У х в а л а

іменем україни

21 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Коротуна В.М.,Ступак О.В.,
Парінової І.К.,Штелик С.П.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Відкритого акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут прикладної акустики» про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 2 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 7 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У 2011 році ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що 4 травня 2011 року його прийнято на роботу до Відкритого акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут прикладної акустики» (далі - ВАТ «НДІ ПА») на посаду заступника директора з загальних питань. При прийнятті на роботу його не було ознайомлено з посадовою інструкцією, у наказі про прийняття на роботу також не було зазначено його повноважень. 10 жовтня 2011 року позивача було запрошено на засідання спостережної ради ВАТ «НДІ ПА», на якому позивач ознайомився з протоколом засідання про звільнення з роботи через невиконання трудових обов'язків з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 41 КЗпП України.

Вважаючи звільнення незаконним, ОСОБА_6 просив суд поновити його на роботі, стягнути з ВАТ «НДІ ПА» 47 860,24 грн на відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 1 тис. грн на відшкодування витрат на правову допомогу та 10 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 2 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 7 липня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_6 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (норма частини 2 статті 324 ЦПК України).

Крім підстав, передбачених статтею 40 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами (пункт 1 частини 1 статті 41 КЗпП України).

Судом встановлено, що ОСОБА_6 з 4 травня 2011 року було прийнято на посаду заступника директора із загальних питань ВАТ «НДІ ПА». При прийнятті на роботу позивача було ознайомлено з правилами пожежної безпеки, охорони праці, техніки безпеки, роз'яснено його права і обов'язки, повідомлено, що він не має права підпису документів та що в його обов'язки входить робота з орендарями. Наказом № 30 від 11 жовтня 2011 року ОСОБА_6 звільнено з роботи за пунктом 1 частини 1 статті 41 КЗпП України з 12 жовтня 2011 року. Підставою для звільнення стало одноразове грубе порушення трудових обов'язків позивачем як заступником керівника ВАТ «НДІ ПА», а саме вчинення безпідставних дій з організації зборів акціонерів.

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду (пункт 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що при звільненні ОСОБА_6 не було порушено вимог трудового законодавства.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Під час розгляду справи у касаційному порядку суд позбавлений можливості здійснювати оцінку доказів у порядку, передбаченому статтею 212 ЦПК України та відповідно до норм статті 335 ЦПК України не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За таких обставин суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу якщо оскаржувані судові рішення було ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 2 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 7 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді:В.М. Коротун
І.К. Парінова
О.В. Ступак
С.П. Штелик