Справа № 154/3091/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Канівець Л.Ф.
Провадження № 22-ц/773/212/15 Категорія: 39 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Грушицького А.І., Свистун О.В.,

з участю:

секретаря - Шугалової О.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідачів - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 30 жовтня 2014 року в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер його дідусь ОСОБА_6 і після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_4.

На випадок своєї смерті ОСОБА_6 склав заповіт, яким все належне йому майно заповів в рівних частинах своїй дочці відповідачу ОСОБА_5 та позивачу ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 у встановлений законом строк для прийняття спадщини до нотаріальної контори з відповідною заявою не звернувся. Вважає, що пропустив строк з поважних причин, а тому просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу. Покликаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, неправильність оцінки доказів, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Представник відповідачів ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав та просив її відхилити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали клопотання про слухання справи без їх участі, апеляційну скаргу не визнають та просять її відхилити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення апелянта, його представника, представника відповідачів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити та залишити рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при ухваленні рішення встановив, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим повторно 16 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області (а.с. 6).

Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_4.

Відповідно до заповіту, посвідченого 26.05.2004 року державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області Бобак Ж. С., ОСОБА_6 належний йому вказаний вище будинок заповів у рівних частинах ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 5).

Із пояснень позивача вбачається, що він на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, а проживає за адресою: АДРЕСА_4. Вказане підтверджується і відміткою про реєстрацію в паспорті позивача (а.с. 17).

У визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з дня її відкриття, позивач в нотаріальну контору не звернувся.

Судом першої інстанції з письмового пояснення відповідача ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_4 була дружиною спадкодавця ОСОБА_6, про написання заповіту ОСОБА_6 вона, їхня дочка ОСОБА_5 та онук ОСОБА_1 знали з часу його написання в 2004 році, після смерті ОСОБА_6 вони троє ходили до нотаріуса, але онук не оформив ніяких документів (а.с. 29). Вказане підтверджується і поясненнями свідка ОСОБА_8, яка є завідуючою Володимир-Волинської державної нотаріальної контори, а також не заперечується самим позивачем ОСОБА_1

Також судом першої інстанції встановлено на підставі свідоцтва про смерть від 19.10.2001 року серії НОМЕР_2, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_9, який є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_4, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 21.10.2014 року та є батьком позивача ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 20.07.1982 року. (а.с. 9, 7-8, 10).

На підставі відповіді Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області № 1519/01-16 від 10.12.2014 року та інформаційної довідки з спадкового реєстру від 10.12.2014 року встановлено, що спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 не заводилась (а.с. 44, 45).

Крім того, судом встановлено на підставі відомостей адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Волинській області, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_4 з 26.12.2001 року та з 05.04.2000 року відповідно (а.с. 21, 22).

Спадкодавець ОСОБА_6 відповідно до інформації, наданої Володимир-Волинським районним відділом державної міграційної служби України у Волинській області від 11.12.2014 року, також був за життя зареєстрований за тією ж адресою, тобто ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали спільно з спадкодавцем ОСОБА_6, про свою відмову від прийняття спадщини не заявляли, а тому є такими, що прийняли спадщину (а.с. 42).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частини 1, 2 ст. 1235 ЦК України визначають, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини.

Правовими підставами для визначення судом додаткового строку для подачі заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини може бути поважність його пропуску.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач не навів суду допустимих переконливих доказів поважності пропуску ним строку на прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Ті обставини, що позивач на час після смерті спадкодавця працював у ТзОВ "Гербор-Холдинг" і по роду роботи перебував часто у відрядженнях, перед смертю дідуся у серпні 2008 року взяв кредит у банку, а тому щоб мати можливість вчасного його погашення, був змушений зареєструватись підприємцем та здійснювати підприємницьку діяльність у вільний від роботи час, а також продовжував навчатись у Луцькому національному технічному університеті, де навчався з 2007 року по 2012 рік, не дає можливості зробити висновку про поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини (а.с. 11, 12, 13, 14, 15, 16).

Довідкою ТзОВ "Гербор-Холдинг" від 15.12.2014 року стверджується, що ОСОБА_1 - електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування у період з ІНФОРМАЦІЯ_5 по 26.04.2009 року у відрядженнях не перебував, у вказаний період часу працював у тризмінному режимі (а.с. 43).

Із пояснень свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 в судовому засіданні вбачається, що позивач ОСОБА_1, працюючи в ТзОВ "Гербор-Холдинг" залучався до виконання робіт по м. Володимиру-Волинську, м. Нововолинську Волинської області, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, що вказані місця виконання робіт позивачем за місцем знаходження підприємств роботодавця та місцем проживання позивача не є пов'язаними з тривалими далекими відрядженнями.

Виходячи з вищенаведеного, повно та об'єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване рішення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду, вони були предметом розгляду в суді першої інстанції і їм дана правильна правова оцінка.

Отже, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 грудня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: