Провадження №2/761/725/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Маліновської В.М.,

при секретарі Лазоришинець К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (Відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, в якому просила стягнути з Відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка розпочала навчання в Інституті у розмірі 1 500,00 грн., з яких 750,00 грн. на оплату навчання та 750,00 грн. додаткові витрати на фактичне утримання дитини, щомісячно до досягнення нею 23-річного віку.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб 03.02.1990р., від якого вони мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 Шлюб між Позивачкою та Відповідачем розірвано 02.09.1997р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 02.09.1997р. Спільна з Відповідачем донька - ОСОБА_3 досягла повноліття та стягнення на її утримання аліментів припинилося, проте, оскільки дочка продовжила навчання та є студенткою 1 курсу денної форми навчання за напрямком журналістика в Інституті Міжнародних відносин Національного авіаційного університету на контрактній основі, разом з тим навчання є платним, і річна оплата становить 15 480,00 грн. Щомісячна оплата за навчання доньки становить 1 300,00 грн., в той час як щомісячних дохід Позивачки складає 3000,00 грн., без вирахування витрат на утримання дитини, водночас, з урахуванням високих цін на продукти харчування, предмети одягу та тарифи на комунальні послуги, Позивачка не має змоги своєчасно сплачувати за навчання. Водночас, Відповідач матеріально забезпечений, непрацездатних батьків на утриманні не має.

Відповідач подав до суду заперечення проти позову (а.с.26-27), в яких зазначив, що він з 1997 року одружений з ОСОБА_5, з якою у шлюб мають малолітнього сина ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_4 На даний час Відповідачу призначена пенсія за вислугу років, яка становить 4626 грн. на місяць, Відповідач був звільнений через хворобу у зв'язку із значним погіршенням стану здоров'я та потребує медикаментозного лікування. Як непрацюючий пенсіонер отримує доплату до пенсії на непрацездатну дитину до 18 років в розмірі 474 грн., в той час як його дружина отримує місячний дохід 1200 грн. Також, на частковому утриманні сім'ї Відповідача знаходиться непрацездатна мати його дружини - ОСОБА_7, 1943 р.н., яка хворіє та потребує постійного вживання спеціальних медичних препаратів. Так, сукупний дохід Відповідача з дружиною становить близько 6 000,00 грн. на місяць, з яких більше 2500 грн. становлять комунальні платежі, оплата медикаментів, допомога матері дружини та щомісячні внески у фонд гімназії, де навчається його син ОСОБА_6 Разом з тим, з наданих Позивачкою документів вбачається, що термін навчання дочки - ОСОБА_3 становить по ІНФОРМАЦІЯ_8, в той час, як Позивачка просить стягувати аліменти на навчання дочки до досягнення нею 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9., що суперечить п.2 ст. 199 Сімейного кодексу України. Враховуючи викладене, Відповідач просив частково задовольнити позовні вимоги шляхом стягнення з нього 750,00 грн. на місяць на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги до ІНФОРМАЦІЯ_8

В судовому засіданні Позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. При цьому Позивачка фактично не заперечувала того, що обставини, повідомлені Відповідачем, мають бути враховані при визначенні розміру аліментів.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти часткового задоволення позову шляхом стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки на період навчання, проте просив врахувати обставини, зазначені ним у письмових запереченнях.

Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 02 вересня 1997 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 02.09.1997р. зроблено запис за № 431, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Києва 02.09.1997р (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Києва 26.07.1996р. (а.с.3).

29 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та Національним авіаційним університетом було укладено Договір 14-1/ОФ2-922 про навчання, згідно якого Університет бере на себе зобов'язання за рахунок коштів Замовника надати йому освітню послугу по здійсненню навчання з 01.09.2014р. за обраним освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямом «Журналістика» в інституті, на факультеті ІМВ, форма навчання очна(а.с.5).

Відповідно до п.п.3.3., 3.6. Договору про навчання, вартість навчання за один навчальний семестр, як правило, відповідає вартості 5-ти календарних місяців з оплатою 154800 грн. на місяць. Загальна вартість освітньої послуги, з урахуванням кошторисної вартості наступних років навчання, складає 61 920,00 грн.

Строк навчання за вказаним договором складає 4 роки (п.3.5. Договору).

Згідно довідки Національного авіаційного університету від 05.09.2014р. № 1093 встановлено, що ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу денної форми навчання інституту міжнародних відносин Національного авіаційного університету. Термін навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр з 01.09.2014р. по ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.6).

Разом з тим, судом встановлено, що Відповідач з 03 липня 1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про одруження від 03.07.1997р., виданого Коцюбинською селищною радою Ірпінського відділу ЗАГСУ, від шлюбу з якою має сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 15.03.2003р. (а.с.34).

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_2 з 17.08.2011р. отримує пенсію за вислугу років (а.с.29), яка згідно довідки Пенсійного фонду України по розрахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_2 з урахуванням усіх надбавок, в тому числі на непрацездатну дитину до 18 років, становить 5 386,55 грн. (а.с.28), в той час як дохід його дружини - ОСОБА_5 становить в середньому 1200,00 грн. на місяць, що підтверджується довідкою ТОВ «Полідент» від 12.12.2014р. № 1 (а.с.31).

Відповідач також зазначив, що на його утриманні, окрім неповнолітнього сина, перебуває також мати його дружини - ОСОБА_7, яка є непрацездатною та отримує пенсію в розмірі 1293,23 грн. (а.с.33). Окрім того, ОСОБА_2 має захворювання, що потребують постійного медикаментозного лікування, на підтвердження чого надав свідоцтво про хворобу № 279 (а.с.30).

В судовому засіданні Відповідач визнав позов частково та зазначив, що з урахуванням свого матеріального становища він має змогу щомісячно сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчатися в сумі, яка не перевищує 1 000,00грн. до закінчення навчання - до ІНФОРМАЦІЯ_8 Позивачка не заперечувала проти часткового задоволення позовних вимог в частині визнаній Відповідачем.

Відповідно до ст.60ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Водночас, згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.2, ч.3 ст.199СК України).

Згідно ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи часткове визнання позову Відповідачем, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини підлягає частковому задоволенню, а тому присуджує до стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1 000,00 грн. на місяць до припинення навчання останньою - ІНФОРМАЦІЯ_8 Доказів того, що після ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 буде продовжувати навчання до досягнення нею 23 років, станом на час розгляду справи, суду не надано.

При визначенні часу, з якого підлягають присудженню аліменти, суд виходить з положень ст.191 СК України, за якою аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову до суду, та з урахуванням положень ст.199 СК України щодо часу навчання повнолітньої дитини.

Як вбачається з матеріалів справи датою звернення позивачки до суду є 23.09.2014р. (позов подано через канцелярію суду саме 23.09.2014р., що підтверджується штампом канцелярії), отже аліменти присуджуються починаючи з 23.09.2014р.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд також присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат пропорційно до задоволених вимог, які було сплачено позивачем при поданні позову до суду.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 141, 180, 198,199 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 64, 88, 174, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 000,00 грн. на місяць, починаючи з дня предявлення позову до суду - 23.09.2014р. і до припинення ОСОБА_3 навчання - ІНФОРМАЦІЯ_8

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: