Справа № 346/4973/14-ц
Провадження № 22-ц/779/235/2015
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В.М.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Пнівчук О.В., Соколовського В.М.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Коломийської міської ради, третя особа - агрофірма «Прут» про визнання протиправним та скасування рішення Коломийської міської ради, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 грудня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Коломийської міської ради, третя особа - агрофірма «Прут» про визнання протиправним та скасування рішення Коломийської міської ради №180 від 23.09.1999 року про внесення змін в п. 1 абз. 3 рішення Коломийської міської ради №89 від 24.12.1998 року про надання агрофірмі «Прут» в оренду терміном на 50 років земельної ділянки площею 442 кв.м. по АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він, як член територіальної громади м. Коломия, мав намір взяти участь в конкурсі на одержання права на оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1.

11 вересня 2011 року на вказаній земельній ділянці було зведено паркан, яким обгороджено частину земельної ділянки під будівництво і він дізнався про те, що дана земельна ділянка передана в довгострокову оренду агрофірмі «Прут» на підставі договору оренди, укладеного Коломийською міською радою і третьою особою згідно рішення Коломийської міської ради №180 від 23.09.1999 року.

Зазначав, що вказаним рішенням було внесено зміни в рішення Коломийської міської ради №89 від 24.12.1998 року, згідно якого агрофірмі «Прут», як переможцю аукціону, було надано в довгострокову оренду терміном на 50 років земельну ділянку площею 442 кв.м. по АДРЕСА_1 для будівництва двохповерхової забудови об'єкта ринкової інфраструктури.

Посилаючись на те, що агрофірма «Прут» не була переможцем аукціону на одержання в довгострокову оренду земельної ділянки площею 442 кв.м. по АДРЕСА_1 і дана земельна ділянка надана третій особі без розроблення проекту відведення, оспорюваним рішенням порушено п. 8 Указу Президента України «Про приватизацію та оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності», згідно якого право на оренду може бути придбано тільки на конкурентних засадах через проведення земельних аукціонів, конкурсів, просив позов задовольнити.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 10 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі на дане рішення ОСОБА_2 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають істотне значення для справи і на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що дізнався про рішення Коломийської міської ради №180 від 23.09.1999 року тільки в кінці вересня 2011 року, так як, інформація про нього не була оприлюднена.

Суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання його представника про витребування у третьої особи та приєднання до матеріалів справи копії дозволу на початок виконання будівельних робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_1, який датований серпнем 2011 року і свідчить, що будівельні роботи на вказаній земельній ділянці почалися у вересні 2011 року.

Крім того, не взято до уваги судом і ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2012 року у справі за аналогічним позовом його матері ОСОБА_3 до Коломийської міської ради, агрофірми «Прут», якою встановлено факт початку будівельних робіт у вересні 2011 року та визнано поважною причиною пропуску строку звернення до суду відсутність оприлюднення інформації про ухвалення рішення Коломийської міської ради.

Суд не зважив на те, що згідно наявної в матеріалах справи копії оголошення в газеті повідомлено лише про проведення аукціону для продажу, а не оренди земельної ділянки.

Апелянт зазначає також, що станом на вересень 2011 року, згідно п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК України, не поширювалась позовна давність на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали з вищенаведених мотивів.

Представник Коломийської міської ради Торос В.Я. та представник агрофірми «Прут» Халус А.Г. апеляційну скаргу заперечили, посилаючись на її безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову за пропуском строку звернення до суду, суд першої інстанції виходив з того, що протягом періоду з 1999 року по вересень 2011 року позивач не звертався до відповідача з заявами про надання йому інформації стосовно спірної земельної ділянки, хоча міг це зробити, крім того, пропуск позивачем строку позовної давності встановлено також ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 8.12.2011 року та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 6.02.2014 року у справі між тими самими сторонами з тих самих підстав.

Проте, даний висновок суду не відповідає вимогам процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій та, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У п. п. 3, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» судам роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

При вирішенні питань, пов'язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати роз'яснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), а також Рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з'ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов'язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

У пункті 21 зазначеної постанови роз'яснено, що, враховуючи положення ст. 1 ЦПК України та ст. 2 КАС України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Судом встановлено, що рішенням Коломийської міської ради №89 від 24.12.1998 року «Про надання земельних ділянок у довгострокову оренду» надано Коломийській агрофірмі «Прут», переможцю земельного аукціону, в довгострокову оренду терміном на 50 років земельну ділянку площею 400 кв.м. по вул. Шевченка, 30 для будівництва двохповерхової забудови з мансардним приміщенням ринкової інфраструктури.

Рішенням №180 від 23.09.1999 року «Про внесення змін в п. 1 рішення міської ради від 24.12.1998 року №89» внесено зміни в п. 1 абз. 3 рішення міської ради від 24.12.1998 року №89 та надано Коломийській агрофірмі «Прут», переможцю земельного аукціону, в довгострокову оренду терміном на 50 років земельну ділянку площею 442 кв.м. по АДРЕСА_1 для будівництва двохповерхової забудови об'єкту ринкової інфраструктури.

Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним та скасування зазначеного вище рішення, позивач посилався на те, що міська рада порушила п. 8 Указу Президента України «Про приватизацію та оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності» щодо порядку придбання права на оренду земельної ділянки на конкурентних засадах.

При цьому зазначав, що оскаржуваним рішенням порушується його право, як члена територіальної громади, брати участь у конкурсі на одержання права на оренду земельної ділянки та одержати в оренду спірну земельну ділянку.

Згідно п. 8 Указу Президента України «Про приватизацію та оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності» від 12.07.1995 року вбачається, що земельні ділянки несільськогосподарського призначення можуть бути передані в оренду, в тому числі довгострокову (до 50 років з переважним правом орендаря на продовження строку дії договору на наступні 50 років). Право на оренду може бути придбано на конкурентних засадах через проведення земельних аукціонів, конкурсів тощо. Порядок придбання права на оренду земельної ділянки на конкурентних засадах визначається відповідними Радами.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на час прийняття рішень), особа, яка бажає одержати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, передбаченому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця надати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір, в якому обумовлюють істотні та інші умови оренди землі. Надання земельної ділянки в оренду без зміни її цільового призначення, межі якої визначені в натурі, здійснюється без розроблення проекту її відведення.

У разі надходження двох або більше клопотань (заяв) на оренду однієї й тієї ж земельної ділянки, що є у державній або комунальній власності, відповідні орендодавці проводять земельний аукціон (конкурс) щодо набуття права оренди земельної ділянки, якщо законом не встановлено інший спеціальний порядок. Порядок набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах визначається орендодавцями з дотриманням вимог законодавства про добросовісну конкуренцію.

Встановлено, що 31 жовтня 1998 року в засобах масової інформації було оголошено про те, що 26 листопада 1998 року Коломийська міська рада буде проводити черговий земельний аукціон, зокрема, щодо продажу земельної ділянки по АДРЕСА_1 із стартовою ціною 6600 грн.

Позивач заявки про участь в даному аукціоні не подавав, як і не звертався з клопотанням чи заявою до Коломийської міської ради щодо одержання спірної земельної ділянки в оренду.

Оскільки позивач не надав доказів про порушення його цивільних прав щодо оренди спірної земельної ділянки, натомість оскаржує дії суб'єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних відносин, зокрема, порушення порядку придбання права на оренду земельної ділянки на конкурентних засадах, колегія суддів приходить до висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України, судові рішення підлягають скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених ст. ст. 205 і 207 цього Кодексу.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведених обставин, судове рішення підлягає до скасування із закриттям провадження по справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205, 307, 310, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 грудня 2014 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Коломийської міської ради, третя особа - агрофірма «Прут» про визнання протиправним та скасування рішення Коломийської міської ради закрити.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання нею законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді О.В. Пнівчук

В.М. Соколовський