У Х В А Л А

іменем україни

28 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Амеліна В. І., Остапчука Д. О.,

Гончара В. П., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Перший та Другий Суворовський відділи державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, про стягнення пені, нарахованої на заборгованість за аліментами, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення у рахунок погашення заборгованості за аліментами. З урахуванням уточнень просила стягнути з відповідача на свою користь пеню, нараховану на заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, за період з 23 липня 2008 року по 24 червня 2014 року в розмірі 438 304 грн 75 коп.

Посилалась на те, що ОСОБА_4 належним чином не виконує зобов'язання зі сплати аліментів на їх дітей, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 24 червня 2014 року становить 27 144 грн 87 коп.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 серпня 2014 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 403 898 грн 30 коп. пені за виконавчим листом № 2-238/08, виданим 23 липня 2008 року Суворовським районним судом м. Одеси, за період з 23 липня 2008 року по 23 червня 2014 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що відповідач, будучи обізнаним про необхідність сплачувати аліменти, не виконав свого обов'язку щодо їх сплати, у зв'язку з чим станом на 24 червня 2014 року має заборгованість зі сплати аліментів, тому відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України (далі - СК України) зобов'язаний сплатити позивачці неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 403 898 грн 30 коп.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з виконавчим листом № 2-238/08, виданим 23 липня 2008 року Суворовським районним судом м. Одеси, ОСОБА_4 зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1 050 грн до 26 червня 2010 року, у розмірі 700 грн до 27 січня 2019 року, у розмірі 350 грн до 20 квітня 2024 року.

Із довідки-розрахунку, складеної державним виконавцем Другого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ від 24 червня 2014 року та яка була покладена в основу судових рішень про стягнення з відповідача пені, вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_4 зі сплати аліментів станом на 24 червня 2014 року становить 27 144 грн 87 коп. (а. с. 288, т. 1). Правильність розрахунку заборгованості, який наведений у зазначеній довідці, відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів має періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Із наведеного судом першої інстанції розрахунку пені, нарахованої на заборгованість за аліментами, вбачається, що загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за період з 23 липня 2008 року по 23 червня 2014 року становить 403 898 грн 30 коп. Обраний судом механізм обчислення загального розміру пені відповідає приписам ст. 196 СК України.

З урахуванням наведеного висновки судів про часткову підставність позову ґрунтуються на законі та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи ОСОБА_4 про відсутність його вини у виникненні заборгованості та про наявність підстав для зменшення пені, нарахованої на заборгованість зі сплати аліментів, не підтверджені необхідними доказами.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права, а доводи скарги про неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на рішення суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає рішення суду без змін.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. І. Амелін

В. П. Гончар

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко