Провадження № 2/234/307/15
30 січня 2015 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:
судді Бакуменко А.В.
при секретарі Кісточки І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданню у м. Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний і проектно-технологічний інститут машинобудування" про стягнення заборгованості по зарплаті, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, моральної шкоди, -
17.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ "НДІПТМАШ" про стягнення заборгованості по зарплаті, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, моральної шкоди , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що працював виконувачем обов'язків головного інженеру за сумісництвом у ПАТ "НДІПТМАШ" та 06.06.2013 року був звільнений з роботи за наказом № 18-ок від 05.06.2013 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. На момент звільнення відповідач не провів з ним повного розрахунку в сумі 2583,30 грн., який складався з заборгованості по заробітній платі за січень, лютий та червень 2013 року. На підставі ст.ст.116,117 КЗпП України позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по зарплаті в сумі 2583,30 грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні, а також моральну шкоду, завдану порушенням його прав на своєчасну оплату праці, в сумі 3000 грн.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився , але надав суду заяву з якої вбачається, що він просить справу розглянути за його відсутності та наполягає на задоволенні заявлених вимог , не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлялися належним чином, повідомлень про причини неявки від відповідачів не надійшло, згідно ст. 224 ЦПК України, суд на підставі наявних у справі доказів, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані докази - накази ПАТ "НДІПТМАШ" , довідки про заборгованість по зарплаті, про середньоденний заробіток, інші, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював виконувачем обов'язків головного інженеру за сумісництвом у ПАТ "НДІПТМАШ" з 10.12.2012 року по 05.06.2013 року та був звільнений з роботи за наказом № 18-ок від 05.06.2013 року на підставі п. 1ст.40 КЗпП України.
При звільненні з позивачем не було проведено повного розрахунку. Заборгованість по заробітній платі на даний час згідно довідки ПАТ "НДІПТМАШ" від 19.01.2015 року становить 2584,09 грн.
Згідно ст.116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
З огляду на вказане, на підставі ст.116 КЗпП України з ПАТ "НДІПТМАШ" на користь ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість по зарплаті в сумі 2584,09 грн.
Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплати працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Згідно ст.237-1 КЗпП України передбачено право на відшкодування роботодавцем моральної шкоди, завданої працівнику.
Позивач ОСОБА_1 об'єктивно знаючи, що на момент його звільнення з роботи, з ним не було проведено повного розрахунку, тобто саме з цього часу права позивача є порушеними, з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та про відшкодування моральної шкоди звернувся до суду через рік, а саме 17.11.2014 року.
Однак позивачем не враховано те, що згідно ст.233 ч.1 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Також, рішенням Конституційного Суду України від 22.02.2012 року №4-рп/2012 дано офіційне тлумачення положень ст.233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями ст.ст.117, 237-1 КЗпП України.
Конституційний суд України визначив, що в аспекті конституційного звернення положення ч.1 ст.233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями ст.ст.116, 117, 237-1 КЗпП України слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.
За таких обставин, враховуючи те, що спору з приводу розміру належних звільненому працівникові сум не малося, саме з моменту звільнення позивача, коли з ним роботодавець повинен був, але не провив повного розрахунку, по даній справі розпочинається перебіг тримісячного строку позовної давності до вимог ОСОБА_1, основаних на ст.ст.117, 237-1 КЗпП України.
У зв'язку з пред'явленням позову лише через рік, строк позовної давності за вимогами ОСОБА_1 до ПАТ "НДІПТМАШ" про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, моральної шкоди, є пропущеним.
Згідно ст.234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст.233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.
Позивач ОСОБА_1 клопотань про поновлення строку позовної давності не заявив та судом підстав для його поновлення встановлено не було.
З огляду на вказане, в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, моральної шкоди слід відмовити.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" судовий збір в розмірі 243,60 грн. слід покласти на відповідача, судовий збір за позов в частині немайнового характеру, в задоволенні якого позивачу відмовлено, слід віднести за рахунок держави.
Керуючись ст.ст.8,14,15,215, 223-233 ЦПК України, ст.ст.116, 117, 233, 237-1 КЗпП України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний і проектно-технологічний інститут машинобудування" про стягнення заборгованості по зарплаті, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, моральної шкоди, задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення ухвалено та надруковано у нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя А. В. Бакуменко