Справа № 266/4961/14-ц
Провадженя№ 2/266/1182/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Шишиліна О.Г.,

за участі секретаря Маросіної Є.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи з самостійними вимогами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2014 року ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що є власником ? частки квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_2 (далі Відповідач) є власником квартири АДРЕСА_2 та розташована на 4 поверсі над її квартирою. Протягом багатьох років, а саме з 2008 року Відповідач багаторазово заливає її квартиру каналізаційними стоками у звязку із тим, що не бажає робити ремонт каналізаційних труб у своїй квартирі, не звертається до керуючої компанії із заявкою про заміну каналізаційних труб. Раніше вона вже зверталася до суду з аналогічним позовом, який було задоволено судом частково, однак Відповідач ніяких виводів не зробив та продовжує систематично заливати її квартиру. Просила стягнути матеріальну шкоду у розмірі 516 грн. Також просила стягнути на її користь моральну шкоду, яку вона оцінила в 5000 грн., що полягає у душевних стражданнях внаслідок систематичного залиття Відповідачем її квартири каналізаційними стоками, у порушенні її звичного укладу життя, погіршення стану здоровя, приниження честі та гідності. В подальшому уточнила свої вимоги в частині розміру моральної шкоди, просила стягнути моральну шкоду у розмірі 1000 грн. Також просила стягнути з Відповідача на її користь судові витрати 500 грн. за юридичні послуги, 700 грн. за проведення експертизи, та витрати повязані зі сплатою судового збору. В подальшому уточнила позовні вимоги збільшивши вимоги в частині стягнення моральної шкоди, додатково зазначивши, що відповідач своїми діями повязаними з систематичним залиттям її квартири каналізаційними стоками завдає їй та членам її сімї моральних страждань. Відповідач не кається у скоєному, а продовжує систематично заливати її квартиру каналізаційними стоками в результат чого вони вимушені дихати пліснявою та запахом який йде від каналізаційних стоків. В результаті стресів визнаних постійним залиттям з боку відповідача у неї загостилися хвороби, в травні 2015 року їй було призначено до обстеження та операція, але у звязку із тим, що вона несе судові витрати повязані із розглядом цієї справи вона не має можливості оплатити операцію. Відповідач знущається над нею, у звязку із чим вона стала хворіти. Відповідач ображає її, в результаті чого у неї підвищується артеріальний тиск, зявляється головний біль у звязку із чим вона звернулася до лікарів. Остаточно просила стягнути з відповідача на її користь у відшкодування матеріальної шкоди 516,00 грн., витрати по оплаті експертизи 700 грн., витрати на юридичні послуги 500 грн., моральну шкоду у розмірі 20000 грн. та витрати повязані зі сплатою судового збору.

До останньої версії позовної заяви приєдналися треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які заявили вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 20000 грн. у звязку із незаконною поведінкою до їх матері та її ображанням, які повязанні із поведінкою відповідача у звязку із розглядом цієї справи, а також у звязку із продовженням залиття їх квартири.

Позивач у судовому засіданні наддала пояснення аналогічні викладеним у позові, підтримала уточнені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Додатково зазначила, що має пять актів складених ККП «КК «Приморська» про те, що її квартира систематично має залиття то каналізаційними стоками та крапельною течію, проти чого не заперечував ОСОБА_2 зазначивши, що в нього була дірява каналізаційна гофра. Проте ОСОБА_2 так і не усунув причину течії каналізації, до сьогоднішнього дня каналізація тече. Крім того у неї в результаті дій відповідача почала рости пухлина. Крім того її син завжди вимушений винюхувати сморід, що йде від залиття. В результаті чого син захворів. Вона та її сімя проходять обстеження на кишкові хвороби. Вона лікар вищої категорії, дуже поважна людина. В результаті дій відповідача у неї сталася моральна травма, тремтять руки та розвивається посттравматичний синдром. ОСОБА_2 її ображає перед сусідами. Для неї боляче все, що відбувається в результаті дій ОСОБА_2. Вона несе судові витрати у звязку із розглядом цієї справи хоча вона простий лікар і працює на 1,5 ставки. Їй не зрозуміло чому відповідач може дозволяти собі душити її. На даний час вона отримала 1037,25 грн. які стягнуті з відповідача на підставі рішення суду від 02.02.2015 р. яке було скасовано. Моральні страждання, які вона оцінила о 20000 грн. вона повязує із тим, що коли вона в 2014 році зверталася до лікаря гениколога пухлина у неї була меншою ніж зараз.

З особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 які заявляють самостійні вимоги до суду не зявилися, але звернулися з письмовими заявами в яких просили розглянути справу за їх відсутності, підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнала частково, визнала суму матеріальної шкоди за залиття квартири в розмірі 516 грн., витрати повязані із проведенням експертизи в розмірі 700 грн., та 500 грн. моральної шкоди в частини вимог ОСОБА_1 за пошкоджене майно, іншу частину позовних вимог не визнала. Щодо вимог позивача, та третіх осіб про стягнення моральної шкоди зазначила, що позивачем не надано доказів на підтвердження причинного звязку їх хвороб, із діями відповідача по залиттю квартири, тому моральну шкоду в цій частині не визнає.

Відповідач у судовому засіданні підтримав позицію свого представника, та зазначив, що факт залиття визнає.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що працює юрисконсультом ККП «КК «Приморська», по факту залиття квартири позивача, може зазначити, що ситуація із залиттям квартири 32 вже триває досить довго. Від громадянки ОСОБА_1 на підприємство поступають звернення з приводу залиття. В результаті чого, було обстежено квартиру 36 та встановлено, що дійсно є крапельна течія сантехнічних приборів. Після цього були виконані роботи по заміні гнучкого підключення до унітазу та стояка обігріву у ванній кімнаті. При повторному обстеженні квартири 36 було встановлено часткова відсутність каналізаційної системи, душова кабіна не підключена до каналізації в наслідок чого течія продовжувалася. Станом на сьогоднішній день течія усунена, це встановлено під час чергового обстеження.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що позивач ОСОБА_1 є гарним лікарем та гарною жінкою.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що по факту залиття квартири №32 де мешкає позивач 5.11.2014 р. він бачив, що дійсно було залиття з квартири де мешкає ОСОБА_2. Це було і раніше.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що познайомився з позивачем в 2004 р., коли захворів, вона його лікувала. ОСОБА_1 гарна жінка, вона йому розповідала про факти залиття.

Суд вислухавши думку сторін, пояснення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 є власниками квартири АДРЕСА_3, по ? частки за кожним, що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло та витягом Маріупольського БТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно №935675 від 07.07.2003 р. (а.с. 8, 9).

Згідно акту від 16.09.2013 р. представниками ККП «КК «Приморська» було проведено обстеження квартири АДРЕСА_4 на предмет залиття, в ході перевірки встановлено, що в ванній кімнаті на стелі мається волога пляма розміром 20 на 10 см.(а.с. 15).

Згідно акту від 08.08.2014 р. представниками ККП «КК «Приморська» було проведено обстеження квартири АДРЕСА_4 на предмет залиття, в ході перевірки встановлено, що в санвузлі маються сліди затікання на стелі приблизно 1,2 м. кв. Зі слів заявника залиття сталося 01.08.14 р. з кв. 36. Власник кв. 36 на надає доступ для обстеження (а.с. 14).

Згідно акту від 03.10.2014 р. представниками ККП «КК «Приморська» було проведено обстеження квартири АДРЕСА_4 на предмет залиття, в ході перевірки встановлено, в санвузлі залито стеля (волога пляма приблизно 0,8 м на 0,4 м. (довкола інженерних комунікацій), стояки к/х,х/в замінено на пластик. Залиття сталося з кв. №36 , доступ для обстеження власник квартири не надав (а.с. 12).

Згідно листа директора ККП «КК «Приморська» від 03.10.2014 р. №Ф-221-01.4 на імя ОСОБА_1, її звернення від 24.09.2014 р. з питання прийняття мір по усунення течії з вище розташованої квартири розглянуто за результатами були обстежені та підтверджені викладені нею факти про залиття її квартири мешканцем з квартири №36, про що складено акт від 03.10.2014 р. Доступ до квартири №36 працівникам підприємства не було надано. Мешканець даної квартири заявив,що усуне течію власними силами (а.с. 13).

Згідно акту від 05.11.2014 р. представниками ККП «КК «Приморська» було проведено обстеження квартири АДРЕСА_4 на предмет залиття, в ході перевірки встановлено, що в санвузлі залита стеля коло інженерних комунікацій, пляма 0,2мх0,4м.. Залиття відбулося із кв.36. (а. с. 10).

Згідно листа директора ККП «КК «Приморська» від 24.11.2014 р. №Ф-221/2-01-2 на імя ОСОБА_1, її звернення від 29.10.2014 р. з питання прийняття мір по усунення течії з вище розташованої квартири розглянуто за результатами в черговий раз були обстежені та підтверджені викладені нею факти про залиття її квартири мешканцем з квартири №36, про що складено акт від 05.11.2014 р. Доступ до квартири №36 квартиронаймач, незважаючи на залишене йому розпорядження, працівникам підприємства не надається, заходи по усуненню течії зі своєї сторони не приймаються ( а.с. 11).

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області №2-130/09 від 13.07.2009 р. встановлено, що Відповідач ОСОБА_2 проживає в приватизованій квартирі АДРЕСА_5. Позов ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_11 про зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування майнової та моральної шкоди було задоволено судом частково, та стягнуто з відповідача відшкодування матеріальної шкоди яку зазнали позивачі від винних дій відповідача в результаті його неналежного поводження із сантехнічними приладами в розмірі 1338,00 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 300,00 грн., та судові витрати в загальному розмірі 381,00 грн., а всього 2019,00 (дві тисячі дев'ятнадцять) гривень. Зазначене рішення ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 20 жовтня 2009 року залишено без змін. ( а.с. 17, 16).

Як вбачається з листа директора ККП «КП «Приморська» від 14.05.2015р. №ф-20/4-5-01.2 позивачу на її звернення 03.04.2015 р. та 29.04.2015 р. з питання прийняття мір по усуненню течії з квартири №36 розяснені що працівниками підприємства були виконані роботи в квартирі №36 про що складено акт ( а.с. 77).

Як вбачається з листа директора ККП «КП «Приморська» від 24.07.2015р. №ф-220-02-13 ОСОБА_1 на її звернення від 09.06.2015 р. з питання залиття з квартири №36 розяснено які виконані роботи в квартирі №36 а саме було здійснена заміна гнучкого підключення до унітазу (а.с. 114 -115).

Як вбачається з посвідчення №3/7п про кваліфікаційну категорію ОСОБА_1 є лікарем терапевтом вищої категорії ( а.с. 99).

Відповідно медичних документів позивач має захворювання та проходила з цього приводу обстеження ( а.с. 100,101,103, 106).

Згідно медичних документів ОСОБА_5 має захворювання з приводу яких звертався до лікарів та отримував лікування ( а.с. 122-124).

Згідно висновку за результатами перевірки заяви гр.. ОСОБА_1 від 09.06.2008р. ОСОБА_2 було винесено офіційне попередження про недопущення антигромадської поведінки та рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до суду у приватному порядку ( а.с. 105).

Відповідно довідки УПФУ від 30.09.2015 р. №12658/03 з відповідача на користь позивача на підставі виконавчого листа №266/4961/14 від 02.02.2015 р. за період часу з 01.05.2015 р. по 31.08.2015 р. з пенсії утримано боргу у розмірі 1037,25 грн. ( а.с. 160).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що факт залиття квартири позивача підтверджується актом обстеження комісії у складі працівників ККП «КК «Приморська» від 05.11.2014 року №115, згідно якого залиття сталося з кв. №36 мешканцем якої є Відповідач в результаті крапельної течії унітазу про що не заперечував Відповідач та його представник у судовому засіданні.

Сума спричиненої матеріальної шкоди квартири АДРЕСА_6 в результаті залиття з кв. №36 в наслідок крапельної течії унітазу, згідно висновку експерта про вартість майна, станом на дату оцінки 09.12.2014 р. становить 516 грн. ( а.с. 18).

За проведення експертизи позивачем сплачено згідно квитанції №419 від 9.12.2014р. 700 грн. (а.с.21)

Вартість збитків за залиття 516 грн., розмір витрат на проведення вищезазначеної експертизи в сумі 700 грн. та обставини за яких завдані збитки визнано стороною відповідача в повному обсязі.

Таким чином, суд вважає, що право позивача порушено з вини відповідача, позивачу була заподіяна матеріальна шкода внаслідок залиття її квартири в результаті крапельної течі унітазу з квартири Відповідача, яка проявилося як псування стелі санвузла, та яка має відшкодовуватися Відповідачем в повному обсязі, тому вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 516,00 грн. і витрати на проведення вищезазначеної експертизи в сумі 700 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як вбачається з позовної заяви та уточненої заяви, заяви про збільшення позовних вимог позивач та треті особи просять стягнути 20000 грн. моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та загострення хвороби її та третьої особи ОСОБА_12 внаслідок систематичного залиття відповідачем її квартири каналізаційними стоками, при тому позивач ОСОБА_1 вказує, що моральна шкода завдана їй також полягає у душевних стражаннях повязаних із пошкодженням її майна.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, спричиненої їй внаслідок порушення її прав яка полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до положень п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.05. 2001 року № 5 «Про судову практику в правах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної(немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.. 59, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.05. 2001 року № 5 Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Таким чином, оцінивши подані позивачем докази в їх сукупності суд приходе до висновку, що протиправними діями відповідача, які виразилися у залиті квартири позивача каналізаційними стоками, останній завдано моральної шкоди внаслідок пошкодження майна. Враховуючи глибину та тривалість моральних страждань на які посилається позивач, засади розумності і справедливості, суд вважає, що 500 грн. є достатньою сумою для компенсації завданої моральної шкоди.

Крім того, стороною відповідача зазначені вимоги в частині завдання моральної шкоди внаслідок пошкодження майна в сумі 500 грн. визнані.

З квитанцій про оплату судового збору за вимогами майнового характеру позивачем сплачено 243, 60 грн, за вимогами немайнового характеру сплачено 243, 60 грн., (а.с. 1), за заявою про забезпечення доказів (виклик свідків) сплачено 121,80 грн. (а.с.117). Відповідно до ст.88 ЦПК України, ці витрати підлягають стягненню з відповідача загальною сумою 609 грн.

Що стосується відшкодування моральної шкоди за погіршення здоровя позивача та третіх осіб внаслідок обставин, що зазначені у заяві про збільшення позовних вимог (а.с.93-98), суд вважає, що позивач та треті особи не довели, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача по залиттю квартири та вини останнього в її заподіянні, оскільки як вбачається із змісту заяви обставини на які вони посилаються та подали докази відбулися значно пізніше ніж залиття квартири і повязані із поведінкою відповідача при розгляді цієї справи.

Крім того, слід зазначити, що хвороби стосовно яких позивачем подані документи і як пояснив позивач є у неї хронічними, і у неї відсутні доказі які б вказували, що це загострення відбулося внаслідок протиправної поведінки відповідача.

Тому в цій частини про стягнення моральної шкоди позивачу, а також третім особам, які заявили самостійні вимоги слід відмовити.

Що стосується вимог позивача про стягнення 500 грн. на правову допомогу адвоката, в цій частині позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підтвердження, цих вимог, позивачем подано довідку, про те, що вона сплатила гонорар адвокату ОСОБА_13 в сумі 500 грн, з яких 100 грн. за юридичну консультацію, 400 грн. за складання позовної заяви. (а.с.22)

Як зазначено в п.48 Постанови ПВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Оскільки довідка, не є розрахунковим документом відповідно до вимог діючого законодавства, та за відсутності відповідного розрахунку вказаних витрат в задоволенні вимог про стягнення з відповідача витрат на оплату гонорару адвокату слід відмовити.

Інші документи подані позивачем, суд до уваги не приймає оскільки вони не стосуються предмету позову.

Відповідно до ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Як вбачається з довідки УПФУ від 30.09.2015р. №12658/03 ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за скасованим заочним рішенням по цій справі сплатив суму 1037,25 грн., що не заперечується позивачем за таких підстав при виконанні цього рішення ця сума підлягає зарахуванню.

Керуючись ст. ст. 10-11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 1166, 1167 ЦК України,- суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_2) відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 516,00 гривень, відшкодування витрат по оплаті експертизи 700 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 500,00 грн., відшкодування витрат по оплаті судового збору в загальному розмірі 609 грн.

В порядку виконання цього рішення, зарахувати стягнені з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за скасованим заочним рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 02.02.2015р. справа №266/4961/14-ц, провадження 2/266/180/15 суму 1037,25 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 та вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Шишилін О. Г.