РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2015 року Московський районний суд м.Харкова в складі: головуючого - судді Єлізаров І.Є., при секретарі - Зубковій Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,3-тя особа ТОВ «Технопрофіль» про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позову позивач посилається, не те що він є власником 74/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2004 р. та договору дарування від 30.12.2004 р. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.09.2007 р. його зобов'язано припинити здійснення підприємницької діяльності у даному житловому будинку. На виконання зазначенного рішення суду державним виконавцем МВДВС ХМУЮ Зеленським Є.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Під час примусового виконання стягувач ОСОБА_2 уклав договір підряду з ТОВ «Технопрофіль», згідно з яким ТОВ «Технопрофіль» демонтував з даху будинку антени мобільного зв'язку, під час демонтажу був пошкоджен дах домоволодіння, в результаті чого через пошкоджений дах протікала вода під час опадів, від залиття приміщення має пошкодження, та йому нанесено збитків в розмірі 373145,50 грн. Згідно з виводами судової будівельно-технічної експертизи, проведеної під час розгляду цивільної справи №2/3286/11 вартість домоволодіння складає 1 243 819,00 грн, його фізичний знос становить 30%, таким чином розмір збитків позивача, на його думку, складає 373145,50 грн.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити та надав пояснення аналогічні доводам, викладеним в позовній заяві, додав, що він сам був присутній під час демонтажу антен с даху будівля, при цьому ОСОБА_2 нібито обіцяв йому відшкодувати затрати та зробити ремонтні роботи за свій рахунок.

Представник позивача ОСОБА_4, що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити та надала пояснення аналогічні доводам, викладеним в позовній заяві, додав, що ОСОБА_2 не мав права укладати договір з ТОВ «Технопрофіль» про демонтаж антен мобільного зв'язку з даха будівлі.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову заперечував, звернувся до суду з клопотанням про застосування строків позовної давності, встановлених ЦК України для таких спорів.

Так, безпосередньо в судовому засіданні відповідач представник відповідача зазначив, що пошкодження будівлі причинив саме позивач під час самочинного будівництва, не встановлено винних осіб в залитті будинку, відсутній причинний зв'язок між залиттям та демонтажем антен мобільного зв'яку, договір між відповідачем та ТОВ "Технопрофіль» відповідав вимогам законодавства, фізичний знос будівлі є природним, а не штучним.

Представник третьої особи ТОВ «Технопрофіль» в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що в зазначеної будівлі дійсно маються пошкодження, зі слів позивача пошкодження виникли з вини ОСОБА_2, при спричиненні ушкоджень вони були відсутні.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, свідків, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно договору купівлі-продажу від 27.02.2004 р. ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 купили 80/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 таким чином: ОСОБА_1 - 66/100, ОСОБА_9 - 8/100, ОСОБА_10 - 4/100, ОСОБА_11 - 2/100 частини.

Згідно договору дарування від 30.12.2004 р. ОСОБА_9 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв в дар 8/100 частин цього домоволодіння. Таким чином на час розгляду справи ОСОБА_2 є власником 12/100, а ОСОБА_1 - 74/100 частин цього домоволодіння.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.09.2007 р. по справі №634/07 встановлено, що ОСОБА_1 будучи співвласником домоволодіння АДРЕСА_1, якому належить 74/100 частини цього домоволодіння, здійснюючи самочинно будівництво спірного приміщення, не отримавши дозволу на переведення житлового приміщення літ Г-2 у нежитлове, незаконно здійснює підприємницьку діяльність. Суд вирішив зобов'язати ОСОБА_1 припинити здійснення підприємницької діяльності у житловому будинку.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2009 року по справі №2/903/2009 ОСОБА_1 було зобов'язано демонтувати з фасаду житлового будинку лит. Г-2 в домоволодінні по АДРЕСА_1 рекламні вивіски та стенди, демонтувати з даху вказаного будинку антени мобільного зв'язку, прийняти заходи до розірвання договорів оренди приміщень зазначеного будинку, заборонити проведення виставок и продажу товарів у будинку та надавати вільний доступ в будинок сторіннім особам.

Згідно з виконавчим листом по справі №2-903/09 р. від 21 жовтня 2009 р. ОСОБА_1 був зобов'язан демонтувати з фасаду житлового будинку лит. Г-2 в домоволодінні по АДРЕСА_1 рекламні вивіски та стенди, демонтувати з даху вказаного будинку антени мобільного зв'язку.

Згідно з постановою старшого державного виконавця МВДВС ХМУЮ Зеленського Є.О. від 13.04.2010 р. було відкрито виконавче провадження про зобов'язання ОСОБА_1 демонтувати з фасаду житлового будинку лит. Г-2 в домоволодінні по АДРЕСА_1 рекламні вивіски та стенди, демонтувати з даху вказаного будинку антени мобільного зв'язку.

Згідно з постановою №2-416/10 старшого державного виконавця МВДВС ХМУЮ Зеленського Є.О. від 04.08.2010 р. для забезпечення охорони громадського порядку було залучено працівників органів внутрішніх справ при проведенні 05.08.2010 року виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого листа про зобов'язання ОСОБА_1 демонтувати з фасаду житлового будинку лит. Г-2 в домоволодінні по АДРЕСА_1 рекламні вивіски та стенди, демонтувати з даху вказаного будинку антени мобільного зв'язку.

Згідно з договором підряду №27/07-10 між ОСОБА_2 и ТОВ «Технопрофіль» останнє зобов'язувалось демонтувати з даху житлового будинку антени мобільного зв'язку. Згідно з Актом здачі-прийняття робіт від 31 серпня 2010 року роботи були виконані, згідно з квитанцією №5881/31 від 31.08.2010 р. оплата в сумі 14800,00 грн була виконана.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2014 р. по справі №820/5888/14 було встановлено, що представниками ЗАТ «УМЗ» було самостійно демонтовані власні антени з даху будинку АДРЕСА_1, постанова державного виконавця про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій від 02.09.2010 року була скасована.

Згідно з висновками судової будівельно-технічної експертизи №4034/9768/9769 у цивільній справі №2/2012/405/2012, складеної 09.10.2012 нежитлова будівля літ. Г-2 двоповерхова з підвалом має наступні пошкодження: часткову руйнацію сходинок ганку; сліди часткового пошкодження цегляної кладки стін; відхилення від вертикалі; висоли та сліди вологи на поверхні кладки; відсутність окремих азбестоцементних листів на даху, відколи і тріщини, протікання, ослаблення кріплення листів; у приміщеннях масове пошкодження та цвіль опоряджування стін, стелі, підлоги, дверних отворів; пошкодження електричних приладів, в результаті залиття; іржа та сліди протікання внутрішніх систем інженерного обладнання; від'єднання від мереж водопостачання та газопостачання. Враховуючи викладене, фізичний знос в цілому на рівні 30%.

Дійсно, ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода , завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того факту, що саме неправомірні дії (бездіяльність) відповідача по справі потягли за собою завдання позивачеві матеріальних збитків.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року, із відповідними змінами, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до норм ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Суд вважає, що при вирішенні вказаного спору, у судовому засіданні не встановлені ані наявність самої такої шкоди; ані факт протиправної, винної поведінки у формі дій або бездіяльності відповідача; ані причинний зв'язок між діями або бездіяльністю відповідача та наслідками, у вигляді шкоди, що була заподіяна позивачу.

Крім того, суд вважає необґрунтованим та недоведеним розмір заявлених до стягнення позивачем суми матеріальної шкоди.

Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження доводів позову та розміру заявленої до стягнення матеріальної шкоди, позивачем не надано.

Крім того, відповідно до ст. ст. 256, 257, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно положень ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

В роз'ясненнях, що містяться в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Матеріали справи не містять ані клопотання позивача про поновлення строку позовної давності, пропущеного позивачем з поважних причин, ані доказів того, що цей строк пропущено саме з поважних причин з урахуванням того, що з приводу дій, які відповідач заподіяв позивачеві, на його думку, шкоду - укладання договору підряду від 27.07.2010 року та демонтаж антен мобільного зв'язку 5.08.2010 року позов було подано тільки 3.10.2014 року.

За наведених обставин суд вважає, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди необґрунтований та недоведений належними та допустимими доказами та таким ,що не підлягає задоволенню .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 213-215,226 ЦПК України, ст. ст. 386,1166 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,3-тя особа ТОВ «Технопрофіль» про відшкодування шкоди -відмовити .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Московського районного

суду м. Харкова Єлізаров І.Є.