У х в а л а

3 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 2 грудня 2014 року, клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд судових рішень, у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Жовтневий районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про визначення місця проживання дитини, визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, зняття з реєстраційного обліку, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей Жовтневого району м. Харкова Управління служб у справах дітей Департаменту труда і соціальної політики Харківської міської ради, про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 липня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі: визначено способи участі батька, ОСОБА_4, у вихованні та спілкуванні з сином, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме щотижня з 9 год. четверга по 20 год. суботи; влітку з 9 год. 15 липня по 20 год. 15 серпня; взимку з 9 год. 5 січня по 20 год. 15 січня. У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 2 грудня 2014 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 липня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково: визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання його матері, ОСОБА_5, за адресою: АДРЕСА_1; вирішено усунути перешкоди ОСОБА_4 у спілкуванні із малолітнім сином, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1; визначено спосіб участі ОСОБА_4 у вихованні сина, ОСОБА_6, та спілкуванні з ним шляхом систематичних побачень у першу та третю суботи місяця з 9 год. до 12 год. з обов'язковим поверненням дитини до постійного місця проживання.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_5 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Апеляційного суду Харківської області від 2 грудня 2014 року залишено без змін.

20 липня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 2 грудня 2014 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 18, 19, 142, 151 - 155, 160, 161 Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 листопада 2011 року, 24 квітня і 11 травня 2012 року та 10 вересня 2014 року, а також на ухвали Верховного Суду України від 8 листопада 2006 року, 19 серпня, 17 листопада і 10 грудня 2008 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному рішенні, застосовано вказані норми матеріального права.

Водночас заявник порушує питання про поновлення строку подання зазначеної заяви, посилаючись на поважність причин його пропуску, а саме несвоєчасне отримання ухвали суду касаційної інстанції. Тому вважає, що причини пропуску строку подання заяви про перегляд судового рішення є поважними.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що воно підлягає задоволенню, оскільки причини його пропуску є поважними.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 12 лютого 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, залишаючи без змін рішення суду апеляційної інстанції, погодився з його висновком про визначення місця проживання дитини з матір'ю та визначення способів участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, виходячи з інтересів дитини, а саме враховуючи вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим в ухвалах Верховного Суду України від 8 листопада 2006 року, 19 серпня, 17 листопада і 10 грудня 2008 року, та в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2012 року, наданих заявником для порівняння, суди касаційної інстанції, залишаючи без змін судові рішення, погодились з їх висновками про визначення місця проживання дитини з батьком, виходячи з інтересів дитини;

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 листопада 2011 року суд касаційної інстанції, залишаючи в силі рішення суду першої інстанції, погодився з його висновком про визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею з врахуванням інтересів дитини;

В ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2012 року і 10 вересня 2014 року касаційний суд, передаючи справи на новий розгляд, зазначив про порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшли протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 356, частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку подання заяви про перегляд судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк подання заяви про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 2 грудня 2014 року року.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Жовтневий районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про визначення місця проживання дитини, визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, зняття з реєстраційного обліку, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей Жовтневого району м. Харкова Управління служб у справах дітей Департаменту труда і соціальної політики Харківської міської ради, про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 2 грудня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко