Ухвала

іменем україни

21 січня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А., Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення незаконно утриманих коштів та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення незаконно утриманих коштів та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 24 листопада 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судом установлено, що відповідно до укладеного договору від 31 липня 2009 року SAMDN4811 ОСОБА_1 отримав платіжну картку НОМЕР_1.

04 травня 2012 року при інкасації банкомату САНА 5728 в м. Харкові по просп. 50 років СРСР, 27а, гуртожиток МВД № 2, в касету номіналом 50 грн були покладені купюри номіналом 100 грн, у результаті чого за період інкасації з 04 травня 2012 року 16 год. 43 хв. до 05 травня 2012 року 10 год. 35 хв. ряд клієнтів замість купюр 50 грн отримали купюри 100 грн, при цьому з рахунку списувалось 50 грн, що підтверджується актом від 05 травня 2012 року про виявлення невідповідності номіналу купюр, службовою запискою від 08 травня 2012 року № Э.НА.0.0.0.0/17-15649 на списання надлишково отриманих коштів клієнтами, що проводили зняття за номіналом 50 грн за зазначений період з банкомата САНА 5728 в м. Харкові, листом-відповіддю банку від 16 грудня 2013 року № 20.1.0.0.0/7-20131107/2078 на ім'я ОСОБА_1

04 травня 2012 року по карті НОМЕР_1, яка була видана банком позивачу, були здійснені дві операції, в результаті яких були отримані кошти в сумі: за першою операцією замість замовлених 100 грн було отримано 200 грн 2 купюрами номіналом 100 грн; за другою операцією - замість замовлених 400 грн було отримано 800 грн 8 купюрами номіналом 100 грн, що підтверджується роздруківкої операцій.

На підставі службової записки від 08 травня 2012 року № Э.НА.0.0.0.0/17-15649 на списання надлишково отриманих коштів клієнтами, що проводили зняття за номіналом 50 грн в зазначений вище період 10 травня 2012 року з рахунку позивача з картки НОМЕР_1 було списано 500 грн, а покладені ним 11 травня 2012 року грошові кошти в сумі 205 грн були списані в рахунок погашення заборгованості, баланс на зазначеній картці склав мінус 299 грн 48 коп. У подальшому на цю суму нараховувався овердрафт.

27 березня 2014 року із заробітної плати позивача з картки НОМЕР_2 ПАТ КБ «ПриватБанк» було списано на погашення заборгованості 404 грн 97 коп., а 10 квітня 2014 року - 137 грн 84 коп. на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» від 28 лютого 2011 року, укладеної між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, яка підписана особисто ним 28 лютого 2011 року.

У анкеті-заяві від 28 лютого 2011 року зазначено, що з умовами та правилами надання батьківських послуг, тарифами ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 ознайомлений.

Установивши такі обставини, суд дійшов висновку про правомірність погашення заборгованості.

За рішенням ПАТ КБ «ПриватБанк» 14 квітня 2014 року позивачу були повернуті нараховані проценти в сумі 255 грн 50 коп. тому, що банкомат некоректно видав суму, в зв'язку з чим некоректно утворилась заборгованість.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, відмовляючи у позові про захист прав споживачів, стягнення незаконно утриманих коштів та відшкодування моральної шкоди, зазначав, що відповідач виконав списання заборгованості з дотриманням умов договору з обслуговування карткових рахунків, відкритих на ім'я позивача, вина відповідача у спричиненні позивачеві моральної шкоди відсутня.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що зазначені судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 24 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П. Євграфова

судді: Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель