АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області

у складі: головуючого: Одинака О.О.

суддів: Кулянда М.І., Перепелюк М.Л.

секретар: Паучек І.І.

за участю: ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2014 року,-

встановила:

В листопаді 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщин.

Просила встановити їй додатковий строк в 6 місяців для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_6. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку площею 48,9 м.кв., розташованого по АДРЕСА_1 та належних до нього господарських будівель і споруд вартістю

30674,00, та земельної ділянки для

обслуговування та ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,50 га. За життя мати не розпорядилась належним їй майном на випадок смерті, а саме заповіту не склала. На час смерті брат ОСОБА_4 був зареєстрований та постійно проживав із нею у спадковому будинку, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємцем першої черги є вона та її брат ОСОБА_2

Також позивач посилалася на те, що вона прийняла спадщину, оскільки постійно матеріально утримувала матір, оплачувала її лікування, а також здійснила за власні кошти поховання, поминки. Разом з ОСОБА_4 підтримує господарство померлої матері. Однак, через те, що вона виїхала за межі України, а саме на роботу в Італію, не змогла, вчасно у встановлений шестимісячний строк подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, після смерті матері ОСОБА_6

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2014 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить вищевказане рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити її позов.

Посилаються на те, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, зробив висновки які не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того що позивачка пропустила строк на прийняття спадщини без поважних на те причин.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК країни спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для

прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в пункті 24 постанови від ЗО травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку площею 48,9 м.кв., та належних до нього господарських будівель, споруд інвентарною вартістю 30674,00, та земельної ділянки загальною площею 0,50 га розташованих по АДРЕСА_1. Позивачка у встановлений законом строк не звернутися в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини.Позивачка посилалась на те, що вона з поважних причин пропустила строку для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки 30 вересня 2012 року змушена була виїхати за межі України до Італії на заробітки і повернулась в Україну тільки 29 серпня 2014 року. Перебуваючи в Італії не мала змоги подати таку заяву і у консула України, так як перебувала в Італії дуже короткий термін.

Встановивши вищезазначені обставини справи, врахувавши положення ст. ст. 10, 11,60,212 ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачка не довела суду наявність поважних причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи зазначені вище обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому його в цій частині залишити без змін.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення у справі помилково виходив з того, що перебування позивачки за межами України не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Зокрема, суд першої інстанції , на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що трудова діяльність та проживання за кордоном не свідчить про наявність об'єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Помилковими є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що позивачка прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6, оскільки матеріально утримувала покійну маму, оплачувала її лікування, за свій рахунок здійснювала поховання та поминки матері.

Пленум Верховного Суду України в пункті 24 постанови від ЗО травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК ( 435-15 ).

Також помилковими є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у позові до Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області.

Позивачка пред'являючи позов до Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області не врахувала , що вказана сільська рада є неналежним відповідачем у даній справі.

Так, в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308 ЦК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом двадцяти днів з моменту її вступу в законну силу.

Головуючий

Судді