22-ц/775/108/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Папаценко П.І.
Доповідач Осипчук О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„05" лютого 2015 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді: Осипчук О.В.,

суддів: Супрун М.Ю., Мироненко І.П.,

при секретарі: Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області щодо відмови у відкритті виконавчого провадження, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 грудня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 грудня 2014 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області Новикової Л.О. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції або постановити нову ухвалу, якою задовольнити її скаргу, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що судом не прийнято до уваги той факт, що в заяві про прийняття виконавчого листа до виконання вона просила стягнути з боржника на її користь 28053,45 грн., а не 93166,93грн., як зазначено у виконавчому листі. Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження передбачено підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, але встановлені державним виконавцем обставини жодним чином не підпадають під дію статей 18 та 26 вказаного Закону.

В апеляційному суді представник ОСОБА_1- ОСОБА_4 підтримав доводи скарги у повному обсязі.

Представник Жовтневого ВДВС Маріупольського міського управління юстиції Новикова Л.О. заперечувала проти скарги, просила ухвалу суду залишити без змін.

Апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом першої інстанції визнано встановленими наступні факти.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 19.03.2014 року стягнуто з ТОВ «Маштехніка» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 11250 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 15803,45 грн., на відшкодування моральної шкоди 1000 грн., а всього: 93166,93 грн. На підставі заяви ОСОБА_1 від 16.04.2014 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя видав виконавчий лист № 263/12253/13-ц за вищевказаним рішенням, у якому загальна сума, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 складає 93166,93грн. З заявою про прийняття виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого ВДВС Маріупольського міського управління юстиції 11 листопада 2014 року. При цьому в заяві вона просила відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 263/12253/13-ц про стягнення з ТОВ «Маштехніка» на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 11250 грн., середнього заробітку за час затримки при звільненні у сумі 15803,45 грн., моральної шкоди у розмірі 1000 грн., а всього 28053,45 грн.

Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області Новиковою Л.О. від 18 листопада 2014 року на підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» відмовлено у відкритті виконавчого провадження (ВП № 45470181) щодо примусового виконання вказаного рішення суду за виконавчим листом № 263/12253/13-ц від 19.03.2014 року, оскільки у виконавчому документі допущена арифметична помилка, оскільки загальна сума, зазначена у виконавчому листі сума 93166,93грн., не відповідає сумі, вказаній у заяві про відкриття виконавчого провадження - 28053,45 грн.

Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 26 листопада 2014 року виправлено арифметичну помилку в рішенні цього ж суду від 19 березня 2014 року і зазначено у резолютивній частині рішення загальну суму до стягнення у розмірі 28053,45 грн. замість 93166,93 грн.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції керувався ст. 19 Конституції України, ст. 6,11, 26 ЗУ «Про виконавче провадження» і виходив з того, що державним виконавцем правильно прийнято рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки арифметична помилка відносно грошової суми, що підлягає стягненню з боржника і є тією обставиною, що виключає здійснення виконавчого провадження, оскільки державний виконавець здійснює виконавче провадження за вимогами, зазначеними у виконавчому листі, а не за заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження. При цьому ОСОБА_1, усвідомлюючи наявність помилки у судовому рішенні та виконавчому листі не скористалася своїм правом звернутися до суду на підставі ст.ст. 219, 369 ЦПК України щодо виправлення помилки. Крім того, виправлення помилки у виконавчому листі можливо судом лише за заявою стягувача або боржника.

Висновки суду є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку про дотримання державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» при примусовому виконанні рішення суду.

Пунктом 21 постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що при невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 Закону про виконавче провадження, заявникові роз'яснюється право на звернення до суду, який видав документ, щодо приведення його у відповідність до закону. Зазначене питання вирішується судом на підставі статті 369 ЦПК, а якщо відсутні відомості в судовому рішенні - то відповідно до вимог статті 220 ЦПК.

З матеріалів справи вбачається, що при направленні на адресу ОСОБА_1 копії постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження у супровідному листі від 18.11.2014 року державний виконавець роз'яснив, що після усунення недоліків стягував має право повторно звернутися до Жовтневого ВДВС з відповідною заявою (а.с.2).

Статтею 369 ЦПК України регулюється питання оформлення виконавчого листа, виправлення помилки в ньому та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Судом першої інстанції з власної ініціативи в ухвалі від 26 листопада 2014 року було виправлено арифметичну помилку в рішенні суду, проте виправлення помилки у виконавчому листі можливо лише за заявою стягувача або боржника.

З огляду на наведене посилання представника заявниці в апеляційному суді на те, що суд з власної ініціативи може виправити арифметичну помилку у виконавчому листі є безпідставним.

Таким чином судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовані усі обставини справи, наданим доказам дана належна правова оцінка, наведені в апеляційній скарзі доводи до уваги не приймаються, оскільки не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,312,315 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: