Справа № 610/4628/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі: головуючого -судді Усенко С.І.,

при секретарі - Панової О.Ю., Димченко В.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачів - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля Фольцваген Т4 державний номер НОМЕР_3 недійсним..

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з 09.09.2007 року позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 24.04.2014р. шлюб іж ними розірвано.

Під час перебування у шлюбі ними був придбаний за спільні кошти автомобіль Фольцваген Т4 державний номер НОМЕР_3, який зареєстрований на ім'я відповідача ОСОБА_3 Позивач вказує, що ОСОБА_3 грубо порушив вимоги Сімейного Кодексу України та без її згоди, всупереч її волі, незаконно відчужив вищевказане майно (автомобіль було відчужено ОСОБА_4.), фактично незаконно позбавивши її передбаченого законом права на володіння, користування і розпорядження майном.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судове засідання не з"явились, надали заяви, в яких позов не визнали та просили справу розглянути за їх відсутності, їх інтереси за дорученням представляє адвокат ОСОБА_2

Представник відповідачів ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, про що надав письмові заперечення, вказавши, що аналогічна справа про поділ майна вже розглядалась в суді. Крім того зазначив, що позивачем не надано доказів в підтвердження позовних вимог, а тому у позові слід відмовити та вважав недоведеною ту обставину, що між сторонами було укладено саме договір купівлі продажу автомобіля. Окрім того автомобіль вибув з власності відповідача ОСОБА_3 і перебував у власності гр-на ОСОБА_4, на теперішній час спірний автомобіль перебуває у власності іншої осби, що унеможливлює виконання заявлених позовних вимог щодо застосування наслідків недійсності правочину та зобовязання відповідача ОСОБА_4 повернути автомобіль.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом об'єктивно встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2007 року, який рішенням Балаклійського районного суду від 24.04.2014 року було розірвано. /а.с.7-8/

Під час шлюбу. а саме 24.09.2009р. ОСОБА_3 було придбано автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2. /а.с.75/.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 стало відомо, що данний автомобіль проданий сторонній особі ОСОБА_4

Як вбачається з листа УДАІ ГУМВСУ в Харківській області від 23.12.2014р. автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, 13.02.2013р. знятий з обліку ОСОБА_3, для реалізації /а.с.70-74/ .

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Ч. 1 ст. 69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Позивач просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2002 року випуску, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки вона не надавала згоди на його укладення.

Проте, у відповідності до ч. 2 ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду доказів того, що вона не погоджувалась на продаж спірного автомобіля, також не надано суду копії оскаржуваного договору купівлі-продажу, не доведено, що кошти, отриманні ОСОБА_5 від продажу автомобіля були витраченні не в інтересах сім'ї, оскільки станом на 13.02.2013р. сторони перебували ще в зареєстрованому шлюбі.

Також, заявляючи вимогу про визнання договору купівлі-продажу недійсним, позивач не довела жодної з підстав, передбачених ст. 215 ЦК України недійсності правочину.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Виходячи з того, що сам факт придбання автомобіля одним з подружжя під час шлюбу не є беззаперечним доказом того, що це рухоме майно набуло статусу спільного сумісного майна подружжя, а будь яких інших доказів, які б підтвердили цю обставину суду не надано, а також з того, що автомобіль перебуває у власності третьої особи до якої позовні вимоги не заявлялися, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 215 ЦК України, ст. ст. 60, 65, 69 СК України, ст. ст. 3, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СУДДЯ