У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Черненко В.А., Лесько А.О., Червинської М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, органу опіки та піклування Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області про усунення перешкод у вихованні дитини за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 3 липня 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 11 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з указаним позовом, в якому просили зобов'язати відповідача не чинити їм перешкоди у спілкуванні і вихованні онуки - ОСОБА_7, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та визначити їм способи участі у такому спілкуванні та вихованні шляхом відвідування онуки: за місцем її навчання один раз на тиждень тривалістю до 3 годин, без присутності батька дитини - ОСОБА_6 та без порушення навчального процесу; за місцем її проживання один раз на тиждень тривалістю до 3 годин, без присутності батька, за попереднім погодженням з ним; кожну першу та третю суботу місяця з правом ночівлі у них за адресою: АДРЕСА_1, без присутності батька дитини; 3 дні під час осінніх канікул з правом ночівлі у них за тією ж адресою, без присутності батька дитини; 7 днів під час зимових канікул з правом ночівлі у них за тією ж адресою, без присутності батька дитини; 3 дні під час весняних канікул з правом ночівлі у них за тією ж адресою, без присутності батька дитини; 46 днів під час літніх канікул з правом ночівлі у них за тією ж адресою, без присутності батька дитини; 5 святкових днів з правом ночівлі у них за тією ж адресою, без присутності батька дитини; у день народження дитини тривалістю до 3 годин, спільно відпочивати з онукою з правом вибору місця відпочинку без присутності батька дитини.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що у ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла їх дочка ОСОБА_8 Вказували, що після смерті дочки їх онука ОСОБА_7 залишилась проживати з ними. У липні 2013 року відповідач ОСОБА_6 забрав у них онуку та перешкоджає їм зустрічатись і спілкуватись з нею як за місцем її проживання так і забирати онуку до місця їх проживання.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 3 липня 2014 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_4, ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_7

Визначено способи участі ОСОБА_4, ОСОБА_5 у вихованні онуки ОСОБА_7, а саме надано право ОСОБА_4, ОСОБА_5 у відвідуванні онуки ОСОБА_7:

- за місцем її навчання один раз на тиждень тривалістю до 3 годин, без порушення навчального процесу, без присутності батька дитини ОСОБА_6;

- за місцем її проживання у АДРЕСА_2, один раз на тиждень тривалістю до 3 годин, за попереднім погодженням з батьком дитини, без його присутності;

- за місцем її проживання у день народження дитини тривалістю до 3 годин.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 11 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції в частині визначення способу участі ОСОБА_4, ОСОБА_5 у вихованні онуки ОСОБА_7 змінено, додатково надано право ОСОБА_4, ОСОБА_5 у відвідуванні онуки ОСОБА_7 кожну першу та третю суботу місяця тривалістю до 4 годин за місцем проживання дитини з правом забирати дитину на прогулянку та обов'язкового повернення до постійного поживання дитини.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким їх позов задовольнити у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судових рішень у межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, і апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції та додатково надаючи позивачам право у відвідуванні онуки кожну першу і третю суботу місяця, правильно встановили характер спірних правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, суди дійшли вірного висновку про те, що особисті неприязні відносини, які склалися між сторонами у справі, не можуть бути перешкодою для реалізації прав позивачів і дитини на їх спілкування. Позивачі мають право брати участь у вихованні малолітньої онуки, а позбавлення їх права спілкуватись з онукою та брати участь у її вихованні і виявляти турботу про неї може позбавити останню родинних зв'язків з бабою та дідом по лінії матері, любові та турботи з їх боку. Визначений судами порядок спілкування буде сприяти психологічній стабільності малолітньої ОСОБА_7 та її позитивному розвитку і вихованню.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині, яка не змінена апеляційним судом, та рішення апеляційного суду не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 3 липня 2014 року в частині, яка не змінена апеляційним судом, та рішення апеляційного суду Львівської області від 11 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

А.О. Лесько

М.Є. Червинська