АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/2917/14-ц Номер провадження 22-ц/786/480/15Головуючий у 1-й інстанції Сидоренко Ю. В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : Триголова В.М.

суддів: Бондаревської С.М.. Буленко О.О.,

при секретарі: Коваль А.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Миргородького міськрайонного суду Полтавської області вді 29 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про відшкодування моральної шкоди від нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Миргородького міськрайонного суду Полтавської області вді 29 грудня 2014 року у задовоеленні позову ОСОБА_3 до Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про відшкодування моральної шкоди від нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом - відмовлено.

Судовий збір по справі компенсовано за рахунок держави.

Не погодившись з вказаним рішенням районного суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити повністю. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Cудом першої інстанції вірно встановлено, що позивачка з 09.01.2003 року по даний час працює на посаді техніка ПС 330 кВ «Миргород» відокремленого підрозділу «Полтавські магістральні електричні мережі» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.7-8) та копією положення про відокремлений підрозділ (а.с.45-50). 24 лютого 2010 року, на підставі телефонограми № 5 від 19.02.2010 року (а.с.55) та наказу про відрядження № 63 від 22.02.2010 року (а.с.56), перебуваючи у відрядженні (а.с.57-58), позивачка прибула у м.Полтаву для здавання планово-звітної документації за лютий 2010 року до бухгалтерії Полтавських МЕМ, на зупинці «Автовокзал» помилково сіла на «кільцевий» автобус, що рухався через Юрівку, та вирішила зійти на наступній зупинці і пересісти на зворотній автобус. Після сходу на зупинці «Нафтобаза» та переходу вулиці і пересування по тротуару, не посипаному піском, сталося падіння позивачки на тротуар біля зупинки «Нафтобаза». При цьому, вона отримала травму - закритий перелом 2, 3, 4 плюсневих кісток лівої стопи. По факту травмування був складений акт № 1 форми Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Вказане підтверджується матеріалами справи (а.с.9, 10-12, 59-60) та сторонами не оспорюється.

Також судом враховано, що в акті № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затвердженому директором Полтавських електричних мереж І.М.Чорним 17.03.2010 року, в розділі 6 «Обставини, за яких стався нещасний випадок», зазначено, що ОСОБА_3 прибула в м.Полтаву для здавання місячного звіту до бухгалтерії згідно посадових обов'язків техніка підстанції. У розділі 7 «Причини нещасного випадку» зазначено невиконання п.3.2.3 посадової інструкції техніка підстанції 330 кВ Миргород - дбати про особисту безпеку і здоров'я, а також про безпеку і здоров'я оточуючих людей під час виконання будь-яких робіт під час перебування на території, а у пункті 10 «Особи які допустили порушення законодавства про охорону праці» зазначено - технік підстанції Миргород - ОСОБА_3 порушила посадову інструкцію техніка підстанції 330 кВ, а саме п.2.3.2. (а.с.10-12). Доказів того що вказаний акт на даний час скасований або до нього внесені зміни під час розгляду справи не надано, отже він є дійсним і суд приймає до уваги встановлені у визначеному законом порядку та викладені в ньому обставини і причини нещасного випадку.

Статтею 173 КЗпП України визначено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно із ст. 237-1 Кодексу законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачкою не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів в обґрунтування того що відповідачем було порушено приписи норм законодавства про працю, внаслідок чого стався нещасний випадок на виробництві.

Вірно не взято до уваги судом посилання позивачки на порушення вимог ст. 31 КЗпП України, оскільки п.2.9 посадової інструкції техніка ПС 330 кВ «Миргород», яка діяла станом на 24.02.2010 року (а.с.51-54) та з якою позивачка ознайомлена 10.08.2006 року, передбачений обов'язок техніка вести облік робочого часу працівників ПС, табель та журнал обліку часу, відпрацьованого в шкідливих та тяжких умовах праці, облік відпрацьованого часу і використання інших днів відпочинку (відгулів) по ПС ПМЕМ, а розпорядженням директора ПМЕМ № 07/01 від 22.01.2010 року зобов'язано відповідальних за складання табелів обліку робочого часу подавати їх до бухгалтерії до 25 числа поточного місяця за підписом відповідальної особи, керівника підрозділу, провідного економіста, інженера з підготовки кадрів (а.с.62). Доказів того, що вказане розпорядження оскаржувалося та визнане незаконним позивачкою не надано, отже суд, враховуючи зміст п.п.5, 9 телефонограми № 5 від 19.02.2010 року, визнав що позивачка була направлена у відрядження для виконання роботи, обумовленої трудовим договором. Право власника направляти працівників у відрядження для виконання роботи, обумовленої трудовим договором, за загальним правилом, не обмежується. Воно обмежується тільки щодо окремих категорій працівників, доказів належності до яких позивачкою також не надано.

Крім того, позивачка у позовній заяві та під час судового розгляду справи зазначала що моральна шкода полягає у настанні інвалідності 3-ї групи, втраті нормальних життєвих зв'язків, моральних і фізичних стражданнях, яких вона зазнає через хворобу, яка розвилась внаслідок травмування - коксартроз лівого кульшового суглобу і в подальшому його ендопротезування (а.с.13-19, 22, 23), але жодних доказів зв'язку між травмою і подальшим захворюванням та інвалідністю до суду не надала, в т.ч. після роз'яснення судом її права заявити клопотання про проведення відповідної судово-медичної експертизи. Навпаки, відповідно до наданого позивачкою листа Департаменту охорони здоров'я Полтавської обласної державної адміністрації від 15.04.2013р. (а.с.27) на поставлені нею питання стосовно взаємозв'язку отриманої нею виробничої травми (від 24.02.2010 року) із захворюванням лівого кульшового суглобу повідомлено, що комісія Департаменту не вбачає причинно-наслідкового зв'язку між травмою і захворюванням, тому що коксартроз відноситься до деструктивно-дегенеративних захворювань, має власний анамнез та тривалий перебіг і не пов'язаний з травматичними ушкодженнями ступні. Не зазначений цей зв'язок і у довідці МСЕК від 31.01.2013 року про встановлення позивачці інвалідності (а.с.21).ї

Враховуючи наведене, та враховуючи, що позивачем не було надано належних та переконливих доказів спричинення їй моральної шкоди діями відповідача, суд, відмовляючи у задоволенні позову прийшов до правильного висновку, що будь-яких порушень законодавства про охорону праці та інших порушень законодавства про працю з боку відповідача, які б привели до нещасного випадку на виробництві не встановлено, а тому вини відповідача, як роботодавця, у тому що з позивачкою стався нещасний випадок, немає.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Миргородького міськрайонного суду Полтавської області вді 29 грудня 2014 року та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Миргородького міськрайонного суду Полтавської області вді 29 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді: С.М. Бондаревська

О.О. Буленко