УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БіМ-буд» до ОСОБА_3, третя особа - благодійна організація «Сучасний вибір», про визнання недійсним договору поруки та визнання поважними причин пропущення позовної давності щодо оскарження договору поруки від 13 січня 2010 року, за касаційною скаргою Кузьміна Дениса Леонідовича, який діє від імені товариства з обмеженою відповідальністю «БіМ-буд», на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «БіМ-буд» (далі - ТОВ «БіМ-буд») звернулося до суду з указаним позовом. Зазначало, що 13 січня 2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір позики на суму 2110000 грн, термін дії якого визначений до 14 квітня 2011 року. Цього ж дня між ОСОБА_3 та ТОВ «БіМ-буд» було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов'язань, що виникають з договору позики. Посилаючись на те, що, укладаючи договір поруки директор ТОВ «БіМ-буд» діяв з перевищенням повноважень, просило задовольнити позов.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 17 вересня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Кузьмін Д.Л., який діє від імені ТОВ «БіМ-буд», звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що доказів, які б давали підстави для задоволення позову, не подано.

Повністю погодитись з такими висновками суду неможливо.

З матеріалів справи вбачається, що 13 січня 2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір позики за умовами якого останнє передала позичальнику гроші у розмірі 2110000 грн терміном до 14 квітня 2011 року.

13 січня 2010 року між ОСОБА_3 та ТОВ «БІМ-буд», в особі директора, укладено договір поруки за умовами якого останнє зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов'язань ОСОБА_5, що виникли з договору позики.

Судом встановлено, що 14 січня 2010 року ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу продав свою частку в розмірі 100 % у статутному капіталі ТОВ «БІМ-БУД» ОСОБА_5 У зв'язку з купівлею частки її включено до складу засновників та призначено директором товариства, а ОСОБА_6 виведено зі складу учасників товариства, що підтверджується протоколом зборів учасників ТОВ «БІМ-буд» № 4 від 14 січня 2010 року.

У грудні 2010 року ОСОБА_5 відступила свою частку благодійній організації «Сучасний вибір».

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що згідно із статутом ТОВ «Бім-буд» його директор може підписувати угоди, що не перевищують 1 млн грн при одноразовій угоді. На укладення договорів, на суму, що перевищує статутний фонд, а також кредитних договорів, договорів поруки, договорів на відчуження та передачу під заставу основних засобів та майна товариства мають надати згоду збори товариства (п. п. 6.4, 6.8 статуту). Оспорюваним договором поруки забезпечувалось виконання договору позики, за яким було передано 2110000 грн, що перевищує розмір статутного фонду, який складав 1000000 грн, рішень про надання згоди на його укладення збори товариства не приймали.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 64 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або копії. Відповідність копії письмового доказу оригіналу має бути належним чином посвідчена.

Приймаючи рішення № 3/1 засновника ТОВ «БІМ-буд» від 18 грудня 2009 року - яким вирішено виступити поручителем ОСОБА_5 щодо забезпечення повернення позики в сумі 2320000 грн ОСОБА_3 та доручено директору товариства Красненку В.В. підписати його, як належний доказ, суди не звернули уваги на те, що відповідність його оригіналу ніким не посвідчена, а письмові пояснення не можуть бути використані в якості доказу, оскільки вони є поясненнями щодо обставин справи, однак вказана особа в якості свідка не допитана, чим порушено положення ст. ст. 64, 159 ЦПК України щодо поняття письмового доказу та принципу безпосередності дослідження доказів.

Крім того, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вказав, що рішення № 3 засновника ТОВ «Бім-Буд» ОСОБА_6 від 18 грудня 2009 року та рішення № 3/1 засновника ТОВ «Бім-Буд» ОСОБА_6 від 18 грудня 2009 року за змістом є ідентичними. Однак такий висновок не відповідає змісту цих рішень, оскільки у першому зазначено про виступлення майновим поручителем ОСОБА_5 щодо забезпечення повернення позики в сумі 2320000 грн ОСОБА_3 та надання в заставу єдиного майнового комплексу, що є у власності ТОВ «Бім-Буд» та знаходиться за адресою: м. Житомир, пров. 1-й Виноградний, 48 та доручення його директору підписати договір іпотеки, а в іншому про поруку.

Між тим, застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення зобов'язання та регулюються різними нормами права, в т.ч. і щодо визначення розміру відповідальності іпотекодавця і поручителя.

З огляду на викладене висновки судів про відмову у позові з наведених у них мотивів є передчасними.

Вказані порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179, 212 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, в зв'язку з чим оскаржувані судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Кузьміна Дениса Леонідовича, який діє від імені товариства з обмеженою відповідальністю «БіМ-буд», задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 вересня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук