Справа №150/4/15-ц
Провадження по справі №2/150/30/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2015 року Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Суперсона С.П.,

за участю секретаря - Бровко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Борівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Чернівецького районного суду з позовом до територіальної громади Борівської сільської ради про визнання права власності. Вказаний позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміщеної на території територіальної громади Борівської сільської ради. Однак, при зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав, ОСОБА_1 отримала відмову останнього у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцю.

Позивач подала до суду заяву, в якій просила суд слухати справу без її участі та задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача - голова Борівської сільської ради Чернов О.В. теж подав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності та співставленні, дійшов наступного висновку.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися за свідоцтвом про право на спадщину.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 /а.с.6/.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 1,8827 га, кадастровий номер :06:005:0142, що розташована на території Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

Спадкоємцями спадкоємцями майна спадкодавця за законом є позивач та її рідний брат ОСОБА_4, який від своєї частки в спадщині відмовився, що стверджується його заявою, зареєстрованою в реєстрі за №218 та посвідчена секретарем виконкому Борівської сільської ради ОСОБА_5

Однак, при зверненні позивача з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом Чернівецької державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1119/02-31, датовану 18.12.2014 року. Підставою винесення вказаної постанови слугувало порушення вимог ст.. 68 ЗУ «Про нотаріат», п.4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», а саме: видача свідоцтва про прав на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. У спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, яка належала спадкодавцеві.

З доданих до позову матеріалів, зокрема державного акту на право приватної власності на землю слідує, що земельна ділянка №523, кадастровий номер :06:005:0142, площею 1,88 га належить на праві приватної власності на землю ОСОБА_3

Однак, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-014, вказана земельна ділянка належить на праві власності ОСОБА_3, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та площею 1, 8827 га. Дана обставина підтверджується й кадастровим планом земельної ділянки.

З підстав вказаної невідповідності розмірів земельної ділянки позивач звернувся до відділу держземагенства у Чернівецькому районі, який своєю відповіддю від 18.12.2014 року за №1816 вказує, що ОСОБА_3 на території Борівської сільської ради за межами населеного пункту було видано деравжний акт на право приватної власності на землю серії І-ВН № 049523, площею 1,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/ та внесенні до автоматизованої системи даних відомостей про дану земельну ділянку було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 1,8827 га.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року №325.ю площа земельної ділянки прописується із значенням до 0, 0001 га.

Враховуючи викладене, фактичне збільшення площі даної земельної ділянки на 0, 0027 га виникло в результаті заокруглення і не є порушенням земельного законодавства.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верхового Суду України в п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов про визнання права власності на земельну ділянку, площею 1,8827 га, розташовану на території територіальної громади Борівської сільської ради підлягає задоволенню, оскільки позивач, як спадкоємець за законом має право на спадкове майно в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3, та враховуючи те, що іншим порядком ОСОБА_1 не має можливості оформити право власності на спадкове майно, задоволення позову не порушуватиме права та інтереси третіх осіб у тому числі держави, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

На підставі ст., ст.1217, 1218, 1225, 1268 ч.5, 1297 ЦК України, керуючись ст., ст.10, 11, 60, 174 ч.4, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади Борівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 1,8827 га, кадастровий номер :06:005:0142, що розташована на території Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, що залишилась після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

СУДДЯ СУПЕРСОН С.П.