У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Василенка В.В.

при секретарі Демиденко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 05 вересня 2013 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2013 року задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості у розмірір 85712, 387 грн. та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму судових витрат у розмірі 857, 12 грн.

12 січня 2015 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення, вказуючи, що йому стало відомо про винесення заочного рішення по справі лише у листопаді 2014 року. Вказує, що він не отримував судових повісток та не знав про проведення судового засідання, оскільки з 2007 року постійно працював та проживав у Черкасах, що є поважною причиною для перегляду заочного рішення.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявився, не повідомивши суд про причини неявки, однак це не є перешкодою для розгляду заяви у відповідності до вимог ч.1 ст.231 ЦПК України.

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» не зявився, не повідомивши суд про причини неявки, що не є перешкодою для розгляду заяви у відповідності до вимог ч.1 ст.231 ЦПК України.

Оголошивши зміст заяви про перегляд заочного рішення, вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи провадження по справі було відкрито 18 червня 2013 року. Судовий розгляд справи призначено на 02 липня 2013 року та 05 вересня 2013 року, але відповідач по справі ОСОБА_1 до суду не зявився, хоч і був повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджено відповідними поштовими повідомленнями

Таким чином посилання відповідача ОСОБА_1 на те, що йому стало відомо про заочне рішення суду лише 18.11.2014 року та 27.11.2014 року, не дає підстав для скасування заочного рішення, тому, що ці обставини не перешкоджали його участі у справі і згідно поштових повідомлень, які містяться в матеріалах цивільної справи, він особисто отримав судові повістки 25.06.2013 року та 06.07.2013 року.

Судом не встановлено, що причини і докази, на які посилається відповідач ОСОБА_1 є поважними та на думку суду не мають істотного значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 231 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 05 вересня 2013 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено відповідачем до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції в загальному порядку встановленому ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Василенко