АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/964/15 Справа: № 629/4361/14-ц Категорія: "договірні правовідносини" Головуючий 1 інстанції: Смірнова Н.А. Доповідач: Малінська С.М.
У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

02 лютого 2015 року м. Харків

Суддя судової колегії судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області Малінська С.М., перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 листопада 2014 року по справі за позовом Кредитної спілки "Лозівський взаємний кредит" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті відсотків, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 листопада 2014 року заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за вищевказаним позовом визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 звернувся на неї з апеляційною скаргою, яку ухвалою судді від 14 січня 2015 року було залишено без руху, як таку, що не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства (несплата судового збору) з наданням строку для усунення її недоліків.

29 січня 2015 року від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки він знаходиться у Харківському слідчому ізоляторі, що позбавляє його можливості здійснити оплату судового збору відповідно до ЗУ "Про судовий збір".

Судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Згідно із главою 8 розділу I ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до п.п.14 п.1 ч.2 Закону України "Про судовий збір" при подачі апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 0,1 розміру мінімальної заробітної плати.

Як роз'яснено у п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" (далі Постанова) Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI), а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

За правилами ч.1 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

У разі відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд повинен зазначити в ухвалі (про відкриття провадження чи в іншій) конкретний строк (строки) сплати судового збору, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. У разі перенесення цієї дати (у зв'язку з відкладенням розгляду справи або з інших причин) при наявності такого клопотання може бути продовжено й строк (строки), на який відстрочено або розстрочено сплату судового збору, про що судом зазначається у відповідній ухвалі (пункт 30 Постанови).

Враховуючи викладене, клопотання ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а сплату судового збору належить відстрочити до ухвалення судового рішення у справі апеляційним судом.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 листопада 2014 року оформлена відповідно до вимог ст. 295 ЦПК України, подана в установлений законом строк на апеляційне оскарження,підстав для залишення її без руху не вбачається.

У зв'язку з цим, вважаю за можливе відкрити апеляційне провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 82, 297, 295 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_2 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі апеляційним судом.

Відкрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 листопада 2014 року по справі за позовом Кредитної спілки "Лозівський взаємний кредит" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті відсотків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя