Справа № 310/8612/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2015 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,

Встановив:

УПСЗН виконкому Бердянської міської ради звернулася до суду з позовом, який уточнило і вказало, що 22. 07. 2013 року рішенням Бердянського міськрайонного суду задоволено позов, яким з користування ОСОБА_1 вилучено крісло колісне ККД-06 та коляску інвалідну КДСВ 02-35-04.

14. 10. 2014 року на ім.»я Управління надійшла постанова державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу у звязку з частковим виконанням рішення суду, у боржника вилучено крісло колісне, а коляску інвалідну вилучити не має можливості у звязку з її викраденням, що встановлено зі слів боржника.

Вартість майна, що підлягає поверненню з урахуванням 50% зносу становить 2263, 50 грн., і цю суму просить стягнути з відповідачки на користь УПСЗН на підставі ст. 1213 ЦК України.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просить задовольнити, пояснила, що є рішення Бердянського міськрайонного суду, яке визначило необхідність вилучення інвалідного крісла у ОСОБА_1, оскільки вона його отримувала і розписувалась за нього, і у разі втрати таких технічних засобів їх вартість відшкодовують членами сім»ї інваліда, якому ці засоби були надані.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила, що вона не є членом сім»ї або родичкою ОСОБА_3, якому були надані інвалідне крісло та інвалідна коляска, вона за гроші доглядала його, і у зв»язку з тим, що у ОСОБА_3 була лише мати, якій 90 років і яка також потребує догляду, вона розписалася за отримання цієї коляски. Коляску вкрали з двору ОСОБА_3 ще за його життя, але оскільки в неї не було змоги відразу звернутися до міліції, то вона подала таку заяву після його смерті, але коляску ніхто шукати не став, справу закрили. Про наявність рішення суду від 22. 07. 2013 року не знала, оскільки проживає не місцем своєї реєстрації, а у с. Нововасилівка Бердянського району, де доглядає тепер мати ОСОБА_3

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з копії заочного рішення Бердянського міськрайонного суду від 22 липня 2013 року за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області з користування ОСОБА_1 вилучено крісло колісне ККД-06 та коляску інвалідну КДСВ 02-35-04, які були надані їй для інваліда 1 групи ОСОБА_3.

Видано виконавчий лист, який направлено до ВДВС Бердянського МУЮ, 20. 06. 2014 року складено акт державного виконавця про часткове виконання рішення суду, згідно якому у ОСОБА_1 вилучено крісло колісне, коляска інвалідна не вилучена у звязку з її викраденням у боржника, що підтверджено талоном № 9 від 12. 04. 2013 року , виданим слідчим Бердянського МВ УМВС України у Запорізькій області ОСОБА_4

14. 10. 2014 року до УПСЗН надійшла постанова про повернення виконавчого провадження стягувачеві у звязку з частковим виконанням рішення суду.

Посилаючись на ч. 2 ст. 1213 ЦК України, яка передбачає необхідність відшкодувати вартість безпідставно набутого майна у разі неможливості його повернути, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 вартість майна у урахуванням 50% зносу 2263, 50 грн.

Аналізуючи надані сторонами докази, суд зважає на той факт, що ще до звернення УПСЗН до суду з позовом про повернення безпідставно набутого майна 12 квітня 2013 року у Бердянському МВ УМВС України Запорізької області зареєстрована заява ОСОБА_1, яка просила вжити заходи до невстановленої особи, яка проникла на територію домоволодіння № 113 по вул. Гагаріна в с. Нововасилівка Бердянського району, звідки таємно викрала інвалідну коляску, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 1000 грн.

Постановою слідчого СВ Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області від 10. 01. 2014 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР від 13. 04. 2013 року, закрито у звязку з малозначністю скоєного правопорушення.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, завдану майну фізичної або юридичної особи.

Проте згідно з частиною 2 цієї ж статті особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено, що майнову шкоду позивачу завдано не неправомірними діями ОСОБА_1, яка утримувала у себе майно, а іншою особою, яка викрала майно, що було передано відповідачці для користування ОСОБА_3, і цей факт зафіксовано належними доказами постановою слідчого Бердянського МВ УМВС України у Запорізькій області, таким чином суд вважає, що ОСОБА_1 не повинна відповідати за цим позовом і відшкодовувати шкоду, яка завдана не нею.

Керуючись ст. 1166 ЦК України, ст. ст. 10,60,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_5