АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 вересня 2014 року,

встановила:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь заподіяні збитки в сумі 60 273,53 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 16 грудня 2011 року в м. Києві по вул. Зої Гайдай,7 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки Ford, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження в розмірі 109 712, 53 грн.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 25 січня 2013 року, залишеною без змін у цій частині постановою Апеляційного суду м. Києва від 14 березня 2013 року, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

1 жовтня 2013 року BAT HACK «Оранта» здійснило позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн.

Посилаючись на те, що розмір страхового відшкодування не покрив завданих відповідачем збитків, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача завдані майнові збитки в розмірі 60 273,53 грн.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11 вересня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 59 712, 53 грн. та судовий збір в розмірі 597,13 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року рішення Оболонського районного суду від 11 вересня 2014 року змінено, зменшено стягнутий розмір майнової шкоди з 59 712,53 грн. до 50 475,75 грн. та зменшено розмір стягнутого судового збору з 596,13 грн. до 504, 75 грн. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 р. рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги.

Свої доводи обґрунтовував тим, що відповідно до висновку авто товарознавчої експертизи №4921/15-54 від 04.06.2014 р. сума матеріальних збитків внаслідок пошкодження автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 16.12.2011 р., разом з відновлювальним ремонтом становить 50475,75 грн. При ухваленні судового рішення судом необґрунтовано вказаний висновок не було взято до уваги, повторної експертизи судом не призначалось, що є порушенням норм процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16 грудня 2011 року о 17 годині 40 хвилин на вул. 3.Гайдай, 7 в м. Києві з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем марки Ford, реєстраційний номер НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить позивачу.

Вина ОСОБА_2 встановлена постановою Оболонського районного суду м. Києва від 25 січня 2013 року, залишеною без змін у цій частині постановою Апеляційного суду м. Києва від 14 березня 2013 року, якою останнього визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого.

Судом встановлено, що позивач отримала суму страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика в сумі 50 000 грн. (а.с. 44 т.1).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн., тому решта суми завданого майнового збитку повинна становити 59 712,53 грн. та підлягає стягненню з відповідача.

При цьому судом першої інстанції взято до уваги звіт № 2993/06/12 про оцінку автомобіля Mitsubishi Pajero Sport 2, складеного 22 червня 2012 р. на замовлення позивача.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно з дослідженням № НОМЕР_2-29.12/5 дод, складеним 29 грудня 2011 року спеціалістами ТОВ «Гарант-АСІСТАНС», матеріальний збиток згідно умов страхування, завданий власникові Mitsubishi Pajero Sport 2, держномер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 114 993,79 грн. (а.с.89-91 т.1).

Відповідно до звіту № 2993/06/12 про оцінку автомобіля Mitsubishi Pajero Sport 2, складеного 22 червня 2012 р. суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Сател Груп», на підставі договору, укладеного з позивачем, матеріальний збиток становить 109 712,53 грн. (а.с.17-22 т.1).

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи КНДІСЕ від 04.06.2014 р. № 4921/14-54, вартість відновлюваного ремонту та матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля марки Mitsubishi Pajero Sport, д/н НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП 16.12.2011 р. складає 50 475,75 грн. (а.с.119-120 т. 1).

Не приймаючи як належний і допустимий доказ вказаний висновок експертизи, суд першої інстанції посилався на те, що судовий експерт в судовому засіданні не зміг чітко повідомити про причини визначення ним проценту додаткового збільшення (зменшення) вартості транспортного засобу (Дз = -4), а також про причини застосування ним при проведенні експертизи коефіцієнту фізичного зносу всіх деталей на рівні 0,49 (Ез =0,49), за умов, що строк експлуатації транспортного засобу на момент ДТП не перевищував 7 років.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Компетенція у питаннях щодо належності і допустимості доказів належить виключно суду і питання про необхідність застосування спеціальних знань в прийнятті того чи іншого доказу також належить виключно суду.

Згідно зі ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Крім того, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30 травня 1997 року № 8, додаткова експертиза призначається, коли з'ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо.

У порушення вимог ст. ст. 150, 212 - 214 ЦПК України суд, не визнаючи висновок авто товарознавчої експертизи за належний доказ, не спростував її висновків та в порядку, передбаченому ЦПК України, не вирішив питання про призначення додаткової чи повторної експертизи.

Колегія суддів вважає висновок судової авто товарознавчоїекспертизи належним та допустимим доказом.

Так, авто товарознавча експертиза була проведена судовим експертом КНДІСЕ Дмитрієвим О.М., що має свідоцтво №124-11 про те, що йому рішенням Експертно-кваліфікаційної комісії КНДІСЕ від 21 квітня 2010 року присвоєно (підтверджено) кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю 12.2 визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу, яке дійсне до 21.04.2015 р. (а.с. 154 т.1).

Як вбачається з висновку авто товарознавчої експертизи, при визначенні ринкової вартості автомобіля марки Mitsubishi Pajero Sport, д/н НОМЕР_2, експертом було враховано процент додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості транспортного засобу, що залежить від умов його догляду, зберігання, Дз = - 4,00% ( в разі відновлення не більше двох складових кузова = - 4,00).

При цьому коефіцієнт фізичного зносу Ез для нових складових та для складових КТЗ, які мають сліди відновлювального ремонту, експертом розраховано відповідно до п.п. 7.39 Методики, та визначено на рівні 0,49.

Будучи допитаним в судовому засіданні експерт підтвердив свій висновок та пояснив, що при визначенні вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля було враховано ту обставину, що останній вже мав пошкодження, які не відносяться до даного випадку.

Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, д/нНОМЕР_2, вже мав пошкодження, які не відносяться до даного випадку, зокрема: відновлення бамперу переднього, скло боковини лівої - розрив (а.с. 74 т.1).

Відповідно до додатку 4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністра юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 у редакції наказу від 24.07.2009 №1335/5/1159, у разі відновлення не більше двох складових кузова, вартість КТЗ зменшується на 4%.

Відповідно до п.п.7.38, п.п. 7,39(б) вказаної Методики, значення Е приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років для інших легкових КТЗ. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що спростовують вказаний висновок експертизи та які могли бути підставою неприйняття його судом до уваги.

Неповно з'ясувавши обставини справи, не давши належну оцінку доказам по справі, суд першої інстанції в порушення вимог чинного процесуального та матеріального права помилково дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування майнової шкоди у визначеному позивачем розмірі.

З урахуванням висновку судової автотоварознавчої експертизи, який не суперечить матеріалам справи та не викликає сумнівів в його достовірності, а також здійснену страховиком виплату, судове рішення у вказаній частині підлягає зміні шляхом зменшення суми відшкодування з 59 712 грн. 53 коп. до суми 475,75 грн. (50475,75 грн. - 50 000 грн. = 475,75 грн.), а суми судового збору з 597 грн. 13 коп. до суми 243,60 грн.

Заперечень з приводу ухваленого по справі рішення в частині розгляду інших позовних вимог апеляційна скарга не містить, а тому рішення в цій частині підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів

Вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 вересня 2014 року в частині визначення розміру відшкодування заподіяної майнової шкоди та суми судового збору змінити.

Зменшити суму стягнення заподіяної майнової шкоди з 59 712,53 грн. до суми 475,75 грн. (чотириста сімдесят п'ять гривень сімдесят п'ять копійок), а суму судового збору з 597,13 грн. до суми 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22- ц/796/6122/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Диба О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.