Справа № 323/2761/14-ц
02.02.2015 року м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Шудрика А.А., при секретарі Безштанківській О.Д., за участю первісного позивача ОСОБА_1, представника первісного позивача ОСОБА_2, представника третьої особи Ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Оріхівської міської ради Запорізької області Іванченко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Оріхівської міської ради Запорізької області про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа: Рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Оріхівської міської ради Запорізької області про визначення місця проживання малолітньої дитини, -
24 липня 2014 року до суду з позовом звернулася ОСОБА_1, який був уточнений, в якому вказує, що 19.02.2011 року між нею та відповідачем укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено запис № 65.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у сторін по справі народилася донька - ОСОБА_5, яка постійно проживає з позивачкою ОСОБА_1.
На теперішній час шлюб між сторонами по справі розірвано рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області.
ОСОБА_1 матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Рідні ОСОБА_1 проживають в Російській Федерації та в зв'язку з подіями в Україні не можуть приїхати.
Позивач має намір разом з донькою, відвідати своїх рідних в Росії та відпочити. На її думку така подорож матиме неабияке значення для фізичного розвитку дитини, адже завдяки значній фінансовій допомозі, яку надають рідні позивачки вона матиме можливість оздоровити доньку.
Зважаючи на це, колишній чоловік позивача - відповідач по справі ОСОБА_4, безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України.
Позивач вважає, що така позиція її колишнього чоловіка і батька неповнолітньої ОСОБА_5, шкодить її інтересам та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку.
Позивач прохає визнати відмову ОСОБА_4, на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - безпідставною. Дозволити їй, без згоди батька ОСОБА_4, оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України та на її в'їзд до Російської Федерації.Дозволити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасовий виїзд разом з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою селища Пангоди Надимського району Тюменської області, громадянкою Російської Федерації, з України до Російської Федерації з 01 січня 2015 року по 01 грудня 2017 року без згоди батька ОСОБА_4. Допустити негайне виконання рішення суду в частині оформлення документів на тимчасовий виїзд за межі України.
09 жовтня 2014 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_1 в якій зазначається, що Оріхівським районним судом Запорізької області розглядається позовна заява ОСОБА_1, про надання дозволу на виїзд його дитини закордон. Спір, що розглядається стосується сімейних відносин та виконання батьками обов'язку утримувати дитину, приймання участі в її вихованні.
Але, норми Сімейного кодексу України передбачають рівні права та обов'язки батьків щодо дитини незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ст. 141 СК України). Оскільки ОСОБА_1, перешкоджає ОСОБА_4 у спілкуванні з дитиною, не має постійного місця проживання, роботи та згідно поданого позову має намір виїхати в іншу країни та, керуючись ст.123 ЦПК України, вважає за необхідне пред'явити зустрічні позовні вимоги до ОСОБА_1 щодо місця проживання їхньої спільної доньки.
Так, від спільного браку з ОСОБА_1 ОСОБА_4 має дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
На даний час. ОСОБА_1 не проживає за зареєстрованим місцем проживання, що навіть зараз ускладнює спілкування ОСОБА_4 з дитиною. З її слів, вона проживає вмісті Запоріжжі, але приховує від нього адресу.
Позивачка за первісним позовом, ОСОБА_1, є громадянкою Росії і враховуючи, вище заявлені відповідачем за первісним позовом обставини про не перебування нею за місцем реєстрації, не має постійного місця проживання. Також, як йому стало відомо, на даний час ОСОБА_1 ніде не працює та не має постійного доходу в Україні.
Окрім того, позивач за первісним позовом фактично заявила про намір виїхати за межі країни, забравши доньку на постійне проживання в Росію, чим повністю позбавить ОСОБА_4 можливості в спілкуванні з донькою та участі в її вихованні.
Частиною 1 ст. 161 СК України встановлюється, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом..
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.
Окремо, частиною 2 ст. 161 СК України визначено, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Як було вище зазначено, на даний час ОСОБА_1 не має постійного місця проживання та самостійного доходу. Окрім того вона має намір виїхати з України на постійне місце проживання до Росії та вивезти їхню малолітню доньку фактично без її згоди.
Дочка сторін по справі народилась в Україні і є громадянкою України. Тому ОСОБА_4 вважає, що вивезення її в малолітньому віці, коли вона ще не розуміє всіх обставин, в країну, яка на даний час провадить військову агресію проти суверенітету України та психологічне зомбування людей проти України, нанесе значну шкоду дитині та формуванні її як людини, особистості та громадянина України.
Таким чином, ОСОБА_4 вважає, що на даний час ОСОБА_1 фактично вчиняє дії направлені на позбавлення можливості його доньки бути громадянином України, позбавити можливості дитину проживати в країні де вона народилась, позбавити його можливості в спілкуванні з дитиною.
Відповідач за первісним позовом працює приватним підприємцем, проживає в двокімнатній квартирі з матір'ю, за адресою АДРЕСА_1.
Статтею 15 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено право дитини як на проживання, так і на спілкування з батьками: дитина, яка проживає окремо від батьків або від одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків й прямих контактів.
Відповідач за первісним позовом прохає визначити місце проживання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_4, залишивши її на утриманні та вихованні батька за адресою:АДРЕСА_1.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 за первісним позовом, її представник ОСОБА_2 наполягають на задоволенні своїх уточнених позовних вимог в повному обсязі, із вимогами зустрічного позову ОСОБА_4 не згодні, прохають в його задоволенні відмовити повністю.
Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 у судове засідання не з"явився по невідомим суду причинам, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, судовою повісткою з повідомленням, заяву про розгляд справи без його участі не надавав. 09 жовтня 2014 року ОСОБА_4 до суду надавав письмові заперечення проти позову (а.с.13-16) згідно яких прохає суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 - ОСОБА_9 за довіренністю серії НАВ 493700 (а.с.21) в судове засідання не з"явився по невідомим суду причинам, про день слухання справи був повідомлений своєчасно, у встановлений законодавстом спосіб, судовою повісткою з повідомленням, заяву про розгляд справи без його участі або про відкладення справи не надавав.
Звертаючи увагу, що Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4не з'явився в судове засідання, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі чого судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши первісного позивача ОСОБА_1, представника первісного позивача ОСОБА_2, представника третьої особи Ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Оріхівської міської ради Запорізької області ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи за об"єднаними позовами, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до наступних висновків.
Як встановлено в судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 є громадянкою Росії, що підтверджується посвідкою на постійне проживання для іноземців та осіб без громадянства. (а.с.3).
На підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 сторони по справі перебували у шлюбі, який зареєстрований 19 лютого 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №65. (а.с.5).
Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 позивач та відповідач мають спільну дитину - доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.4).
Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 грудня 2013 року шлюб між сторонами по справі розірваний. (а.с.6-7).

Відповідно до довідки від 04 листопада 2014 року виданої квартальною, ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_2. (а.с.35).

Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її мати ОСОБА_1 встановлено, що вони зареєстровані за адресою в АДРЕСА_2, але тривалий час за даною адресою не проживають. (а.с.36).

У відповідності до розрахунку заборгованості з аліментів (а.с.38) заборгованість ОСОБА_4 по аліментам становить 8188,67 грн. (а.с.38).

Актом обстеження житлово- побутових умов ОСОБА_4 від 17 листопада 2014 року виданого депутатом Оріхівської міської ради, встановлено, що первісний відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_3 з мамою ОСОБА_10, умовипроживання якого цілком задоволені. (а.с.47).

З акту про фактичне проживання (не проживання) громадян, які мешкають у житлових приміщеннях, що є об"єктами права власності територіальної громади м.Запоріжжя від 20 листопада 2014 року вбачається, що ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_5 проживають за адресою:АДРЕСА_4, з травня 2013 року по теперішній час. (а.с.48).

Згідно довідки дошкільного навчального закладу (ясла - садок) №94 "Перлина" Запорізької міської ради Запорізької області, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зарахована 27.11.2013 року до садку та відвідує його по цей час. (а.с.49).

Відповідно до характеристики, виданої вихователькою дошкільного навчального закладу (ясла - садок) №94 "Перлина" Запорізької міської ради Запорізької області від 20 листопада 2014 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує дитячий садок, завжи охайна. Приводить до садочку та забирає з відти завжди мама ОСОБА_1, яка приймає активну участь у розвитку групи, завжди цікавиться про знання і розвиток доньки. (а.с.50).

Крім того, в матеріалах справи міститься висновок ради опіки та піклування при виконкомі Оріхівської міської ради від 05 грудня 2014 року згідно якого, рада опіки та піклування при виконкомі Оріхівської міської ради прохає виконавчий комітет Оріхівської міської ради надати дозвіл ОСОБА_1 на тимчасовий виїзд неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон. Рекомендовано ОСОБА_1 при поверненні із-за кордону повідомити ОСОБА_4 про повернення доньки, з метою його спілкування з дитиною. (а.с.62)

Рішенням Виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області від 08 грудня 2014 року ОСОБА_1 надано дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон. Рекомендовано ОСОБА_1 при поверненні із-за кордону повідомити ОСОБА_4 про повернення доньки, з метою його спілкування з дитиною. (а.с.61).

Також, в матеріалах справи міститься висновок ради опіки та піклування при виконкомі Оріхівської міської ради від 05 грудня 2014 року згідно якого, рада опіки та піклування при виконкомі Оріхівської міської ради прохає виконавчий комітет Оріхівської міської ради відмовити ОСОБА_4 в наданні висновку щодо місця проживання з ним доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.64)

Рішенням Виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області від 08 грудня 2014 року ОСОБА_4 відмовлено в наданні висновку щодо місця проживання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ним. (а.с.63).

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.

На підставі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 2 ст. 313 ЦК України встановлюється, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянами України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Аналогічне положення міститься у п. 2 ч. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 р., зокрема, про те, що виїзд громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 р., визначено, зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Позивачка за первісним позовом звертаючись до суду із вимогами до відповідача ОСОБА_4, просить надати дозвіл на виїзд за межі України їхньої неповнолітньої доньки, без згоди та супроводу батька. Суд враховує, що сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей, зокрема, ст. 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, враховує, що законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним й принциповим є інтереси дитини, такі мають бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.

Судом встановлено, що сторони перебувають у неприязних стосунках, при цьому суд приймає до уваги, що суду не надано жодного доказу, що право батька на піклування, спілкування чи виховання дітей порушується чи обмежується.

Оскільки у позивачки за первісним позовом є складнощі в отриманні згоди відповідача ОСОБА_4 на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та надання дозволу на виїзд неповнолітній ОСОБА_5 за кордон без згоди батька ОСОБА_4.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.33 Конституцією України, ст. ст. 10, 31, 60, 61,79, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.313 ЦК України, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 р., Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 р., Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянами України», ст. ст. 141, 150, 155 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Оріхівської міської ради Запорізької області про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька - задовольнити.

Визнати відмову ОСОБА_4, на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - безпідставною.

Дозволити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки селища Пангоди Надимського району Тюменської області, громадянки Російської Федерації, без згоди батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7,уродженця м.Оріхів Запорізька область, оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України та на її в'їзд до Російської Федерації.

Дозволити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасовий виїзд разом з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою селища Пангоди Надимського району Тюменської області, громадянкою Російської Федерації, з України до Російської Федерації з 01 січня 2015 року по 01 грудня 2017 року без згоди батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця м.Оріхів Запорізька область.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині оформлення документів на тимчасовий виїзд за межі України.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа: Рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Оріхівської міської ради Запорізької області про визначення місця проживання малолітньої дитини залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області: А.А.Шудрик