19.10.2015 Єдиний унікальний номер 205/5698/15-ц
Справа № 2о/205/129/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі : головуючої судді Шавули В.С.

при секретарі Перцевій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська, -

В С Т А Н О В И В :

06 серпня 2015 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська звернулась із заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська (а.с.2-3).

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 12 березня 1999 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2. Від даного шлюбу народилися діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_2 помер. Задля оформлення грошової допомоги після смерті чоловіка заявниця звернулась до УПФ України в Ленінському районі м. Дніпропетровська, де було виявлено, що у трудовій книжці чоловіка допущено помилку в написанні його прізвища: «ОСОБА_2», замість «ОСОБА_2».

У зв'язку із вищевикладеними обставинами, заявниця вимушена була звернутися до суду із даною заявою, в якій просить суд, встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, трудової книжки виданої НОМЕР_1, виданої підприємством мовою оригіналу «шахта имени Ленинского комсомола Украины производственного объединения по добиче угля «Павлоградуголь» на ім'я мовою оригіналу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Заявниця в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Просила позов задовольнити у повному обсязі (а.с.25).

Заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська в особі свого законного представника, в судове засідання не з'явилась. Про день, час та розгляд справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки свого представника не повідомляла. Письмових заяв про розгляд справи без участі свого представника не надсилала.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Підставою звернення заявника до суду на захист своїх прав є встановлення юридичного факту належності заявнику документів, що підтверджують його трудову діяльність, у зв'язку із тим, що зазначені у документах, власні прізвища померлого не збігаються із даними у його свідоцтві про смерть.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) для встановлення правовідносин між сторонами та при вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Кодексу про шлюб і сім'ю України, Сімейного кодексу України в редакції 2003 року, практику Верховного Суду України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що заявлені вимоги належать частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 березня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської міської ради Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.4).

Від даного шлюбу народилися діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у свідоцтві про народження яких прізвище батька записано як «ОСОБА_2» (а.с.5,6,7).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_2 помер. Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 09.12.2014 року вбачається, що прізвище померлого зазначено як «ОСОБА_2» (а.с.8).

В трудовій книжці серії НОМЕР_3 виданій 31 січня 1992 року, прізвище померлого зазначено на російській мові як «ОСОБА_2» (а.с.10).

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв'язку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що встановлені судом обставини підтверджують юридичний факт належності ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 року, трудової книжки виданої 31.01.1992 року, в якій прізвище померлого зазначено як «ОСОБА_2», замість вірного «ОСОБА_2», у зв'язку з чим, вимоги заявниці є обґрунтованими та підлягають задоволенню в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст.57-60, 212, 213-215, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська, - задовольнити частково.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 року, трудової книжки виданої 31 січня 1992 року серії НОМЕР_3.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С.Шавула