Справа № 350/798/13-ц
Провадження № 22-ц/779/164/2015
Головуючий у 1 інстанції Пулик М.В.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Вакарук В.М., Проскурніцького П.І.

секретаря Драганчук У.М.,

з участю сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності та позовом ОСОБА_3 до Рівнянської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рожнятівського районного суду від 29 жовтня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рожнятівського районного суду від 29 жовтня 2014 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 домоволодіння, що в АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 домоволодіння, що в АДРЕСА_1.

Проведено розподіл будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 виділивши:

- першому співвласнику ОСОБА_3 згідно варіанту І будівельно-технічної експертизи виділити частину житлової кімнати 1-3, площею 15,1 кв.м., кухню 1-2, площею 16,6 кв.м., коридор 1-1, площею 9,9 кв.м.,загальною вартістю 54802 гривні, що становитиме 50/100 від загальної площі та вартості будинку, з господарських споруд виділити погріб "Б", вартістю 3732 гривні, а всього нерухомого майна на загальну суму 58534 гривні;

- другому співвласнику ОСОБА_2 згідно варіанту І будівельно-технічної експертизи виділити частину житлової кімнати 1-3, площею 17.70 кв.м., житлову кімнату 1-4, площею 19,80 кв.м., комору 1-5, площею 4,00 кв.м., загальною вартістю 54670 гривень, що становитиме 50/100 від загальної площі та вартості будинку.

Криницю, вбиральню літ."В" та огорожу залишити в спільному користуванні.

Зобов'язано сторін влаштувати перегородку в приміщенні 1-3, розділивши його на дві частини площами 15,10 м та 17,70 м та демонтувати віконний блок у цьому приміщенні в торцевій стіні будинку; ліквідувати дверні прорізи між приміщеннями 1-1 та 1-5, 1-2 та 1-4; розділити енергоносії.

Зобов'язано ОСОБА_3 ліквідувати частину віконного прорізу, відділену влаштованою перегородкою в приміщенні 1-3.

Зобов'язано ОСОБА_2 влаштувати дверні прорізи з двору в приміщення 1-5, між приміщеннями 1-5 та 1-4, а також між частиною приміщення 1-3 площею 17,70 м2, що відводиться їй, та приміщенням 1-4; приміщення 1-4 або частину приміщення 1-3, що відводиться їй переобладнати під кухню.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 317.30 гривень судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 у дохід держави 96,24 гривень судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1932 гривні компенсації за більшу частину домоволодіння.

Стягнуто в солідарному з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, АДРЕСА_2, - 4664,80 гривень за проведену будівельно-технічну експертизу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 - 500 гривень витрат понесених на оплату правової допомоги.

ОСОБА_2 незгідна з рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Вважає, що приймаючи рішення суд прийшов до неправильного висновку. Не прийняв до уваги, що ОСОБА_3 крім оспорюваного житлового будинку в АДРЕСА_1, є ще й співвласником житлового будинку в АДРЕСА_3, де по даний час вона проживає і має всі належні умови для цього, в тому числі і приміщення кухні. Незрозумілим є переконання суду в тому, що варіант поділу, який вона просила, присуджено спадкоємцю, а не їй, як співвласнику даного житлового будинку. Крім того, рішенням на її користь стягнуто компенсацію за більшу частину домоволодіння, а також виділена менша частина домоволодіння, незважаючи на те, що ОСОБА_3 є ще й співвласником житлового будинку в АДРЕСА_3, де і по даний час проживає.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення яким виділити їй згідно варіанту І БТЕ висновку експертизи частину будинковолодіння, яку судом присуджено спадкоємцю ОСОБА_3

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували з 18 вересня 1990 року у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 травня 2011 року розірвано (а.с.53).

ОСОБА_5, перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_2, отримав у 1992 році дозвіл на право виконання будівельних робіт по будівництву домоволодіння, що в с. Слобода- Рівнянська Рожнятівського району.

Спірне домоволодіння в АДРЕСА_1 належало ОСОБА_5 та ОСОБА_2, як подружжю на праві спільної сумісної власності (а.с.33).

За змістом ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.31).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на спірне домоволодіння і єдиним спадкоємцем першої черги за законом є ОСОБА_3, яка є спадкодавцю матір'ю (а.с.32), і прийняла спадщину у відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України (а.с.37,38).

ОСОБА_2 є власником частини спірного домоволодіння і не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5, оскільки ще до його смерті шлюб між ними розірвано.

За вищезазначених обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_2 має право на визнання за нею права власності на половину спірного домоволодіння, яке належало їй, як подружжю, а спадкоємець ОСОБА_3 на таку ж частку в порядку спадкування за законом. Сторони в суді даного висновку не заперечували.

Вирішуючи питання реального розподілу спірного будинковолодіння, судом було призначено судову будівельно-технічну експертизу, відповідно до висновку якої від 10 липня 2014 року, запропоновано чотири варіанти розподілу домоволодіння, загальна вартість якого становить 124400 грн. (а.с.70-97). Сторони не могли добровільно провести розподіл будинковолодіння, і кожна наполягала на виділенні їй частини домоволодіння, визначену варіантом І БТЕ, яка виділена червоним кольором на таблиці № 1 (а.с.94).

Судом першої інстанції розглянуто запропонований сторонами перший варіант розподілу домоволодіння, який є найбільш прийнятним для сторін виходячи з його вартісного та об"ємного співвідношення, тому виділив ОСОБА_3 згідно варіанту розподілу "І" БТЕ від 10.07.2014 року частину житлової кімнати 1-3, площею 15,1 кв.м., кухню 1-2, площею 16,6 кв.м., коридор 1-1, площею 9,9 кв.м.,загальною вартістю 54802 гривні, що становить 50/100 від загальної площі та вартості будинку (а.с.87,94).

З господарських споруд виділено ОСОБА_3 у власність погріб, позначений літерою "Б", вартістю 3732 гривні, а всього нерухомого майна на загальну суму 58534грн.

Іншому співвласнику ОСОБА_2 згідно варіанту розподілу "1" БТЕ від 10.07.2014 року виділено частину житлової кімнати 1-3, площею 17.70 кв.м., житлову кімнату 1-4, площею 19,80 кв.м., комору 1-5, площею 4,00 кв.м., загальною вартістю 54670 гривень, що становитиме 50/100 від загальної площі та вартості будинку (а.с.87,94).

Оскільки ОСОБА_3 виділено майна на більшу суму, тому з неї на користь ОСОБА_2 стягнуто 1932 грн. компенсації за більшу частину домоволодіння.

Суд до такого висновку прийшов з урахуванням пояснень ОСОБА_3, відповідно до яких, вона є особою похилого віку і не здатна в даний час проводити більшу частину будівельних робіт у будинку з метою виділення ізольованої своєї частини. Також вона своєю працею та коштами приймала значну участь у будівництві та утриманні даного будинковолодіння, а апелянтка тривалий час не проживала у ньому, не підтримувала його у належному стані.

З висновком щодо обраного судом варіанту розподілу будинковолодіння погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає, що доводи апелянтки про те, що будинок їй необхідний терміново для проживання, не є доведеними. Для такої мети їй необхідно виконати оскаржене рішення суду для можливості продовжити проживати у виділеній їй частині будинку.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення судом першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рожнятівського районного суду від 29 жовтня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

П.І. Проскурніцький

В.М. Вакарук