Справа № 303/1770/15-ц
№ 2/303/1238/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Гутій О.В., при секретарі Іванчо Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Мукачівський МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом зняття з реєстрації,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся в Мукачівський міськрайонний суд із позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: Мукачівський МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом зняття з реєстрації.
Позов мотивує тим, що між ним та відповідачем 31 жовтня 2011 року було укладено договір купівлі-продажу квартири, яка розташована у АДРЕСА_1, згідно з яким продавець зобовязується передати майно, а саме квартиру у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього обумовлену цим договором грошову суму. Відповідно до п. 15 вказаного договору, після спливу чотирнадцятиденного терміну квартира, яка відчужується, має бути повністю звільнена продавцем від належних власнику речей для безперешкодного користування нею набувачем (в тому числі набувачу буде передано повний комплект ключів від квартири), а також продавець (власник) зобовязаний зняти з реєстраційного обліку себе (власників) та членів своєї родини, якщо такі існують. Продавцем було порушено умови договору, а саме: не знято себе з обліку, що підтверджується довідкою управляючої компанії ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» №2-012338, де зазначено, що власником квартири являється ОСОБА_1 та за даною адресою м. Мукачево вул. Космонавтів б. 34, кв. 76 зареєстровано 4 (четверо) чоловік, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина; ОСОБА_4, 16.07.2012 року донька; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
Так, згідно акту №202 від 21.03.2015 року, який засвідчений підписами сусідів, підтверджено те, що ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою з жовтня 2011 року.
Оскільки в утриманні житла, його ремонті, оплаті комунальних послуг відповідачка участі не приймає, а її реєстрація створює позивачу перешкоди у володінні власним майном на свій розсуд, то позивач і звернувся до суду з даним позовом.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте подав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задоволити. Щодо винесення заочного рішення не заперечив.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, а тому відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
В судовому засіданні належними доказами встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 2011 року, який посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_5, квартира, розташована на четвертому поверсі житлового будинку літ. А, складається із двох жилих кімнат, загальна площа квартири становить 47,80 кв.м., в т.ч. балкон площею 1,00 кв.м., житловою площею 27,20 кв.м. та яка знаходиться АДРЕСА_2 належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності. Відповідно до п. 15 вказаного договору, після спливу чотирнадцятиденного терміну квартира, яка відчужується, має бути повністю звільнена продавцем від належних власнику речей для безперешкодного користування нею набувачем (в тому числі набувачу буде передано повний комплект ключів від квартири), а також продавець (власник) зобовязаний зняти з реєстраційного обліку себе (власників) та членів своєї родини, якщо такі існують (а.с.7-8).
Згідно довідки, виданої КП «Мукачівським міським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №2996 від 23.11.2011 року, домоволодіння розташоване АДРЕСА_3 на праві особистої власності належить ОСОБА_1 (а.с. 11).
Відповідно до довідки управляючої компанії ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» №2-012338 від 21.03.2015 виданої ОСОБА_1, власнику квартири в тому, що він дійсно проживає і зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 б. 34, кв. 76 та з ним зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина; ОСОБА_4, 16.07.2012 року донька; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).
Згідно акту ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» №202 від 21.03.2015 року, який засвідчений підписами сусідів підтверджено те, що ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою з жовтня 2011 року (а.с. 10).
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Також ч. 1 ст. 387 ЦК України встановлено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім?ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Конвенцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).
Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна може вимагати захисту свого порушеного права власності, в тому числі, шляхом припинення дій, які ці права порушують.
За ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним, нею, для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд.
За змістом ст. 156 ЖК України право на користування житлом мають члени сімї, власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить.
Виходячи зі змісту положень ст.ст. 317,319 ЦК України та ст.ст. 150, 156 ЖК України, особа має право на користування житлом лише за наявності у неї права власності на будинок (квартиру) або ж якщо ця особа являється членом сімї власника цього майна.
Що стосується вимоги зняття з реєстрації місця проживання відповідача, то суд приходить до слідуючого висновку.
Так, Законом України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні передбачено підстави для зняття особи з реєстрації місця проживання, в тому числі, на підставі рішення суду (ст. 7). Статтею 11 цього Закону встановлено, що реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації у відповідній адміністративній одиниці. Отже, рішення суду і є підставою для зняття відповідача з реєстрації, а тому, зазначена вимога є передчасною, а позов підлягає до задоволення частково.
Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 243,60 гривень.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 109, 116, 150, 157 ЖК України, суд,-
Позов задоволити частково.
Усунути перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, у користуванні належною йому на праві приватної власності квартири АДРЕСА_4, шляхом позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, права користування вказаним житловим приміщенням.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому ст.ст. 223, 233 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуюча О.В. Гутій