АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Побірченко Т.І., Шахової О.В.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу БойкоАнатолій Іванович, про визнання договору дарування недійсним,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/11684/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Москаленко К.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

В квітні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 від 18 квітня 2008 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, недійсним. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що її рідний брат ОСОБА_6 на протязі тривалого часу страждав на психічні захворювання, зловживав спиртними напоями, внаслідок чого на час укладення договору не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними (т.1, а.с.1-4).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 січня 2011 року, у задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним відмовлено (т.1, а.с.226-229, 298-299).

ОСОБА_1 неодноразово порушувала перед судом питання про перегляд рішення Печерського районного суду м.Києва від 13 серпня 2010 року за ново виявленими обставинами. З відповідними заявами позивач зверталась 22 вересня 2011 року(т.2, а.с.2-10), 03 січня 2012 року (т.2, а.с.166-177), 21 січня 2013 року (т.4, а.с.50-53), 02 серпня 2013 року (т.4, а.с.133-138), 16 вересня 2013 року (т.5, а.с.78-80).

Ухвалами Печерського районного суду м.Києва від 10 листопада 2011 року (т.2, а.с.103-104), від 03 квітня 2012 (т.3, а.с.23), від 04 вересня 2013 року (т.5, а.с.36-37), від 05 грудня 2013 (т.5, а.с.171- 172) заяви ОСОБА_1 залишені без задоволення.

В ході апеляційного перегляду вищезазначені ухвали суду першої інстанції залишені без змін (т.2, а.с.162-163; т.3 а.с.83-84; т.5, а.с.132-134; т.5, а.с.239-240).

14 жовтня 2013 року, 16 квітня 2014 року, 22 квітня 2014 року ОСОБА_1 знову звернулась до суду з заявами про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2010 року у вказаній цивільній справі. Як на нововиявлені обставини, що є підставою для перегляду ухваленого у справі рішення, посилалась на існування податкової застави, яка внесена приватним нотаріусом Бойком А.І. до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, та застосування приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком А.І. інших персональних даних, ніж у обдарованої ОСОБА_2, крім того, на шахрайські дії останньої, крім того, на відсутність боргів у її брата ОСОБА_6, крім того, на відповідь Міністерства юстиції України щодо відсутності нотаріальної дії від 23 червня 2006 року у спадковій справі №137/05. Також посилалась на наявність кредитного договору, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «АКБ «Київ», з метою забезпечення якого ОСОБА_2 передала ПАТ «АКБ «Київ» 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в заставу.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року відмовлено в задоволені заяви ОСОБА_7 про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що суд першої інстанції в повній мірі не дослідив обставини, на які вона посилалася в своїх заявах, поверхово та упереджено підійшов до розгляду справи, внаслідок цього дійшов безпідставного висновку про те, що зазначені нею обставини не є нововиявленими згідно з ст. 361 ЦПК України.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.

В судове засідання ОСОБА_2, представник Головного управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко А.І. не з'явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу БойкоА.І. просив розглядати справу за його відсутності, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за відсутності осіб, що не з'явились до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Залишаючи без задоволення заяви ОСОБА_7 про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2010 року за нововоявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що обставини на які посилається заявник, як на нововиявлені, не мають істотного значення для правильного вирішення справи, виходячи з тих підстав, на які, в обґрунтування позову посилалась позивач, а відтак і не є нововиявленими обставинами в розумінні ст.361 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, які відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до частини 1 статті 361 ЦПК України у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30 березня 2012 року нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Разом з тим, обставини на які посилалась ОСОБА_7, як на нововиявлені обставини, що є підставою для перегляду ухваленого у справі рішення, не є нововиявленими та істотними для справи, оскільки предметом розгляду по даній цивільній справі було визнання недійсним договору дарування квартири з тих підстав, що на час укладання договору дарування власник квартири не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними, а обставини, зазначені ОСОБА_7, не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для перегляду вищевказаного рішення суду у порядку статті 361 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з додержанням вимог закону, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Т.І. Побірченко

О.В.Шахова