Справа № 342/929/15-ц
Провадження № 2/342/567/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Морозевичів, 8 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивував тим, що його батько ОСОБА_6 25.11.2013 р. вчинив заповіт, згідно з яким заповів позивачу все належне йому майно. ОСОБА_6 помер 11 лютого 2015 року. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Чернятин по вул. Морозевичів, 8 (вулиця перейменована із вул. Зелена). В квітні 2015 р. позивач звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька для оформлення прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 20.08.2015 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Причиною відмови стала реєстрація спадкового володіння як колгоспного двору. Згідно виписки з погосподарської книги № 8 особовий рахунок № 689 Чернятинської сільської ради на час припинення колгоспного двору (15 квітня 1991 р.) в спадковому житловому господарстві, крім спадкодавця, голови колгоспного двору ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, проживали: позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дружина померлого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, невістка померлого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та онуки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_7 З часу свого народження позивач проживає у згаданому господарстві, разом з батьками вели спільне господарство, обслуговували господарку та обробляли земельну ділянку. Після смерті батька позивач займався його похованням за власні кошти. В даний час позивач та відповідачі продовжують проживати в спадковому житловому будинку. Покликаючись на ст.ст. 41, 92 Конституції України, ст.ст. 317,321, 328, 391 ЦК України, позивач просить задовольнити його позов.

В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує. Відповідачі: мати позивача ОСОБА_2, дружина позивача ОСОБА_3 та діти позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5, - в судове засідання не зявилися, до суду поступили їх заяви, в яких зазначено, що вони позов визнають, просять справу розглядати у їх відсутності.

За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 14 квітня 1988 р., виданим виконавчим комітетом Городенківської районної ради, стверджено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Чернятин по вул. Зелена, 8, дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_6; свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 11 від 13 січня 1988р.

Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Згідно з Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затв. Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 р. № 5-24-26, погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку. Витягом № 57 від 24.03.2015 р. з погосподарської книги Чернятинської сліьської ради № 8 особовий рахунок 689 за 1991-1995 р. стверджено, що станом на 01.04.1991 р. в с. Чернятин по вул. Братів Морозевичів, 8 (бувша вул. Зелена, 8), в господарстві ОСОБА_6, суспільна група господарства колгоспна, були зареєстровані та проживали: ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, голова господарства, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, дружина, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, невістка та онуки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_7

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають.

Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 7245 від 27.03.2015р., виданою Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що в с. Чернятин по вул. Бр. Морозевичів, 8 Городенківського району згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим номером 151 зареєстровано власність на нерухомість на підставі свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 14.04.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 11 від 13.01.1988 р., власник ОСОБА_6, голова колгоспного двору. В технічному паспорті на згаданий житловий будинок зазначено, що згаданий житловий будинок збудований в 1955 р., господарські будівлі, споруди в 1957,1971,1975,1977, 1978 та 1989 роках. Їх вартість 212575 грн.

Свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 202400, виданим 12.02.2015р. виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району стверджено, що ОСОБА_6 помер 11.02.2015 року. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Згідно з заповітом від 25.11.2013 р., посвідченим секретарем Чернятинської сільської ради, спадкодавець ОСОБА_6 все належне йому майно, де б воно не було із чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, в тому числі і житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Братів Морозевичів, 8 в с. Чернятин, заповідав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Витягом із погосподарської книги Чернятинської сільської ради № 8 особовий рахунок 657 за 2011-2015 р. стверджено, що в господарстві ОСОБА_6 по вул. Братів Морозевичів, 8 в с. Чернятин на дату смерті ОСОБА_6 (11.02.2015 р.) були зареєстровані та проживали - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, - голова господарства, який помер 11.02.2015 р., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, дружина, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, невістка та онуки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9, правнуки: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_11, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_12

Свідоцтвом про одруження серії ЯТ № 051593, виданим 10.07.1951 р. Городенківським рай бюро ЗАГС, стверджено, що дружиною ОСОБА_6 є Хома (дошлюбне прізвище Процюк) ОСОБА_11. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. Отже, як непрацездатна вдова спадкодавця ОСОБА_6 за законом, ОСОБА_2 є спадкоємцем, яка має право на обовязкову частку у спадщині. В поданій до суду заяві відповідачка ОСОБА_2 зазначила, що позовні вимоги сина ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно визнає в повному обсязі.

Матеріалами справи доведено, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу від 20.08.2015 р. стверджено, що неможливо видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6, так як житловий будинок № 8 по вул. Морозевичів (раніше вул. Зелена) в с. Чернятин належав колгоспному двору, де головою був ОСОБА_6, частка померлого в житловому будинку конкретно не визначена.

Судом не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Морозевичів, 8 в с. Чернятин. Позивач фактично став власником спадкового майна, користується ним. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з вищенаведеного, є підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Чернятин по вул. Морозевичів, 8 Городенківського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 316,317,325,328, 1216,1222, 1223,1233, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Морозевичів, 8 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ничик Г.І.