Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/397/15 Головуючий у 1 інстанції: Гончаренко П.П.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бондаря М.С.

Суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської А.В.

При секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 12 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: Головне управління Держземагенства у Запорізькій області про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2007 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду із зазначеним позовом, який неодноразово уточнювали про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що в 1973 році ОСОБА_3 та ОСОБА_6 придбала у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ? частину будинку АДРЕСА_1. На теперішній час в будинку проживають ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Після придбання ? частини даного будинку, колгоспом "Дружба" ОСОБА_3 була надана земельна ділянка у розмірі 0,25 га. при купленому будинку у ОСОБА_8 (протоколи засідань правління від 10.01.1974 року № 1 та зборів уповноважених членів колгоспу "Дружба" від 30.08.1974 року № 3), ОСОБА_6 була надана земельна ділянка у розмірі 0,14 га. при купленому будинку у ОСОБА_7 (протоколи засідань правління від

27.11.1973 року № 14 та зборів уповноважених членів колгоспу "Дружба" від 07.02.1974 року № 1). Загальна площа виділених ділянок складала 0,39 га.

З моменту виділення в 1973-1974 роках (більше ніж 35 років) позивачі користуються земельною ділянкою на теперішній час її розмір складає 0,3091 га., у тому числі: для обслуговування будинку і господарських споруд - 0,075 га, під садом - 0, 0182 га., під городом - 0,2159 га., тому відповідно до земельного Кодексу Української РСР (ВР УРСР, від 08.07.1970), та Земельного кодексу Української РСР" від 18.12.1990 року вони зберігають свої права на користування цією земельною ділянкою до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування.

Рішенням сьомої сесії п'ятого скликання від 10.01.2007 року № 41 Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області позивачам ОСОБА_4. ОСОБА_5 було передано у спільну власність земельну ділянку площею 0,075 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд АДРЕСА_1, в іншій частині відмовлено. Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 13.07.2012 року Рішення сільської ради скасовано в частині відмові в наданні земельної ділянки, якою фактично користуються позивачі .

Оскільки відповідач безпідставно відмовив в передачі у власність позивачам земельної ділянки під садом у розмірі 0,0182 га. та під городом у розмірі 0,2159 га., а згідно ч. 11 ст. 118 Земельного Кодексу України, у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку, позивачі просили суд визнати за ними право спільної власності на земельну ділянку із земель комунальної власності загальною площею 0, 2341 га для ведення садівництва розміром 0, 0182 га, для ведення особистого селянського господарства розміром 0,2159 га розташованих за адресою АДРЕСА_1

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 12 листопада 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, право спільної власності на земельну ділянку із земель комунальної власності загальною площею 0,2341 га. - для ведення садівництва розміром 0,0182 га., для ведення особистого селянського господарства розміром 0,2159 га. розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з п.п.1, 3, 4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і об ґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Судом установлено, що згідно Протоколу загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу "Дружба" Запорізького району Запорізької області № 3 від 30.08.1974 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 були прийнятті до членів колгоспу "Дружба".

ОСОБА_3 надана земельна ділянка у розмірі 0,25 га. при придбаному будинку у ОСОБА_8 (протоколи засідань правління від 10.01.1974 року № 1 та зборів уповноважених членів колгоспу "Дружба" від 30.08.1974 року № 3), ОСОБА_6 була надана земельна ділянка у розмірі 0,14 га. при придбаному будинку у ОСОБА_7 (протоколи засідань правління від 27.11.1973 року № 14 та зборів уповноважених членів колгоспу "Дружба" від 07.02.1974 року № 1). Загальна площа виділених ділянок складала 0,39 га. За якою саме адресою розташовані ці земельні ділянки в протоколах засідань правління колгоспу " Дружба" та зборів уповноважених членів колгоспу Дружба", не значиться. ( т. 2 а.с.34-38, а.с. 75-99 ).

Документів, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 придбали у ОСОБА_8 та у ОСОБА_7 будинок за адресою АДРЕСА_1 , матеріали справи не містять.

Водночас, з по господарської книги № 1 Долинської сільської ради вбачається, що станом на 1986-1990 роки за адресою АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_3 з сином ОСОБА_4 ОСОБА_3 належить 1/2 жилого будинку з господарськими будівлями, земельна ділянка в 1986-1987 роках складає 0, 28га, в тому числі під господарськими будівлями 001га, в 1988-1990 роках земельна ділянка складає 0.22 га та під господарськими будівлями 001 га . З по господарської книги № 11 Долинської сільської ради вбачається, що за зазначеним будинком в 1991 - 1995 роках числиться 0, 22 га землі та 001 га під господарськими будівлями ( т. 1 а.с. 223-226). З по господарської книги Долинської сільської ради за 2001-2006 роки за зазначеним будинком числиться 0, 075 га землі ( т. 1 а.с. 31-37).

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 29.11.2004 року був задоволений позов ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, після смерті їх батька ОСОБА_6, та було визнано за кожним право власності по 71/200 частки будинку за адресою АДРЕСА_1 ( т. 1 а.с. 201).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.12.2004 року право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по 71/200 частки на підставі рішення Запорізького районного суду від 29.11.2004 року ( справа № 2-1595/04 ( т. 1 а.с. 202).

Отже, на час прийняття спадщини позивачами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за будинком за адресою: АДРЕСА_1 згідно погосподарської книги значиться земельна ділянка розміром -0, 075 га., яка знаходилася у користуванні ОСОБА_3

За положеннями ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України 2001 року громадяни та юридичні особи набувають право власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

За п. "а" ч. 1 ст. 12 цього Кодексу до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Тобто необхідною умовою набуття права на земельну ділянку, яка перебуває в державній або комунальній власності, є рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки.

Ураховуючи викладене, зобов'язання відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування надати земельну ділянку у власність будь-якій особі за відсутності рішення такого органу про надання земельної ділянки є порушенням його виключної, передбаченої Конституцією України, компетенції на здійснення права власності від імені Українського народу на управління землями.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Отже, прийнявши в 2004 році спадщину, після смерті свого батька ОСОБА_6, у вигляді 71/200 частки будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1, позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 не набули право користування спірною земельною ділянкою, оскільки таке право надається рішенням відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки, а відповідно до по господарської книги Долинської сільської ради вся земельна ділянка біля вищезазначеного будинку в 2004 році знаходилася в користуванні їхньої матері ОСОБА_3.

Як вбачається з матеріалів справи в 2006 році позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області з заявами про приватизацію спірної земельної ділянки. Рішенням сьомої сесії п'ятого скликання від 10.01.2007 року № 41 Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області заява була задоволена частково, позивачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було передано у спільну власність земельну ділянку розміром 0,075 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд АДРЕСА_1, в іншій частині відмовлено ( т. 1 а.с. 7).

В зв'язку з незгодою з вищенаведеним рішенням, позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися з адміністративним позовом до Запорізького районного суду Запорізької області. Постановою від 13.07.2012 року по справі № 2-а-3082/2012(№/п 2-а/810/8/2012) позовні вимоги було задоволено частково. Рішення Долинської сільської ради було скасовано в частині відмови в наданні земельної ділянки загальною площею 0,2341 га. (0,0182 га. під садом та 0,2159 га. під городом).

Отже, Рішення сьомої сесії п'ятого скликання від 10.01.2007 року № 41 Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, яким було відмовлено в наданні земельної ділянки позивачам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в розмірі 0.2341 га скасовано, тобто воно є незаконним.

Після скасування вищезазначеного рішення позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 більше не зверталися до Долинської сільської ради із заявою на приватизацію земельної ділянки , рішення з цього питання Долинською сільською радою більше не приймалось, що представником позивачів не заперечувалося в суді апеляційної інстанції.

Як вбачається з позовної заяви позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися з позовом до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області з позовом про визнання права спільної власності на земельну ділянку розміром 0, 2341 га.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки спірна земельна ділянки в користування позивачам ОСОБА_4, ОСОБА_5, як спадкоємцям, після смерті ОСОБА_6, у встановленому законом порядку не надавалась, їхні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку є передчасними.

Виходячи з вимог ст. 116 земельного Кодексу України, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, а після скасування постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 13.07.2012 року рішення Долинської сільської ради № 41 від 10.012007 року, яким позивачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була передана у спільну власність земельна ділянка розміром 0, 075 га, тобто меншу розміром, ніж останні бажали, а користувач спірної земельної ділянки ОСОБА_3 взагалі не зверталася до Долинської сільської ради із заявою про передачу їй у власність спірної земельної ділянки, а позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 у користування, а тільки після надання в користування у власність, тому у суду не було законних підстав для визнання за позивачами права спільної власності на земельну ділянку загальною площею 0,2341 га.

За таких обставин судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права та допущені порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду не можна вважати законним і обґрунтованим, отже, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303,307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області задовольнити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 12 листопада 2014 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту. В задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: Головне управління Держземагенства у Запорізькій області про визнання права власності на земельну ділянку - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте воно може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: