Справа № 161/9208/15-ц
Провадження № 2/161/3029/15
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі Соколовій К.Ю., за участю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в :
Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заподіяної матеріальної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 569-аг від 02.06.2014 року при прийомі передачі посади завідувача складу житлово експлуатаційного відділення відділу забезпечення військової частини НОМЕР_1 була проведена інвентаризація матеріальних цінностей завідувача складу, за результатами якої інвентаризаційною комісією встановлено нестачу матеріальних цінностей (замки, крани, лампи КЛБ тощо) у завідувача складу ЖЕВ відділу забезпечення частини працівника ОСОБА_1 на загальну суму 620,85 грн.

На підставі цього, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 був виданий наказ № 618-аг від 13.06.2014 року про притягнення завідувача складу ЖЕВ відділу забезпечення частини працівника ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності на суму 620,85 грн.

Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 122-ос від 13.06.2014 року працівник ОСОБА_1 звільнений із займаної посади за ст. 38 КзпП України та виключений з списків особового складу частини.

Позивач просить суд, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України заподіяну матеріальну шкоду на загальну суму 620,85 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимог підтримав з підстав наведених в позовній заяві та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Просив суд, відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених в запереченні, оскільки позивач звернувся до суду по спливу строку позовної давності встановленого ч. 3 ст.. 233 Кодексу законів про працю.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.05.2012 року № 148-ОС, ОСОБА_1 з 10.05.2012 року було переведено на посаду завідувача складу житлово експлуатаційного відділення відділу забезпечення (а.с. 6 ) та 02.04.2013 року між сторонами укладено договір про повну матеріальну відповідальність (а.с. 7 9 ).

Згідно наказу начальника Луцького прикордонного загону від 02.06.2014 року № 569-аг ІНФОРМАЦІЯ_3 «Про приймання здавання матеріальних цінностей на складі житлово експлуатаційного відділення» (а.с. 10) в зв`язку із звільненням працівника ОСОБА_1 була проведена інвентаризація матеріальних цінностей завідувача складу в період з 3 червня по 12 червня 2014 року, за результатами якої інвентаризаційною комісією встановлено нестачу матеріальних цінностей у завідувача складу ЖЕВ відділу забезпечення частини працівника ОСОБА_1 на загальну суму 620,85 грн.

Судом встановлено, що станом на 12.06.2014 року позивачу було відомо про нестачу матеріальних цінностей при прийомі передачі завідувачем складу житлово експлуатаційного відділення на суму 620 грн. 85 коп., що підтверджується порівняльною відомістю результатів інвентаризації основних засобів від 12.06.2014 року, з яких також вбачається, що відповідач погодився з результатами порівняння, про що відповідачем було вказано в судовому засіданні (а.с. 11-13) та протоколом інвентаризаційної комісії від 12.06.2014 року (а.с. 14).

Наказом начальника Луцького прикордонного загону від 13.06.2014 року № 618-аг «Про нестачу матеріальних цінностей при прийомі передачі завідувачем складу житлово експлуатаційного відділення» відповідача притягнуто до повної матеріальної відповідальності на суму 620 грн. 85 коп. (а.с.15-16).

Згідно із ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КзпП України, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

З штампу на конверті, вбачається, що позивач надіслав позовну заяву до суду 15.06.2015 року, що на думку суду і є датою звернення позивача з вказаним позовом до суду.

За таких обставин, суд вбачає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 звернувся до суду з позовом 15.06.2015 року, а нестача матеріальних цінностей позивачем була виявлена 12.06.2014 року, тобто з 13.06.2014 року позивач набув права для звернення з вказаним позовом до суду та враховуючи, що спірні правовідносини регулюються Кодексом законів про працю України, де у ст. 233 цього кодексу встановлено, строк звернення до суду та те, що позивачем не вказані причини пропуску цього строку, суд вважає, що позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача з пропуском річного строку звернення до суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 620,85 грн. задоволенню не підлягає за пропуском строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 233,234 КзпП України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог Луцького прикордонного загону Дерпжавної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної матеріальної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст рішення складений та підписаний 30.10.2015 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Подзіров А.О.