Справа № 265/7112/15-ц
Провадження № 2-о/265/187/15
У Х В А Л А

30 жовтня 2015 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту проживання в районі антитерористичної операції та визнання внутрішньо переміщеною особою, зацікавлена особа: Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради Донецької області, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання в районі антитерористичної операції та визнання внутрішньо переміщеною особою.

Вивчивши матеріали заяви ОСОБА_2, суд вважає необхідним відмовити у відкритті провадження за вказаною заявою, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Крім цього на підставі ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо позовна заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у ч. 1 цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

За ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

На підставі ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно ст. 3 КАС України публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» вказано, що вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій. Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Суд враховує, що ОСОБА_2 фактично оскаржує бездіяльність органу місцевого самоврядування в особі Маріупольської міської ради, до складу якої входить також Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району, бо заявник отримала відмову Маріупольської міської ради у визнанні внутрішньо переміщеною особою.

Таким чином по наявній справі виникли публічно-правові відносини шляхом реалізації органом місцевого самоврядування владних управлінських функцій в сфері соціального захисту населення.

На підставі переліченого суд дійшов висновку, що за заявою ОСОБА_2 фактично наявний спір про право бути визнанною внутрішньо переміщеною особою, яке в свою чергу підлягає захисту в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням переліченого суд приходить до висновку, що вказану справу належить розглядати не в порядку цивільного судочинства, а в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 122, 256 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У відкриті провадження по справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту проживання в районі антитерористичної операції та визнання внутрішньо переміщеною особою, зацікавлена особа: Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради Донецької області, відмовити.

Розяснити заявнику можливість звернутись із відповідними вимогами в порядку адміністративного судочинства на загальних підставах з дотриманням правил підсудності і вимог, що ставляться до змісту та форми позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя