., підвал ІІ площею 8,80 кв.м., 1/3 частини огорожі кам'яної, 1/3 частину огорожі металевої. Свої вимоги мотивує тим, що за період перебування у шлюбі сторонами у справі за спільні кошти розпочато будівництво двоповерхового будинку загальною площею 243,80 кв.м. з прибудованим гаражем загальною площею 44,50 кв.м. у с. Острівець АДРЕСА_1. На день звернення до суду із позовом вищевказаний будинок з прибудованим гаражем фактично завершено будівництвом, внаслідок чого позивачці було оформлено та видано Теребовлянським БТІ технічний паспорт. Відповідач не бажає добровільно поділити спірний будинок та незаконно чинить спротив її вселенню разом з їхніми дітьми, відмовляється здати його в експлуатацію та надати позивачці комплект ключів від вхідних та міжкімнатних дверей.

Рішенням Теребовлянського районного суду від 7 вересня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності відмовлено, у зв'язку із безпідставністю заявлених позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, неповно з'ясовано судом обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав повністю, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у суді апеляційної скарги не визнала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог щодо поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності бувшого подружжя, шляхом виділу позивачці та відповідачу в натурі часток в об'єкті незавершеного будівництвом будинку, що по АДРЕСА_1 в с. Острівець Тернопільського району суд першої інстанції виходив з того, що даний позов є безпідставним, оскільки житловий будинок, який просить поділити позивач, не зданий до експлуатації, право власності на нього не набуте, а тому він не підлягає поділу.

Колегія суддів з даними висновками суду першої інстанції погодитись не може, оскільки судом порушено норми матеріального права та процесуального права, а тому згідно ст.309 ч.1 п.4 ЦПК України рішення суду слід скасувати і ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про реальний поділ об'єкту незавершеного будівництва, що є у спільній сумісній власності відмовити з інших підстав, виходячи з наступних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що з 5 вересня 1997 року по 20 жовтня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Під час перебування у шлюбі рішенням виконавчого комітету Острівецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області від 18 липня 2005 року надано дозвіл відповідачу ОСОБА_5 на будівництво житлового будинку на власній земельній ділянці.

15 вересня 2006 року ОСОБА_3 отримано дозвіл № 19 на виконання будівельних робіт по спорудженню індивідуального житлового будинку і господарських споруд. Останнім виготовлено технічний паспорт на одноквартирний двоповерховий житловий будинок в с. Острівець Теребовлянського району Тернопільської області.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 7 жовтня 2014 року визнано об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 незавершений будівництвом житловий будинок в с. Острівець Теребовлянського району Тернопільської області.

Згідно з ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" № 7 від 04.10.1991 року передбачено, що за позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог щодо можливості проведення реального поділу незавершеного будівництва, зокрема відсутній висновок спеціалістів чи відповідає спірне будівництво вимогам законодавства, державним будівельним нормам, стандартам і правилам та проектній документації, чи можливо визначити окремі частини, що підлягають виділу і чи технічно можливо сторонами довести до кінця вказане будівництво. Також відсутній в матеріалах справи доказ щодо ступеню готовності спірного незавершеного будівництва.

У судовому засіданні, з метою повного та об'єктивного розгляду справи, сторонам роз'яснювалося право на проведення будівельно-технічної експертизи, однак такого клопотання від сторін не поступало.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про реальний поділ майна, що є у спільній сумісній власності слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Теребовлянського районного суду від 7 вересня 2015 року скасувати і ухвалити нове, яким в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про реальний поділ майна, що є у спільній сумісній власності відмовити за недоведеністю.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.М. Храпак