Справа № 633/298/15-Ц
Номер провадження 2/633/136/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року Печенізький районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Тимченко А.М,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Печеніги Харківської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Морєвої ОСОБА_3 про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить суд визнати такою, що не відповідає дійсності, порочить честь і гідність її сімї інформацію про інтимний зв'язок ОСОБА_2 з ОСОБА_4, яка була розповсюджена ОСОБА_5 на протязі останніх 8 років. Зобовязати ОСОБА_5 принести офіційне вибачення особисто за приниження честі та гідності її сімї . Стягнути з відповідачки на її користь моральну шкоду в розмірі 6500 грн.00 коп. та судові витрати, повязані зі сплатою судового збору.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що на протязі 8 останніх років, на підставі безпідставної ревнощі до свого співмешканця ОСОБА_4, відповідачка переслідує її та зводить на неї наклеп. При зустрічі з нею відповідачка влаштовує скандали, публічно її принижує у громадських місцях. Висловлює в її такі фрази як: «Скільки ти жінка легкої поведінки будеш до нас ходити?», «ОСОБА_2 мала інтимний зв'язок з ОСОБА_4 у туалеті, на горищі». Крім того відповідачка розповсюджує про неї плітки, що її співмешканець - ОСОБА_4 купує їй золоті прикраси, що вона бере з їх двору без дозволу дрова та інше.

Позивачка зазначила, що її знають не тільки по с. Мартове, а й фактично по всьому Печенізькому районі, багато людей її поважає та добре ставиться. Після розповсюдження зазначеної неправдивої інформації з боку відповідачки, її чесне імя було заплямоване. Вона та її родина стикнулися з непорозумінням та осудом людей. Внаслідок цього частина звязків були розірвані, вона та її сімя постійно відчуває емоційний стрес та приниження, перебувають в нервовому напружені. Своїми діями відповідачка спричинила їй та її сімї моральну шкоду.

Позивачка в судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені в заяві.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що відомості щодо інтимного звязку ОСОБА_2 з її співмешканцем, ОСОБА_4 є достовірними.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та відповідачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю, а також право кожного на повагу до його гідності (ст.ст.3,28 Конституції України).

Відповідно до ч.5 ст.55 Конституції України кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань.

За положеннями ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила цю інформацію ( ч.4 ст.277 ЦК України).

Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 на протязі тривалого часу розповсюджує недостовірну інформацію щодо інтимного зв'язку ОСОБА_2 з її співмешканцем, ОСОБА_4. При зустрічі в громадських містах, на підставі особистих неприязних відносин, ображає та висловлює на адресу ОСОБА_2 нецензурну лайку.

Зазначений факт підтверджується :

показаннями свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_5А особисто їм розповідала про інтимний зв'язку ОСОБА_2 з її співмешканцем, ОСОБА_4 Зазначені слухи по селу Мартове «ходять» вже декілька років;

висновком Чугуївського РВ ГУМВСУ в Харківській області (з обслуговування Чугуївського та Печенізького районів) від 21.07.2015 року за заявою ОСОБА_2, з якого вбачається, що 17.07.2015 року близько 08-00 годині за адресою: Харківська область, Печенізький район, с. Мартове, вул. Леніна, ОСОБА_5 вчинила сварку з ОСОБА_2, під час якої висловлювалась нецензурною лайкою на адресу останньої. В діях ОСОБА_5 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Пленуму Верховного Суду України у п.15 постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009 року розяснив, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право.

Повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво,тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло ( ч.4 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009 року).

Відповідно до ч.1,2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

У справах про дискримінацію позивач зобовязаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що відповідачка в судовому засіданні не надала доказів правдивості поширеної інформації, вона вважається недостовірною. Зазначена інформація порочить честь і гідність як позивачки, так і членів її сімї,оскільки ці відомості характеризують особу з негативного боку, принижують її, з точки зору загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі та висловлені у формі, яка сама по собі є образливою.

Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб , поданим до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями ст.297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду із позовом про захист її гідності та честі.

Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання такою, що не відповідає дійсності, порочить честь і гідність її сімї інформацію про інтимний звязок ОСОБА_2 з ОСОБА_4, яка була розповсюджена ОСОБА_5, на протязі останніх 8 років - задовольнити. Вимоги про спростування спірної інформації, позивачка не заявляла.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди( ч.2 ст.16 ЦК України).

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику по справах про відшкодування морального ( немайнового ) шкоди" від 31.02.1995 р. № 4 під моральною шкодою треба розуміти втрати немайнового характеру в результаті моральних чи фізичних страждань чи інших негативних наслідків, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення (ч.3 ст.23 ЦК України).

Суд вважає суму моральної шкоди в розмірі 6500.00 грн. завищеною. Разом з тим, враховуючи практику Європейського Суду, зокрема рішення від 28.05.1985 року Серія А &96 справа Abdulaziz,Cabales and Balkandali v. United Kingdom, де враховано, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним, суд, з урахуванням розумності та справедливості, вважає можливим і достатнім стягнути з відповідачки суму моральної шкоди в розмірі 1000,00 гривень.

Суд зазначає, що чинне законодавство України, а саме положення ст.16 ЦК України не передбачає такого способу захисту особистих немайнових прав фізичної особи як вибачення, а отже, з врахуванням принципу диспозитивності, в задоволені вимог позивачки в частині зобовязання Морєвої В.А. принести офіційне вибачення особисто за приниження честі та гідності сімї ОСОБА_2, необхідно відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивачки понесені нею судові витрати за сплату судового збору в розмірі 308 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.16, 23, 201, 270, 277, 280, 297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 88, 118, 119 Цивільного процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Морєвої ОСОБА_3 про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати такою, що не відповідає дійсності, порочить честь і гідність сімї ОСОБА_2 інформацію про інтимний звязок ОСОБА_2 з ОСОБА_4, яка була розповсюджена ОСОБА_5, на протязі останніх 8 років.

Стягнути зМорєвої ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча ) грн.00 коп.

Стягнути з Морєвої ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір у розмірі 308 (триста вісім) грн.60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Печенізький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.М. Тимченко.