Дата документу 26.01.2015
Справа № 334/7713/14-ц
Провадження № 2/334/101/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Вєтлугіній Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Запорізька обласна кредитна спілка «Довіра» звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, вказавши в позовній заяві, що ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 240 000 грн. відповідно до кредитного договору №9915 від 11.02.2008 р., укладеного між ним і Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра».

В забезпечення виконання умов за вищевказаним кредитним договором 11.02.2008 р. ОСОБА_3 передано до іпотеки квартиру АДРЕСА_1, про що свідчить договір іпотеки від 11.02.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий номер 341.

Відповідно до п.1.2 вищевказаного договору іпотеки предмет за цим договором оцінений сторонами у 300 000 грн.

21.05.2012 р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя ухвалив рішення №2-3915/11 про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором №9915 від 11.02.2008 р. в розмірі 501 563,31 грн., а також судові витрати.

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_3 - помер.

06.02.2014 р. Запорізька обласна кредитна спілка «Довіра» направила до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із вимогу (претензією) про обов'язок спадкодавця.

13.02.2014р. на адресу Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» надійшло повідомлення, з якого стало відомо, що спадкова справа після померлого ОСОБА_3 заведена ОСОБА_11, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, тому вимогу кредитора було направлено до вищезазначеного приватного нотаріуса для виконання за належністю.

Спадкову справу було заведено за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини, та на підставі заяв ОСОБА_2, ОСОБА_7 про відмову від прийняття спадщини на користь відповідачки.

На даний момент рішення суду не виконане відповідачкою, в погашення боргу сплачено лише 4 399,32 гри., залишок боргу, присуджений рішенням суду, станом на 11.08.2014 р. становить 497 163,99 грн.

Позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки а саме: квартиру АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року, спадкоємицею якого є ОСОБА_1, шляхом проведення прилюдних торгів зазначеної квартири з початковою ціною в розмірі не менше ринкової вартості та на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. За рахунок грошових коштів, отриманих від реалізації вищевказаного майна частково задовольнити вимоги Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» по сплаті залишку заборгованості в сумі 497 163,99 грн., що присуджена рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2012 р., за кредитним договором №9915 від 11.02.2008 року, укладеним між Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» та ОСОБА_2; а також просить стягнути з відповідачки у на свою користь витрати по сплаті судового збору, які були понесенні позивачем при зверненні з позовом до суду, в сумі 243,60 грн.

Під час розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги, в уточненій позовній заяві зазначив, що у липні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про визнання власності на частку нерухомого майна у праві спільної сумісної власності. 10.12.2014 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення 334/6655/14-ц, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі та визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину АДРЕСА_1. З викладеного випливає, що ОСОБА_1 є спадкоємицею ОСОБА_3 та такою яка фактично прийняла у спадок 1/2 частину квартири, оскільки постійно проживала з померлим, відмову від спадщини не подала, а інші спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_7, сини померлого ОСОБА_3, подали нотаріусу письмові заяви про відмову від спадщини на користь своєї матері ОСОБА_1. На даний момент рішення суду не виконане відповідачкою, в погашення боргу сплачено лише 4 399,32 грн., залишок боргу, присуджений рішенням Ленінського районного суду, станом на 12.01.2015 становить 497 163,99 грн. Позивач остаточно просить звернути стягнення на предмет іпотеки а саме: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року, спадкоємицею якого є ОСОБА_1, шляхом проведення прилюдних торгів зазначеної квартири з початковою ціною в розмірі не менше ринкової вартості та на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. За рахунок грошових коштів, отриманих від реалізації вищевказаного майна частково задовольнити вимоги Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» по сплаті залишку заборгованості в сумі 497 163,99 грн., що присуджена рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2012 р., за кредитним договором №9915 від 11.02.2008 р., укладеним між Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» та ОСОБА_2; а також просить стягнути з відповідачки на свою користь витрати по сплаті судового збору, які були понесенні позивачем при зверненні з позовом до суду, в сумі 243,60 грн. 60 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягає на задоволенні позовних вимог за мотивами, вказаними в уточненій позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні позов визнали в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та третьої особи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, що між 11.02.2008 р. Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №9915, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 240 000 грн., строком на 120 місяців, тобто до 11.02.2018р., зі сплатою 1,8% процента щомісячно наперед від залишку суми неповерненого кредиту у відповідності з графіком погашення суми кредиту і процентів за користування кредитом.(а.с.4).

В забезпечення виконання умов за вищевказаним кредитним договором 11.02.2008р. ОСОБА_3 передано до іпотеки квартиру АДРЕСА_1, про що свідчить договір іпотеки від 11.02.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за №341.(а.с.5-7)

Відповідно п.5.1. договору іпотеки, Іпотекодержатель набуває права звернення стягнення на Предмет іпотеки у випадку порушення графіку погашення кредитної заборгованості або у раз несплати відсотків (або частини відсотків) відповідно до умов кредитного договору. При цьому Іпотекодержатель має право звернути стягнення на весь предмет іпотеки або на його частку за своїм розсудом, та задовольнити за рахунок Предмету іпотеки у повному обсязі усі вимоги, передбачені кредитним договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Статтею 615 ЦК України передбачено, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2011 р. встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначивши опікуном ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1(а.с.41).

Заочним Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2012р. позов Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 - задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» заборгованість за кредитним договором №9915 від 11.02.2008 р. у розмірі 501 563,31 грн., а також судові витрати в розмірі 1 820 грн.(а.с.40).

Відповідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимог, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст..590 ЦК України, ст..33 Закону України «Про Іпотеку», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Іпотеку», встановлено, що іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Як передбачено ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд, за заявою іпотекодержателя, виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Відповідно до ст..40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги.

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1.(а.с.21).

ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_2, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради 17.05.2000р.(а.с.30).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, що належала померлому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.11.2001р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстровано в реєстрі за №3123; а також підтверджується технічним паспортом на вказану квартиру, складеного ОП Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації, з реєстрацією поточних змін 03.12.2001р.(а.с.82,86).

Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_3 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 була заведена спадкова справа №2 за 20014 рік.(а.с.52-90).

27.01.2014 р. ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 із заявою про прийняття спадщини після іі чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.(а.с.52).

Згідно заповіту від 23.12.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_13, зареєстровано в реєстрі за №3265, ОСОБА_2 заповідав ОСОБА_2 всю належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1.(а.с.60).

27.01.2014 р. ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 із заявою про відмову від належної йому спадщини, яка залишилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 р. його батька - ОСОБА_2, на користь дружини померлого - ОСОБА_1.(а.с.55).

13.02.2014р. на адресу Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» надійшло повідомлення державного нотаріуса Другої Запорізької державної нотаріальної контори Вельможко Н.О. 3243/01-16 від 10.02.2014р., з якого стало відомо, що спадкова справа після померлого ОСОБА_3 заведена ОСОБА_11, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, тому вимогу кредитора було направлено до вищезазначеного приватного нотаріуса для виконання за належністю. (а.с.9).

Згідно заяви ОСОБА_1 від 20.02.2014, що надійшла до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11, ОСОБА_1 доведено до відома Вимогу (претензію) про обов'язок спадкодавця Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» від 05.02.2014 р. за №250/14 (а.с.69), за якою померлий ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини мав обов'язок перед Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» на суму 500 905,54 грн.(а.с.66).

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 із заявою, в якій зазначила, що на підставі ст. 63 Сімейного кодексу України, їй належить 1/2 частка у квартирі АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності на майно подружжя; та просить видати їй свідоцтво про право власності на майно подружжя на вищевказану частку квартир.(а.с.67).

Частина 3 ст.1268 ЦК України визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї..

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2014 р. позов ОСОБА_1 до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_7 про визнання права власності на частку нерухомого майна у праві спільної сумісної власності - задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.(а.с.105-106).

На даний момент заочне рішення Ленінського суду м. Запоріжжя 21.05.2012 р. не виконане відповідачкою, в погашення боргу сплачено лише 4 399,32 гри., залишок боргу, присуджений рішенням суду, станом на 11.08.2014 р. становить 497 163,99 грн.

Вказана сума заборгованості визначена позивачем з додержанням умов кредитного договору.

Відповідачка не заперечувала, щодо вказаної суми заборгованості, та не спростувала вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальній обов'язок передбачений ст.ст. 10, 11 ЦПК України.

Таким чином, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню, оскільки вона є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам закону.

Крім того, в силу ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також підлягає стягненню понесені позивачем документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.3, 4, 10, 57, 60, 61, 88, 174, 218 ЦПК України, і ст. ст. 509, 526, 530, 549-551, 589-590, 610-612, 615, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 7, 12, 33, 38, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 24-26, 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Пленумом Вищого спеціалізованого суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 р., суд -

ВИРІШИВ:

Позов Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» - задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 11.02.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за №341, а саме на: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року, спадкоємицею якого є ОСОБА_1, шляхом проведення прилюдних торгів зазначеної квартири за

початковою ціною в розмірі не менше ринкової вартості на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, в рахунок погашення заборгованості в сумі 497 163,99 грн., що стягнена заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2012 р., за кредитним договором №9915 від 11.02.2008 р., укладеним між Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.(двісті сорок три гривні 60 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.Є. Баруліна