Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/1181/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Чередніченко Н.П.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В,

Андрієнко А.М.

при секретарі - Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївьського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року за заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Голосіївьського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року задоволено заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ПАТ «Старокиївський Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними.

Накладено арешт на грошові кошти в розмірі 195 000 грн. 00 коп. які обліковуються на рахунку ОСОБА_2, відкритому в ПАТ «Старокиївський Банк» на виконання умов договору банківського рахунку від 16 квітня 2014 року № 7768.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову. Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, не відповідає нормам процесуального права та обставинам справи. На думку представника відповідача, судом безпідставно накладено арешт на грошові кошти відповідача, оскільки грошові кошти на рахунку, на який позивач просить накласти арешт, знаходяться у розпорядженні самого позивача. У заяві позивача про вжиття заходів забезпечення позову відсутні причини та відповідні докази, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов. Зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту порушення його прав та інтересів відповідачем, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Судом першої інстанції порушено ч. 6 ст. 152 ЦПК України, відповідно до якої не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов'язку вчиняти певні дії тимчасовому адміністратору, ліквідатору банку або Національному банку України при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_4, ОСОБА_2 не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У вересні 2014 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський банк» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними, а саме: договору банківського рахунку № 7768, укладеного ОСОБА_2 з ПАТ «Старокиївський банк», а також договору банківського вкладу № 05/1025-2014, укладеного ОСОБА_2 з ПАТ «Старокиївський банк» 14 травня 2014 року.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 у розмірі 195 000 грн. 00 коп.

В обґрунтування поданої заяви, зазначав, що предметом розгляду справи є дії відповідачів в результаті яких була штучно створена ситуація, за якої у ФГВФО виникло зобов'язання відшкодувати кошти в розмірі вкладів ОСОБА_2 та 20 інших фізичних осіб, пов'язаних з ОСОБА_4 за рахунок державних коштів в особі ФГВФО у розмірі 4 118 989, 22 грн., що може порушити конституційні права заявника та значно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки після виплати готівкових коштів ОСОБА_2 останій зможе ними розпорядитися на власний розсуд і без будь-яких обмежень, а компенсувати шкоду, завдану державі в особі ФГВФО буде фактично неможливо.

Задовольняючи заяву позивача, суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи та положенням ст. 151, п. 1 ч. 6 ст. 152 ЦПК України.

Обраний судом вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які обліковуються на рахунку ОСОБА_2, є співмірним із заявленими позовними вимогами, так як однією із підстав даного позову позивачем зазначається та обставина, що відповідачем дані грошові кошти не вносилися на рахунок банку.

Доводи апеляційної скарги про те, що грошові кошти знаходяться у розпорядженні позивача, не можуть бути підставою для відмови у забезпеченні позову шляхом накладення на них арешту, оскільки до вирішення спору по суті відповідач може отримати вказані грошові кошти, що утруднить виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду немає.

Керуючись ст.. ст.. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Голосіївьського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвава не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: