"20" січня 2015 р. Справа № 363/4482/14-ц
УХВАЛА

20 січня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Скарлат О.І.,

при секретарі - Смілянець І.В.

розглянувши в судовому засіданні в м. Вишгороді заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу, індексу інфляції, 3 процентів річних, штрафних санкцій. Моральної шкоди.

20 січня 2015 року позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на майно відповідача.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Із позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що предметом позову є стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за договором оренди, відшкодування моральної шкоди та стягнення судового збору.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову: зясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, в своїй заяві про забезпечення позову, позивач просить направити запити до РАЦС Вишгородського району Київської області для отримання інформації про реєстрацію шлюбу відповідача, ВДАІ Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційної служби, БТІ, ДЗК, ДПІ на встановлення майна належного відповідачу ОСОБА_2

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України у випадках коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розгляд заяви про забезпечення позову, не вирішується питання щодо витребування доказів на підтвердження існування майна, яке належить відповідачу, тому, суд приходить до висновку, що такі вимоги не грунутуються на вимогах Закону.

Із заявлених вимог заявника, суд приходить до висновку, що дана заява не підлягає задоволенню, оскільки заявник не довів про існування очевидної небезпеки утруднення виконання рішення суду, та майна, яке належить відповідачу, доводи позивача є припущеннями і нічим не підтверджуються.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя