Справа № 515/1825/15-ц
Провадження № 2/515/3714/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
22 жовтня 2015 року м.Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Шевиріна А.О.,
за участю секретаря Чумаченко Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
29 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1996 року по 2008 рік, від шлюбу мають двох доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Зазначила також, що на даний час ОСОБА_3 навчається на ІІІ курсі Одеської національної академії харчових технологій денної форми навчання. Посилаючись на те, що позивач не має коштів для самостійного утримання доньки, яка навчається в іншому місті, і відповідач ОСОБА_2 жодної матеріальної допомоги добровільно не надає, ОСОБА_1 вважала, що є підстави для стягнення з нього аліментів на навчання дитини в судовому порядку.
Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позов та просила його задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач, який належним чином поінформований про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився. Про причини неявки суд не повідомив. Заперечення проти позову не надіслав.
Суд, у звязку з повторною неявкою відповідача та неповідомленням про причини неявки в судове засідання, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення у справі в порядку, визначеному главою 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).
Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі, який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖД №063032 від 29.05.2008року було розірвано, після розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище «Снігур» (а.с.4).
Зі свідоцтв про народження від 08.09.2009року серії 1-ЖД№188989 (видане повторно) та від 31.01.1997року серії 1-ЖД №108262 слідує, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, 20 грудня 1996року народження (а.с.а.с.5,6).
З довідки Одеської національної академії харчових технологій № 190 від 04.09.2015 року вбачається, що ОСОБА_3 є студенткою ІІІ курсу денної форми навчання факультету автоматизації, компютерних систем та управління на бюджетній формі навчання та закінчує навчання 30.06.2017 року (а.с.8).
В судовому засіданні також встановлено, що обидві дочки проживають разом з матір'ю, що підтверджується довідкою виконкому Татарбунарської міської ради Одеської області від 02.10.2015року №1834 (а.с.18).
Судом також встановлено, що 02.10.2009 року позивач одружилася вдруге, і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище "Балик" (а.с.19).
Вирішуючи спір, що виник з сімейних правовідносин, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу (далі - СК) України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.
Частиною 1 ст.200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або ) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою сином (ч.2 ст.200 СК).
За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів враховуються стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.
З урахуванням того, що на утриманні позивача є дві дочки, одна з яких є неповнолітньою та проживає разом з матір'ю, а друга навчається у вищому навчальному закладі в м.Одеса, що потребує витрат на її переїзд, харчування та проживання, беручи до уваги те, що ОСОБА_2 є батьком дітей та повинен виконувати аліментні зобов'язання, при цьому доказів на підтвердження неможливості надання ним матеріальної допомоги не надано, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідачча аліментів у частці від його заробітку на утримання повнолітньої дочки до закінчення нею навчання, а саме до 30 червня 2017 року.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.
З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач у справі звільнена від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 487грн.20коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 64, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд -
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити повністю.
Стягнути зі ОСОБА_2, 25 квітня 1978року народження, аліменти на користь ОСОБА_1, 25 січня 1978року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на утримання доньки, яка продовжує навчання ОСОБА_3, 20 грудня 1996року народження, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до закінчення нею навчання, а саме до 30 червня 2017 року, починаючи з 29 вересня 2015року.
Стягнути з із ОСОБА_2, 25 квітня 1978року народження, судовий збір на користь держави в розмірі 487 (чотирьохсот вісімдесяти семи) гривень 20 коп.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_1 аліментів в межах платежів за один місяць.
Рішення є заочним та може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання ним копії цього рішення. Форма та змісти заяви про перегляд заочного рішення повинна відповідати ст.229 Цивільного процесуального кодексу України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно з загальним порядком рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: