УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Маляренка А.В., Юровської Г.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу - Ємця Івана Олександровича, треті особи: Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_5, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу - Ємця І.О., треті особи: Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_5 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що між ОСОБА_5 та ПАТ «Укрсоцбанк» 19 квітня 2006 року було укладено кредитний договір, та в цей же день між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір іпотеки для забезпечення зобов'язань ОСОБА_6 перед банком. Предметом іпотеки була квартира АДРЕСА_1, що належить їй на праві власності. 18 червня 2014 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу - Ємець І.О. звернув стягнення на предмет іпотеки, вчинивши виконавчий напис для задоволення вимог кредитора на суму 175 488 грн. 34 коп. Позивач вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням вимог закону, а саме, нотаріус не переконався у безспірності суми боргу.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року, позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис (реєстр № 2163), вчинений 18 червня 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу - Ємець І.О., про реалізацію іпотечного майна за договором іпотеки від 19 квітня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом - Кошель Т.В. за реєстровим номером 1452.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що нотаріусом незаконно було вчинено виконавчий напис на суму, яка не відповідає безспірній сумі заборгованості.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Судами установлено, що між ОСОБА_5 та ПАТ «Укрсоцбанк» 19 квітня 2006 року було укладено кредитний договір, на забезпечення яких цього ж дня між банком та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

Як убачається з матеріалів справи банк надіслав боржнику та майновому поручителю вимогу щодо погашення заборгованості по кредиту та відсоткам за його використання згідно кредитного договору та попередив про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 136, 138), указана вимога ОСОБА_3 була отримана нею 25 лютого 2014 року (а.с. 137).

ПАТ «Укрсоцбанк» у зв'язку із невиконанням боржником та майновим поручителем вимог банку, викладених у повідомленні від 20 лютого 2014 року, звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу - Ємець І.О. із заявою про вчинення виконавчого напису.

18 червня 2014 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу - Ємець І.О. вчинив виконавчий напис про звернення стягнення на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 з метою задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» станом на 19 лютого 2014 року, які складали 175 488 грн. 34 коп.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 (далі - Інструкція).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 п. 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України (ч. 2 п. 284 Інструкції).

Згідно з п. 1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Згідно із ч. 2 п. 283 Інструкції, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень.

З матеріалів справи вбачається, що приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису банком в підтвердження наявності заборгованості було подано наступні документи: оригінал іпотечного договору, кредитний договір, розрахунок заборгованості позичальника згідно кредитного договору, вимогу-повідомлення про порушення забезпеченого іпотекою зобов'язання за кредитним договором з відміткою про отримання 25 лютого 2014 року. Суми заборгованості зазначені у виконавчому написі, відповідають сумам заборгованості зазначених у вимозі, яка отримана ОСОБА_3

Суди послались на те, що заборгованість ОСОБА_3 при вчиненні приватним нотаріусом виконавчого напису не була безспірною. Проте у порушення ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України суди належним чином не дослідили наданих банком доказів безспірності заборгованості за кредитним договором, який забезпечено іпотекою. Судові рішення взагалі не містять посилання на спірність суми заборгованості та в чому це проявляється.

З огляду на викладене постановлені судами рішення не можна вважати законними та обґрунтованими, вони підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді:А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
А.В. Маляренко
Г.В. Юровська