У Х В А Л А

Справа №377/1350/14-ц

Провадження №4-с/377/5/15

29 квітня 2015 року Славутицький міський суд Київської області в складі головуючої судді Теремецької Н.Ф.,

при секретарі Ахутіній А.А.,

за участі:

представника заявниці ОСОБА_1,

заінтересованих осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника заінтересованої особи ПАТ «Державний ощадний банк України» - ОСОБА_5,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Славутичі скаргу ОСОБА_6, заінтересовані особи: кредитна спілка «Партнер», публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк», публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк», ДПІ в м.Славутичі ГУ ДФС у Київській області, комунальне підприємство «Житлово-комунальний центр», управління Пенсійного фонду України в м.Славутичі Київської області, публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, на дії та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, -

У С Т А Н О В И В:

15 грудня 2014 року ОСОБА_6 подала до суду скаргу, в якій просила визнати незаконними дії державного виконавця відділу ДВС Славутицького міського управління юстиції у Київській області щодо накладення арешту на майно заявниці залізний торгівельний кіоск (площею 6 кв.м.), що знаходиться за адресою: м. Славутич, Московський квартал, визначення його вартості (оцінки) згідно звіту про оцінку, складеного ФОП ОСОБА_8 від 25 червня 2014 року, передання та проведення торгів з продажу цього майна згідно звіту про оцінку, складеного ФОП ОСОБА_8 від 25 червня 2014 року.

Скарга обґрунтована тим, що у провадженні відділу ДВС знаходиться зведене виконавче провадження № за ЄДРВП 40174111 про стягнення з ОСОБА_6 боргу. Державний виконавець всупереч ст. ст. 56, 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження» без розгляду її заперечень на проведену оцінку майна та без її рецензування передав на реалізацію належне їй майно залізний кіоск, необхідний їй для професійних занять, яким є здійснення торгівельної діяльності, чим допустив незаконні дії та бездіяльність і порушив її права.

Ухвалою суду від 23 грудня 2014 року скаргу ОСОБА_6 на дії та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області було залишено без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 11 березня 2015 року ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 23 грудня 2014 року було скасовано, скаргу передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою судді від 3 квітня 2015 року вказану скаргу ОСОБА_6 на дії та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції Київської області було призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 15 квітня 2015 року до участі у розгляді скарги були залучені як заінтересовані особи: кредитна спілка «Партнер», публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк», публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк», ДПІ в м.Славутичі ГУ ДФС у Київській області, комунальне підприємство «Житлово-комунальний центр», управління Пенсійного фонду України в м.Славутичі Київської області, публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник заявниці підтримав вимоги, заявлені у скарзі та просив її задовольнити, зобовязавши державного виконавця провести рецензування звіту про оцінку спірного кіоску, посилаючись на те, що державний виконавець в порушення ч.4 ст. 58 Закону України «Про державну виконавчу службу», отримавши заперечення заявниці проти результатів оцінки, не призначив рецензування звіту, а передав залізний торгівельний кіоск на реалізацію за початковою ціною, визначеною у звіті без проведення його рецензування. Крім того, державний виконавець в порушення ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» наклав арешт на торгівельний кіоск, необхідний їй для професійних занять, яким є здійснення торгівельної діяльності.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представник заінтересованої особи ПАТ «Державний ощадний банк України» - ОСОБА_5В, проти задоволення скарги заперечували, посилаючись на те, що торги по реалізації залізного торгівельного кіоску, що знаходиться за адресою: м. Славутич, Московський квартал, вже проведені, переможець торгів вніс кошти за придбаний кіоск, порушень вимог Закону України «Про державну виконавчу службу» державним виконавцем не допущено.

Представники заінтересованих осіб - кредитна спілка «Партнер», публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк», публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк», ДПІ в м.Славутичі ГУ ДФС у Київській області, комунальне підприємство «Житлово-комунальний центр», управління Пенсійного фонду України в м.Славутичі Київської області, публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_7, в судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Від представників ДПІ в м.Славутичі ГУ ДФС у Київській області та публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до суду надані клопотання про розгляд скарги за їх відсутністю.

В.о. начальника відділу ДВС Славутицького МУЮ ОСОБА_9, який здійснює зведене виконавче провадження № за ЄДРВП 40147111, в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Вислухавши пояснення представника заявниці, заінтересованих осіб, перевіривши матеріали зведеного виконавчого провадження № за ЄДРВП 40147111, суд вважає необхідним подану скаргу залишити без розгляду з наступних підстав.

На виконанні в.о. начальника відділу ДВС Славутицького міського управління юстиції ОСОБА_9 перебуває зведене виконавче провадження № за ЄДРВП 40147111 про стягнення з ОСОБА_6 боргів на суму 389469,02 гривень на підставі виконавчих документів на користь заінтересованих осіб: кредитної спілки «Партнер», публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк», публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк», ДПІ в м.Славутичі ГУ ДФС у Київській області, комунального підприємства «Житлово-комунальний центр», управління Пенсійного фонду України в м.Славутичі Київської області, публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, зокрема, виконавчих листів, виданих Славутицьким міським судом Київської області, до якого боржником подано цю скаргу.

Як вбачається із зведеного виконавчого провадження, згідно акту опису і арешту майна боржника від 14 квітня 2014 року в.о. начальника ДВС ОСОБА_10 описано і накладено арешт на залізний торгівельний кіоск площею 6,00 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Славутич, Московська площа, що належить боржнику ОСОБА_6, заборонено його відчуження та передано на відповідальне зберігання боржникові.

26 червня 2014 року ВДВС Славутицького міського управління юстиції у Київській області отримано Звіт про незалежну оцінку зазначеного майна, складений субєктом оціночної діяльності ОСОБА_8, згідно якого визначено ринкову вартість залізного торгівельного кіоску загальною площею 6,00 кв.м. на суму 2890 грн..

Повідомлення про отримання звіту та його копія були направлені боржнику ОСОБА_6 та отримані нею 18 липня 2014 року.

26 липня 2014 року боржником ОСОБА_6 подані заперечення на звіт про проведення оцінки вказаного майна, про розгляд яких боржникові повідомлено не було.

Згідно протоколу № 14594 проведення електронних торгів, які відбулися 24.11.2014 р., реєстраційний номер лота 12627, продано за 37570,00 грн. залізний торгівельний кіоск, що належав боржнику ОСОБА_6, вартість якого покупцем сплачена повністю 27.11.2014 р..

12 грудня 2014 року в.о. начальником відділу ДВС Славутицького міського управління юстиції у Київській області ОСОБА_9 було складено акт про поведені електронні торги, відповідно до якого переможцем аукціону став ОСОБА_7. Ціна реалізації майна 37570 гривень внесена переможцем торгів в повному обсязі.

У звязку з цим постановою державного виконавця від 12 грудня 2014 року знято арешт з залізного торгівельного кіоску.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна, у разі незгоди з яким сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Як зазначено у скарзі ОСОБА_6 та підтверджено її представником в судовому засіданні, повідомлення про проведену оцінку та копію звіту вона отримала 18 липня 2014 року, а 26 липня 2014 року подала заперечення, які державний виконавець не розглянув, чим грубо порушив положення Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається із зведеного виконавчого провадження, заперечення ОСОБА_6 проти результатів оцінки ( висновку та звіту з незалежної оцінки майна торгівельного кіоску) надійшли до ВДВС Славутицького міського управління юстиції в Київській області 29 липня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 385 цього Кодексу скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Як пояснив представник заявниці в судовому засіданні, ОСОБА_6 дізналася про порушені права 15 грудня 2014 року, коли звернулася в усному порядку до ВДВС Славутицького міського управління юстиції в Київській області та дізналася що її заперечення на звіт про оцінку майна державним виконавцем не розглянуті, а майно передане на реалізацію згідно звіту про оцінку ФОП ОСОБА_8 без його рецензування. Державний виконавець не повідомляв її як сторону виконавчого провадження про хід виконавчих дій, призначених прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, тому вона була позбавлена можливості своєчасно знати про порушення своїх прав. ОСОБА_6 не звернулася до суду зі скаргою в десятиденний строк про оскарження дій державного виконавця щодо накладення арешту на торгівельний кіоск, оскільки 23 травня 2014 року звернулась із заявою до в.о. начальника ВДВС Славутицького міського управління юстиції у Київській області, в якій зазначила про порушення державним виконавцем вимог ст. 56 Закону України «Про державну виконавчу службу» і просила не вчиняти реалізації арештованого майна, але до цього часу ця заява не розглянута.

Згідно ч.1 ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом.

Як зазначено у ч.2 цієї статті, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Беручи до уваги, що ОСОБА_6 подала скаргу до суду 15 грудня 2014 року, про накладення арешту на спірний кіоск ОСОБА_6 дізналася 14 квітня 2014 року, оскільки була присутня при проведенні цієї виконавчої дії і отримала його на відповідальне зберігання, то нею пропущено строк для звернення зі скаргою в частині оскарження дії державного виконавця, повязаних з накладенням арешту на спірний кіоск.

Враховуючи, що клопотання про поновлення строку в частині оскарження цих дій державного виконавця подано не було, вказані представником заявниці в судовому засіданні причини пропуску строку звернення до суду зі скаргою в строк, визначений ст. 385 ЦПК України, суд вважає неповажними, оскільки звернення ОСОБА_6 23 травня 2014 року із заявою до в.о. начальника ВДВС Славутицького міського управління юстиції Київської області про порушення державним виконавцем вимог ст. 56 Закону України «Про державну виконавчу службу» при накладенні арешту на майно, не є перешкодою для звернення з такою скаргою до суду у встановлений строк, то скаргу в частині оскарження дії державного виконавця щодо накладення арешту на майно залізного торгівельного кіоску, необхідно залишити без розгляду.

Згідно п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розглядаючи скарги на дії державного виконавця, пов'язані з реалізацією арештованого майна, суд повинен перевірити їх відповідність як положенням статті 62 Закону про виконавче провадження, так і прийнятим відповідно до цього Закону нормативно-правовим актам, зокрема, Порядку накладення арешту на цінні папери, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 1999 року № 1744; Положенню про порядок і умови зберігання цінних паперів, на які накладено арешт, затвердженому постановою Правління Національного банку України від 4 жовтня 1999 року № 489 (з наступними змінами), зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 29 жовтня 1999 року за № 740/4033; Порядку реалізації на фондовій біржі цінних паперів, на які звернено стягнення, затвердженому рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 25 грудня 2012 року № 1853, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22 січня 2013 року № за 159/22691;Тимчасовому положенню про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (з наступними змінами), зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за № 745/4038; Порядку реалізації арештованого майна, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5 (з наступними змінами), зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 19 липня 1999 року за № 480/3773.

Оскільки дії державного виконавця, пов'язані з реалізацією арештованого майна, є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків інших осіб (не сторін виконавчого провадження), то до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред'явлення цими особами позову, у зв'язку з чим у цій частині скаргу на дії державного виконавця суд ухвалою залишає без розгляду і роз'яснює заявникові можливість вирішення спору в позовному провадженні.

Виходячи із зазначених положень вказаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, враховуючи, що торги з продажу спірного кіоску відбулися, суд вважає, що дії державного виконавця, які є предметом оскарження, щодо визначення вартості (оцінки) торгівельного кіоску згідно звіту ФОП ОСОБА_8 від 25 червня 2014 року, передання та проведення торгів з продажу цього майна згідно звіту про оцінку, складеного ФОП ОСОБА_8 від 25 червня 2014 року, пов'язані з реалізацією арештованого майна, є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків інших осіб (не сторін виконавчого провадження), і до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред'явлення позову, у зв'язку з чим у цій частині скаргу на дії державного виконавця також необхідно залишити без розгляду і роз'яснити заявникові можливість вирішення спору в позовному провадженні.

Керуючись ст. 386 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_6 на дії та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції у Київські області залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при її проголошенні у той же строк з дня одержання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька