Справа № 462/8278/14 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/783/2985/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Щербая В.П.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 березня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Державного навчального закладу "Львівське вище професійне художнє училище", третя особа - ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування наказу, зобов'язання до вчинення дій, -

встановила:

26.11.2014 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до Державного навчального закладу "Львівське вище професійне художнє училище" про визнання незаконними та зобов'язання до вчинення дій.

В подальшому позовні вимоги уточнив та просив визнати незаконним та скасувати наказ № 177 від 01.09.2014 року "Про розподіл педнавантаження викладачів" за підписом директора ДНЗ "Львівське вище професійне художнє училище" в частині позбавлення ОСОБА_2 86 годин уроків фізичного виховання на 2014-2015 навчальний рік; зобов'язати ДНЗ "Львівське вище професійне художнє училище" встановити ОСОБА_2 педагогічне навантаження, у відповідності до попередніх умов праці, а саме 86 годин на рік викладання фізичного виховання на 2014-2015 навчальний рік, шляхом внесення зміни у наказ "Про розподіл педнавантаження викладачів".

Оскарженим рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 02 березня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Державного навчального закладу "Львівське вище професійне художнє училище", третя особа - ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування наказу, зобов'язання до вчинення дій - відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, рішення суду є помилковим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції помилково стверджує, що не було надано належних доказів порушення його прав. З такими висновками суду він не погоджується, оскільки є очевидним і доведеним фактом те, що йому зменшили педагогічне навантаження на 86 годин, без будь-якої виробничої необхідності з порушенням процедури погіршення умов праці. Він втратив оплату праці за 86 годин річного педагогічного навантаження.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_4 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що з 01 вересня 2008 року ОСОБА_2 було переведено з посади викладача на посаду керівника фізичного виховання, з оплатою згідно штатного розпису 935 грн. в ДНЗ "Львівське вище професійне художнє училище", що стверджується наказом № 50-к від 27.08.2008 р.

Відповідно до наказу № 177 від 01.09.2014 р. позивачу ОСОБА_2 педнавантаження викладача на 2014-2015 навчальний рік не встановлено.

Згідно наказу № 175 від 01.09.2014р. про роботу гуртків з метою організації виховної та позанавчальної роботи в училищі та згідно перспективного плану навчально-виховної роботи на 2014-2015 навчальний рік створено гуртки для позанавчальної роботи та затверджено з 01.09.2014 р. їх керівників з погодинною оплатою, зокрема гурток футболу з керівником ОСОБА_2 обсягом 180 годин.

Суд вказав, що на те, що згідно п.91 даної Інструкції, за погодженням з Мінпраці, ЦК профспілки працівників освіти і науки України, Мінфіном та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.05.1993 року за №56, керівні працівники, а таким є позивач, можуть вести викладацьку роботу, але це не встановлює для відповідача обов'язку забезпечити його викладанням фізичного виховання.

Крім того, суд посилався на те, що при зміні педагогічного навантаження ОСОБА_2 не була зменшена тарифна ставка (оклад). В інструкції керівника фізичного виховання не зазначено, що він має бути забезпечений годинами педагогічного навантаженням.

Суд також зазначив, що розподіл педагогічного навантаження на 2014-2015 навчальний рік проведено адміністрацією ДНЗ "Львівське вище професійне художнє училище" відповідно до її компетенції та з дотриманням вимог діючого законодавства, припинення педагогічного навантаження позивача на 2014-2015 навчальний рік до початку навчального року не є зміною істотних умов праці в розумінні ст.32 КЗпП України та не потребує попередження працівника за два місяці.

Відмовляючи у задоволенні позову районний суд виходив з того, що позивач та його представник не надали суду належних доказів порушення прав позивача винесенням оспорюваного наказу.

Судова колегія прийшла до висновку, що ці висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Аналогічні положення також містяться у ч. 4 ст. 97 КЗпП України та ст. 103 КЗпП України.

Не приймаючи до уваги посилання позивача на те, що не було підстав для позбавлення його викладання фізичного виховання, суд вказав, що відповідно до протоколу педагогічної ради № 6 від 03.06.2014 р., на якій був присутній позивач ОСОБА_2, на порядок денний серед іншого винесене питання інформації щодо педагогічного навантаження в 2014/2015 навчальному році та ознайомлено педагогічних працівників

училища про кількість перехідних годин педагогічного навантаження на контингент учнів, що будуть переведені на 2014/2015 навчальні роки. Суд прийшов до висновку, що позивач був повідомлений про зміну умов праці за два місяці.

Суд також вказав, що згідно долученого до матеріалів справи Витягу з додатку до пункту 1 наказу Міністерства освіти і науки України від 09.07.2014р. № 808 обсяги державного замовлення у 2014 році у державному навчальному закладі "Львівське вище професійне художнє училище" на підготовку робітничих кадрів складає 200 осіб (прийом), на підготовку молодших спеціалістів - 30 осіб (прийом).

Суд зазначив, що із копії звіту професійно-технічного навчального закладу про приймання учнів та слухачів на 01 вересня 2014 року, долученого до матеріалів справи, за договорами з підприємствами, організаціями встановлено, що прийнято випускників шкіл всього 208 осіб.

Однак судом не враховано, що позивач посилався і на те, що не відбулось скорочення кількості навчальних груп учнів, що відповідач не простував.

Крім того позивач зазначив, що підтвердженням незаконності погіршення умов праці полягає ще й у тому, що на роботу був прийнятий новий викладач фізичного виховання ( ОСОБА_6.) з навантаженням 580 годин, а з додатковими годинами праці 780 годин на рік і це при тому, що в училищі працює ще одна викладач фізичного виховання ОСОБА_7, яка має лише 680 педагогічних годин викладання, замість 720 годин на рік, що встановлено п.78 Наказу Міністерства Освіти України №102 від 15.04.1993 року "Про затвердження Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти".

Судова колегія вважає, що ці обставини стверджені і листом Депертамену освіти і науки Львівської облдержадміністрації №06-10/2682 від 7.10.2014 року в якому вказано, що педагогічне навантаження ОСОБА_7 становить 790 год., а нового викладача ОСОБА_6 - 780 год. (а.с.6).

Крім того у цьому ж листі зазначено, що ОСОБА_6 погоджується на перерозподіл педнавантаження і щоб замість 180 год. педагогічного навантаження надати йому за таку ж кількість годин керівника гуртка.

Також позивач в засіданні судової колегії пояснив, що його позбавлено 2 год. в тиждень викладання фізичного виховання, а в цілому за рік його зарплата зменшилась на суму близько 1000 грн.

Того, що позивач втратив оплату праці за 86 годин річного педагогічного навантаження, відповідач не заперечив.

При таких обставинах судова колегія прийшла до висновку, що доведено наявність погіршення умов праці позивача.

Зміна істотних умов праці, зокрема зменшення заробітної плати, може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці, а не лише повідомлення працівника в установлений законом строк.

Саме такий правовий висновок є в постанові Верховного Суду України від 4 липня 2012 р. у справі № 6-59цс12.

Так вказано, що відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. У зв'язку з цим зміна істотних умов праці є законною тільки у разі, якщо буде доведено наявність змін в організації виробництва і праці.

Таким чином погіршення умов праці позивача не було визвано виробничою необхідністю, а тому є підстави вважати, що у відповідача були відсутні підстави для позбавлення ОСОБА_2 викладання фізичного виховання.

Сам факт того, що позивач був присутній на педагогічній раді 3.06.2014 року та видача відповідачем наказу №115 від 17.06.2014 року про можливе неповне педагогічне навантаження всіх викладачів з 1.09.2014 року, не свідчить про те, що позивач був належно повідомлений та погодився працювати на нових умовах праці.

Отже зміна істотних умов оплати праці позивача відбулась безпідставно, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити, а рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Слід визнати незаконним та скасувати наказ №117 від 1.09.2014 року "Про розподіл навантаження викладачів" в частині позбавлення ОСОБА_2 86 годин уроків фізичного виховання на 2014-2015 навчальний рік та зобов'язати Державний навчальний заклад "Львівське вище професійне художнє училище" встановити ОСОБА_2 педагогічне навантаження у відповідності до попередніх умов праці, а саме: не менше вісімдесяти шести годин на рік викладання фізичного виховання та 180 годин на рік гурткової позакласної роботи (гурток з футболу).

При цьому рішення в частині щодо встановлення 180 годин на рік гурткової позакласної роботи (гурток з футболу) не підлягає виконанню.

Оскільки позивач звільнений щодо сплати судового збору, тому такий в розмірі 365,40 грн. (243,60 +121,80) слід стягнути з відповідача в користь держави.

Керуючись ст.ст. 303, 307ч.1 п.2, 309ч.1 п.п.2-4, 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 до Державного навчального закладу "Львівське вище професійне художнє училище", третя особа - ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування наказу, зобов'язання до вчинення дій - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ №117 від 1.09.2014 року "Про розподіл навантаження викладачів" в частині позбавлення ОСОБА_2 86 годин уроків фізичного виховання на 2014-2015 навчальний рік.

Зобов'язати Державний навчальний заклад "Львівське вище професійне художнє училище" встановити ОСОБА_2 педагогічне навантаження у відповідності до попередніх умов праці, а саме: не менше вісімдесяти шести годин на рік викладання фізичного виховання та 180 годин на рік гурткової позакласної роботи (гурток з футболу).

Стягнути з Державного навчального закладу "Львівське вище професійне художнє училище" в користь держави судовий збір в розмірі 365,40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.