У х в а л а

іменем україни

28 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Маляренка А.В., Нагорняка В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна», Державної виконавчої служби України про визнання недійсними прилюдних торгів,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати недійсними прилюдні торги з продажу квартир № АДРЕСА_1; визнати недійсним протокол про проведення торгів з реалізації квартири АДРЕСА_1, складений 07 лютого 2014 року за № 13/46/12; визнати недійсним протокол про проведення торгів з реалізації квартири АДРЕСА_2, складений 07 лютого 2014 року за № 13/46/11; визнати недійсним акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затверджений начальником відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 13 лютого 2014 року за № 250/5-1; визнати недійсним акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затверджений начальником відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 13 лютого 2014 року за № 250/5; застосувати реституцію як наслідок недійсності прилюдних торгів, що відбулись 03 лютого 2014 року з продажу квартир № АДРЕСА_1.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що під час виконання рішення суду про стягнення з нього та ОСОБА_4 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» (далі - ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна») 5 725 965 доларів США 89 центів в межах виконавчого провадження було звернуто стягнення на належні йому квартири № АДРЕСА_1, які 03 лютого 2014 року було відчужено з прилюдних торгів Приватним підприємством «Нива-В.Ш.» (далі - ПП «Нива-В.Ш.») із суттєвими порушеннями ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: після збігу шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 04 вересня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 324 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що окремі порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення), при проведенні торгів, у тому числі щодо оцінки майна, визначення початкової ціни продажу, не є підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, оскільки ці порушення не є істотними, не вплинули на результати торгів та не призвели до порушення прав і законних інтересів боржника.

Крім того, суд зазначив, що для оскарження дій державного виконавця з питань визначення вартості чи оцінки майна законом передбачений інший порядок, а також позивачем не доведено, що реалізацією спірного нерухомого майна на підставі звітів про його оцінку, підписаних оцінювачем 14 червня 2013 року, порушені його права.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що зазначеним вимогам рішення судів попередніх інстанцій не відповідають із наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 травня 2011 року Солом'янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-3722/2010 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованості за кредитним договором від 25 вересня 2007 року № 1239н-09-07 в сумі 5 725 965 доларів США 89 центів, що за курсом НБУ еквівалентно 45 864 986 грн 68 коп.; 1 100 грн штрафу за невиконання зобов'язань та судових витрат (а. с. 91, т. 1).

27 травня 2011 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МУЮ відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-3722/2010 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованості за кредитним договором від 25 вересня 2007 року № 1239н-09-07 в розмірі 5 725 965 доларів США 89 центів, що за курсом НБУ еквівалентно 45 864 986 грн 68 коп., 1 100 грн штрафу за невиконання зобов'язань та судових витрат (а. с. 93, т. 1).

23 травня 2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ складено акт опису й арешту майна, а саме: квартир № № АДРЕСА_1 (а. с. 127-130, т. 1).

31 травня 2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МУЮ винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - товариства з обмеженою відповідальністю «Оціночна компанія «Вега» (далі - ТОВ «Оціночна компанія «Вега») - та зобов'язано надати письмовий висновок про вартість вказаних в акті опису й арешту квартир (а. с. 125-126, т. 1).

14 червня 2013 року ТОВ «Оціночна компанія «Вега» було складено звіти про незалежну оцінку майна, якими встановлено, що станом на 14 червня 2013 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_3 без урахування ПДВ становить 8 294 708 грн, ринкова вартість квартири АДРЕСА_4 без урахування ПДВ становить 8 241 506 грн (а. с. 108-118, т. 1).

27 вересня 2013 року Приватним підприємством «Актив-Інвест» (далі - ПП «Актив-Інвест») було складено рецензії № № 67 та 68 на звіти про незалежну оцінку майна, а саме: квартири № № АДРЕСА_1 (а. с. 132-138, т. 1).

16 серпня 2013 року на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» були направлені заявки на реалізацію арештованого нерухомого майна (а. с. 141-142, т. 1). Прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, призначені на 04 листопада 2013 року, не відбулись.

13 грудня 2013 року між ДВС України та ПП «Нива-В.Ш.» було укладено договір про надання послуг з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (а. с. 156- 158, т. 1).

03 лютого 2014 року ПП «Нива-В.Ш.» на адресу ДВС України та ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» було надіслано повідомлення, що прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, призначені на 03 лютого 2014 року, також не відбулись (а. с. 173, т. 1).

06 лютого 2014 року на адресу ПП «Нива-В.Ш.» та ДВС України від ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» надійшли заяви в порядку ст. 49 Закону України «Про іпотеку», відповідно до яких банк виявив бажання придбати предмет іпотеки, а саме: квартири № № 31 та 33 в буд. 5/24 по вул. Ірининська в м. Києві, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна (а. с. 172, т. 1).

07 лютого 2014 року ПП «Нива-В.Ш.» затверджено протоколи проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), яке належить ОСОБА_3, за № № 13/46/11 та 13/46/12, в яких зазначено, що ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» виявило бажання придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, оскільки торги, призначені на 03 лютого 2014 року, не відбулись (а. с. 174-175, т. 1).

13 лютого 2014 року начальником відділу примусового виконання рішень ДВС МУЮ було затверджено акти державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки за № № 250/5-1 та 250/5, згідно з якими протоколами № № 13/46/12 та 13/46/11, затвердженими 07 лютого 2014 року ПП «Нива-В.Ш.» на підставі ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку», визнано переможцем торгів іпотекодержателя ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» (а. с. 177-179, т. 1).

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у статті 16 ЦК України, згідно з пунктом 2 частини другої якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Частиною третьою статті 62 Закону передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Частинами другою - четвертою статті 58 Закону передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

У разі, коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина п'ята статті 58, частина третя статті 62 Закону).

Частинами першою та п'ятою статті 58 Закону передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Отже, оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Ураховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством. Оцінка майна є дійсною впродовж шести місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна, на яке звернуто стягнення, на прилюдних торгах.

Прилюдні торги повинні бути проведені в двомісячний строк від дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх проведення (пункт 3.3 Тимчасового положення).

Частиною п'ятою статті 62 Закону, пунктом 7.1 Тимчасового положення, абзацом третім пункту 5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158, передбачено підстави й порядок призначення повторних прилюдних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна. Так, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця та з інших визначених Тимчасовим положенням причин прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні прилюдні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30 відсотків. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена впродовж місяця з дня проведення уцінки.

За правилами проведення прилюдних торгів спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою та інші відомості. Уповноважені особи спеціалізованої організації складають інформаційні картки на кожний лот із зазначенням стартової ціни. При цьому визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності (пункти 2.6, 3.2, 3.4 Тимчасового положення). Тобто на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Таким чином, ураховуючи зазначене, необхідно дійти висновку про те, що повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження»; пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Установивши, що звіти про оцінку нерухомого майна - квартир № АДРЕСА_1 - підписані суб'єктом оціночної діяльності 14 червня 2013 року, а прилюдні торги з реалізації майна відбулись 03 лютого 2014 року (тобто після закінчення встановленого Законом 6-місячного строку чинності звіту про оцінку нерухомого майна), суди не застосували до спірних правовідносин норму частини п'ятої статті 58 Закону, яка підлягає застосуванню, і дійшли помилкового висновку, що порушення цієї норми на результати торгів не вплинуло та не призвело до порушення прав і законних інтересів позивача.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22 жовтня 2014 року у справі № 6-124цс14.

За таких обставин визнати ухвалені судові рішення законними і обґрунтованими не можна, тому вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 вересня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк