№ пр. 6/521/489/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Буран О.М.,

при секретарі Янкул Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, ФОП ОСОБА_1, 20.10.1969р.н. -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичну особу-підприємця, ОСОБА_1, 20.10.1969р.н., зазначаючи, що на примусовому виконанні в Другому Малиновському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває судовий наказ № 910/27499/14 від 11.02.2015 року, виданий Господарським судом Одеської області про стягнення з ФОП ОСОБА_1, 20.10.1969р.н. (ІПН НОМЕР_1, 65007, м.Одеса, вул.. Мечнікова, 102), на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитом в розмірі 9 690,66грн.. Заявник зазначає, що ФОП ОСОБА_1 від виконання будь яких дій в частині виконання рішення суду ухиляється, що й зумовило необхідність звернення до суду із вищезазначеним поданням.

Дослідивши подання державного виконавця, суд вважає, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України задоволенню не підлягає.

Згідно судового наказу № 910/27499/14 від 11.02.2015 року виданого Господарським судом Одеської області з ФОП ОСОБА_1, 20.10.1969р.н. (ІПН НОМЕР_1, 65007, м.Одеса, вул.. Мечнікова, 102), на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитом в розмірі 9 690,66 гривень.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.03.2015року було відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 910/27499/14 від 11.02.2015 року, виданого Господарським судом Одеської області про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитом в розмірі 9 690,66 гривень.

В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що за адресою, вказаною у виконавчому листі, особу боржника не виявлено, згідно акту державного виконавця від 03.06.2015 року.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, суд має повноваження щодо обмеження у праві виїзду виключно у випадку ухилення боржника від виконання рішення суду. Разом з тим, заявником належних доказів такого ухилення не надано, у звязку з чим, суд вважає подання необґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню, а саме до матеріалів справи не додані документи: довідка ООАДБ УМВС України в Одеській області про реєстрацію особи боржника на момент вчинення виконавчих дій, докази щодо отримання боржником виклику до відділу державної виконавчої служби.

Згідно «Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» ВСУ від 01.02.2013 року, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону № 606-XIV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

При відмові в задоволенні подання, суддя виходить з того, що відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування.

Відповідно до ст. 16 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16.12.1966 кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Це право не може бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Таким чином, суд вважає, що обмеження особи у праві свободи пересування можливо лише у випадку надання належних та допустимих доказів ухилення від виконання рішення суду.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні подання Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, ФОП ОСОБА_1, 20.10.1969р.н. - відмовити.

Копію ухвали надіслати до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (65076 м.Одеса, вул. Ген.Петрова, 42)

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя О.М.Буран