Справа №173/1812/15-ц
Провадження №2/173/885/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Верхньодніпровської районної державної адміністрації, - ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мишуринрізької сільської ради, Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, Верхньодніпровська районна державна адміністрація,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 2 липня 1998 року померла його бабуся, ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) площею 4,41 га, яка розташована на території Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, яке належало йому на підставі сертифікату ДП № 0110123, який знаходиться на зберіганні в Управлінні Держземагенства у Верхньодніпровському районі, як такий, що не витребувано. Інших спадкоємців після смерті бабусі не має. Постановою державного нотаріуса від 4 березня 2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай). У звязку з чим він не може оформити право на земельну частку (пай) та просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті його бабусі ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, державний нотаріус Верхньодніпровської районної державної нотаріальної контори, в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Верхньодніпровської районної державної адміністрації, в судовому засіданні пояснила,що дійсно на імя ОСОБА_5 видався сертифікат на право на земельну частку (пай) на території Мишуринрізької сільської ради. Власник сертифікату його не отримав, тому сертифікат знаходиться на зберіганні в Управлінні Держземагенства Верхньодніпровського району як не витребуваний.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

2 липня 1998 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6).

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2014 року було встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, як між онуком та бабусею відповідно (а.с.7).

На момент смерті ОСОБА_5 на підставі сертифікату серія ДП№ 0110123від 5 лютого 1997 року належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Червоний партизан» розміром 4,41 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.11).

За повідомленням Управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі від 1 вересня 2015 року на імя ОСОБА_5 був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ДП № 0110123, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай), що видаються членам КСП «Чкервоний партизан» за № 534 від 5 лютого 1997 року. Вказаний сертифікат не було отримано власником та він знаходиться на зберіганні в Управлінні Держземагенства у Верхньодніпровському районі як невитребуваний (а.с.12).

За повідомленням Мишуринрізької сільської ради від 27 серпня 2015 року земельна частка (пай), яка належить ОСОБА_5 розташована за межами населеного пункту (а.с.13).

Згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Отже судом встановлено, що на момент своєї смерті ОСОБА_5 мала право на земельну частку (пай) розміром 4,41 умовних кадастрових гектарів на території Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Після смерті бабусі ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 4 березня 2015 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа.

Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті бабусі, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою, інших спадкоємців за законом або за заповітом не встановлено, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа позивач не має можливості оформити право на спадщину, суд вважає, що до нього перейшло право на земельну частку (пай), а тому заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Мишуринрізької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ін..н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) право на земельну частку (пай) розміром 4,41 умовних кадастрових гектарів на території Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, яке належало ОСОБА_5 на підставі сертифікату ДП №0110123 від 5 лютого 1997 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 2 липня 1998 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко