У х в а л а

іменем україни

28 січня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О.,Маляренка А.В.,Нагорняка В.А.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 липня 2003 року та ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2003 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції в Подільському районі м. Києва, треті особи: Подільська районна у м. Києві державна адміністрація, Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, про визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 15 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2002 року позивач звернулась до суду з указаним позовом.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14 липня 2003 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на житлову будівлю по АДРЕСА_1 в м. Києві, зобов'язавши ввести житлову будівлю в експлуатацію та зареєструвати. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Державної податкової інспекції в Подільському районі м. Києва суму 40 320 грн.

Подільська районна у м. Києві державна адміністрація звернулась до суду із заявою про внесення зміни в рішення суду, яким стягнуто суму 40 320 грн на користь Державної податкової інспекції в Подільському районі в м. Києві. В обґрунтування заяви зазначила, що оскільки спірна квартира знаходилась в комунальній власності територіальної громади Подільського району м. Києва, документів про перехід у власність держави в особі Державної податкової інспекції в Подільському районі м. Києва не надано, спірна квартира наймачем не приватизувалась, а тому просила внести зміни в рішення суду і уточнити в тій частині, що стягнути вказану суму на користь територіальної громади Подільського району м. Києва.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2003 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь територіальної громади Подільського району м. Києва суму 40 320 грн. В іншій частині рішення вважати правильним без змін.

У березні 2004 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 липня 2003 року та ухвали Подільського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2003 року за нововиявленими обставинами, обґрунтовуючи тим, що після ухвалення рішеннь суду та набрання ним законної сили їй стали відомі обставини, які є істотними для справи, та не були і не могли бути відомі під час розгляду справи, а саме: ОСОБА_4 не перебувала в зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем ОСОБА_5, а ксерокопія свідоцтва про шлюб, яка була надана представником в матеріали справи (а. с. 20, т. 1) є підробною, це в свою чергу виключає можливість визнання за нею права власності на нерухоме майно як за дружиною померлого. Ця обставина є нововиявленою для заявниці, оскільки з позовною заявою у даній справі про визнання за нею права власності на майно вона не зверталася, в судових засіданнях участі не приймала, про існування судового рішення, яким за нею визнано право власності як за дружиною та без врахування інтересів малолітніх дітей не знала, адже підпис на позовній заяві від її імені є підробним, про що вона надала суду висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 18 березня 2004 року № 1104, яким встановлено, що підпис від її імені виконано іншою особою з наслідуванням її власного підпису.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року, у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 липня 2003 року та ухвали Подільського районного суду м. Києва від 06 жовтня 200 3 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 15 серпня 2014 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року і задовольнити заяву ОСОБА_8. про перегляд рішення та ухвали за нововиявленими обставинами, скасувавши рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 липня 2003 року та ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2003 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні заяви, обґрунтовано виходив із того, що обставини, на які посилається заявник не можуть бути визнані як нововиявлені і не можуть вплинути на сутність вирішення спору. Заявником не наведено підстав, передбачених ст. 361 ЦПК України, для задоволення заяви про перегляд судового рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 15 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.О. Леванчук А.В. Маляренко В.А. Нагорняк