У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,Маляренка А.В.,Юровської Г.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» (далі − ТОВ «Купер Прайс») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 53 378 грн 79 коп.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 вересня 2013 року, залишеним без змін апеляційного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року, позовні вимоги ТОВ «Купер Прайс» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Купер Прайс» заборгованість за кредитним договором від 18 січня 2008 року № РL-006/1878/2008 в сумі 53 378 грн 79 коп., яка складається з тіла кредиту − 23 433 грн 79 коп., 20 931 грн 90 коп. відсотків за користування кредитом, 6 668 грн 40 коп. − сума пені за несвоєчасну сплату тіла кредиту та відсотків, 2 344 грн 70 коп. − 3% річних від простроченої суми.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 18 січня 2008 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі − ПАТ «ОТП Банк»), та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № РL-006/1878/2008, згідно з умовами якого ОСОБА_6 отримала кредит у сумі 24 955 грн зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 3 % за кожен календарний місяць користування кредитом, та з кінцевим терміном повернення 18 січня 2013 року (а. с. 7−10, т. 1).

Позивач за вказаним кредитним договором свої зобов'язання виконав.

03 червня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ та «Купер Прайс» було укладено договір факторингу № 03062011, згідно з умовами якого ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «Купер Прайс» отримало право вимоги за кредитними договорами (а. с. 13−19, т. 1).

Згідно з витягом з реєстру боржників від 03 червня 2011 року до вказаного договору факторингу ПАТ «ОТП Банк» передало ТОВ «Купер Прайс» право вимоги за кредитним договором № РL-006/1878/2008, укладеним з ОСОБА_6 (а. с. 20, т. 1).

Таким чином, ТОВ «Купер Прайс» набуло права вимоги за кредитним договором від 18 січня 2008 року № РL-006/1878/2008.

Згідно з наданою суду довідкою від 03 червня 2011 року заборгованість за кредитним договором від 18 січня 2008 року № РL-006/1878/2008 складає 23 433 грн 79 коп. - за кредитом, 20 931 грн 90 коп. - за відсотками. Крім того, позивач просив стягнути суми пені та 3% річних, що загалом становить 53 578 грн 79 коп. (а. с. 14, т. 2).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаного суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов правильного висновку, що оскільки ОСОБА_6 належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 53 378 грн 79 коп., яка підлягає стягненню з відповідача.

З урахуванням наведеного колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур А.В. МаляренкоГ.В. Юровська