Справа № 2-1524/03
Провадження № 6/362/9/15
УХВАЛА

16.01.2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Медведєв К.В.,

при секретарі - Савчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Василькові Київської області подання заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх обовязків, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області суду від 18.09.2014 року у задоволенні подання заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх обовязків відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17.11.2014 року апеляційну скаргу заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції задоволено, а ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області скасовано, а справу передано на новий розгляд.

В ухвалі Апеляційного суду Київської області від 17.11.2014 року зазначено, що суд першої інстанції не зясував обставини, що мають значення для справи.

В порядку ст. 11 -1 ЦПК України справу передано на розгляд судді Медведєву К.В.

Ухвалою від 25.12.2014 року Васильківський міськрайонний суд Київської області призначив справу до розгляду на 16.01.2015 року та з метою усунення недоліків, на які вказав суд апеляційної інстанції, витребував у заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 належним чином засвідчену копію виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2-1524 від 14.10.2003 р. щодо боржника ОСОБА_1.

Частинами 4 та 5 ст. 137 ЦПК України передбачено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня отримання ухвали. За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Вказана ухвала суду від 25.12.2014 року була направлена Відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції, і отримана останнім 30.12.2014 року, що підтверджується відповідною відміткою на бланку повідомлення про вручення поштового відправлення.

В судове засідання 16.01.2015 року представник Відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції не зявився, заступником начальника Відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 копія витребуваного виконавчого провадження не надано, про причини неподання витребуваних доказів суд не повідомлено.

Отже, ухвалу суду від 25.12.2014 року не виконано, про неможливість виконання ухвали суду, не повідомлено, що призвело до порушення визначених законом строків розгляду подання державного виконавця.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що подання слід залишити без задоволення, оскільки вважає його не обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом достовірно встановлено, що до суду звернувся заступник начальника ОСОБА_2 з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України з вилученням паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання ним своїх зобовязань.

15.11.2003 року державним виконавцем Реус М.Т. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

08.09.2014 року державним виконавцем Ляш Ю.П. складено акт державного виконавця, згідно якого боржник ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього рішенням суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до п.п.2, 5 ч. 1 ст. 6 Закону України « Про порядок виїзду та вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання або ж він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням до виконання зобовязань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Реалізація цих прав здійснюється шляхом звернення до суду в порядку ст. 377-1 ЦПК України з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, яка також визначає, що суб'єктом звернення до суду є державний виконавець.

Перелік осіб, яких Законом України «Про державну виконавчу службу» визначено як державних виконавців, міститься у ст. 4 цього Закону, положення якої слід враховувати при перевірці чи належний суб'єкт звернувся до суду з поданням.

Як свідчить «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» Верховного Суду України від 01.02.2013 року у випадку заміни державного виконавця після відкриття виконавчого провадження до подання мають бути додані документи, які підтверджують, що з поданням до суду звернувся саме той виконавець, який здійснює виконання за конкретним виконавчим документом.

З матеріалів подання вбачається, що до нього не додано відповідних розпорядчих документів про передачу виконавчого провадження державному виконавцю Ляш Ю.П., тобто документів які б свідчили що до суду звернувся саме той державний виконавець, який здійснює виконання за конкретним виконавчим документом.

Відповідно до положень ч.ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як зазначає Верховний Суд України у Судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у випадку неявки до суду державного виконавця, якщо його явка визнана судом обов'язковою, та/або неподання до суду витребуваних документів виконавчого провадження суд відмовляє в задоволенні подання. За змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Як зазначено вище, ухвалою суду від 25.12.2014 року суд витребував у заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 належним чином засвідчену копію виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2-1524 від 14.10.2003 р. щодо боржника ОСОБА_1. Натомість державний виконавець в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, копії витребуваних документів не подав. Що відповідно до Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є самостійною підставою для відмови в задоволенні подання.

Також Верховний Суд України зазначає в Судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання". Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

До суду не подано доказів того, що боржник взагалі обізнаний з тим, що триває виконавче провадження, державним виконавцем не надано суду доказів повідомлення боржника встановленим способом про наявність виконавчого провадження.

Державним виконавцем не наведено жодних обставин та доказів, які б дійсно свідчили про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням зобовязань по сплаті боргу та її намір виїхати за межі України. Тобто наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з даним поданням.

Окрім того, матеріали подання не містять відомостей про те, чи взагалі боржник перетинала державний кордон України та документів, які б свідчили про вжиття виконавцем відповідних дій, спрямованих на виконання боржником виконавчого листу.

Таким чином, подання заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_2 є необґрунтованим, а отже таким, що не підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що відповідно до вищевказаної судової практики державний виконавець повинен повідомляти боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14 ,60, 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та вїзду в Україну громадян України», ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Подання заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_2, погодженого начальником відділу ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України з вилученням паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання ним своїх зобовязань - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня його проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя