Номер провадження: 22-ц/785/6324/15
Головуючий у першій інстанції Мирончук Н.В.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Парапана В.Ф., Панасенкова В.О.,

при секретарі - Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 травня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,

встановила:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням уточнень, позивачка посилалась на те, що 25 червня 1994 року вона зареєструвала шлюб зі ОСОБА_2 Від шлюбу у позивачки та відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилась донька ОСОБА_4.

Позивачка зазначає, що на теперішній час їх сім'я розпалась остаточно і шлюб носить формальний характер. Сторони практично перестали спілкуватись.

Відповідач є працездатним, має регулярний дохід, у зв'язку з чим має можливість сплачувати аліменти на дитину.

Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування дитини, оскільки їх донька перебуває на диспансерному обліку у нефролога та має хронічне захворювання нирок. У зв'язку з цим їх донька повинна постійно проходити медичне обстеження у районній поліклініці та у Міській дитячій лікарні №1.

Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Грошової допомоги відповідач на утримання дитини не надає, в зв'язку з чим позивачка звернулася до суду з вимогами про стягнення аліментів.

Позивачка в судовому засіданні, з урахуванням уточнень до позову, підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких пояснив, що на утриманні відповідача знаходиться його непрацездатний батько-пенсіонер ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який потребує догляду та утримання з боку відповідача, а аліменти на утримання доньки відповідач може сплачувати лише у сумі 1300 грн., щомісячно й до досягнення дитиною повноліття. Щодо додаткових витрат на дитину, відповідач зазначив, що 12 000 грн. не відповідають дійсності, так як дитина зверталася до нефролога тільки 3 рази за 2014 рік, та їй надавалися тільки консультації, які, крім того, на його думку, є безкоштовними.

На підставі зазначеного, відповідач позовні вимоги позивача вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Рішенням суду позов задоволений в повному обсязі. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 від його заробітної плати щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто, з 23.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, а також було стягнуто з відповідача на користь позивачки додаткові витрати на лікування доньки ОСОБА_4 у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок один раз у три місяці, з дня пред'явлення позову, тобто з 23.12.2014 року та до досягнення донькою повноліття, вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарг, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

У позивачки та відповідача у шлюбі народилася донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міськради, від 05.11.1997 року, актовий запис № 755, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року, батьками записані: мати - позивачка ОСОБА_3 та батько - відповідач ОСОБА_2 (а.с. 10).

Відповідно до наданої довідки від 26.08.2014 року з Міської дитячої лікарні №1 ім. академіка Б.Я. Резніка, ОСОБА_4, перебуває на диспансерному обліку у нефролога з діагнозом: ВАР ОМС - тазова дістопія та гіпоплазія правої нирки без НФП. (а.с. 8-9).

Згідно наданого Виписного епікризу з історії хвороби № 14, ОСОБА_4, знаходилася на лікуванні у відділенні малоінвазивних урологічних технологій ТОВ «Медкор Юг» (а.с.91).

Комп'ютерною томографією від 20.02.2015 року встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 страдає аномалією розвитку сечової системи, тазовою дистопією правої нирки. МКБ. Правосторонній гідронефроз, конкремент в ЛМС справа. Конкремент лівої нирки (а.с.92).

Відповідно до довідки від 20.02.2015 року, ОСОБА_4 надана меддопомога в міській лікарні №10.(а.с.93)

Згідно наданих копій квитанцій до касових ордерів та чеків, акту про надані послуги пацієнту ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в січні - лютому 2015 році на медичні препарати сплачено кошти у сумі 6 тис. грн., 300 грн., 600грн., 366,13грн., 145,37 грн., 468,18грн., 95грн., 600грн., 270грн. (а.с.94-96).

Відповідно до послужної книжки моряка №02315/2011/24 та інших документів, відповідач ОСОБА_2, є моряком.(а.с.73, 68-72, 74-79)

Згідно контракту найму від 2011 року, компанія зареєстрована на Кіпрі, цим контрактом наймає особу, ОСОБА_2 на судно "Т/х САЛАМІС ФІЛОКСЕНІЯ", з основною заробітною платою - 1115 доларів США, відпускні - 418 доларів США, надбавка за фіксований овертайм на місяць - 267 долари США. Всього щомісячна заробітна плата - 1800 доларів США.(а.с. 99).

Відповідно до контракту найму від 2012 року, компанія зареєстрована на Кіпрі, цим контрактом наймає особу, ОСОБА_2 на судно "Т/х САЛАМІС ФІЛОКСЕНІЯ", з основною заробітною платою - 1115 доларів США, відпускні - 418 доларів США, надбавка за фіксований овертайм на місяць - 267 долари США. Всього щомісячна заробітна плата - 1800 доларів США.(а.с. 98).

Згідно до контракту найму від 2013 року, компанія зареєстрована на Кіпрі, цим контрактом наймає особу, ОСОБА_2 на судно "Т/х САЛАМІС ФІЛОКСЕНІЯ", з основною заробітною платою - 1050 доларів США, відпускні (2,5 днів на місяць) - 88 доларів США, надбавка за фіксований овертайм (105 годин на місяць)- 2662 долари США. Випробний термін - 1місяць - всього щомісячна заробітна плата - 1800 доларів США.(а.с. 97).

На час розгляду справи, в судовому засіданні встановлено, що відповідач знаходиться в рейсі, що сторонами не заперечувалось.

Доказів щодо важкого стану здоров'я відповідача, до суду не надано.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою неповнолітню доньку, яка також потребує додаткових витрат на лікування.

Доказів того, що відповідач добровільно сплачує на утримання дитини аліменти, суду надано не було.

Щодо посилання представника відповідача на те, що на утриманні відповідача знаходиться його непрацездатний батько-пенсіонер ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який потребує догляду та утримання з боку відповідача, суд правильно зазначив наступне.

Згідно пенсійного посвідчення, батько відповідача - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється пенсіонером за віком.(а.с.88).

Відповідно до довідки, батько відповідача - ОСОБА_5 отримує щомісячно пенсію у розмірі 1049 грн. (а.с.85).

Також встановлено, що батько відповідача - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться у шлюбі, який уклав в 2001 році з гр. ОСОБА_7, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.103) та на час розгляду справи знаходиться з нею у шлюбі.

Остання, згідно довідки, отримує пенсію. (а.с.86).

Відповідно до домової книги, ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_7 зареєстровані та проживають окремо від відповідача: в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.82-84).

Згідно інформаційної довідки, зазначене домоволодіння, загальною площею - 205,9 кв.м. знаходиться на земельній ділянці - 588 кв.м, придбано за час знаходження у шлюбі ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_7 та зареєстровано на дружину батька відповідача - 13.12.2005 року.(а.с.104-105).

Доказів того, що батько відповідача знаходиться у важкому стані та потребує догляду з боку відповідача та з ним проживає, відповідачем до суду не надано, як і не надано доказів того, що він знаходиться на утриманні відповідача та відповідачем не вказано та не надано доказів стосовно того яку саме суму коштів щомісячно він витрачає на утримання свого батька, який має свою сім'ю та проживає зі своєю сім'єю, окремо від відповідача.

Виходячи з зазначеного, суд правильно не прийняв до уваги посилання представника відповідача на те, що на утриманні відповідача знаходиться його непрацездатний батько-пенсіонер ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який потребує догляду та утримання з боку відповідача.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі.

Суд, визначаючи розмір аліментів врахував положення ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявності на утриманні інших осіб, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду та суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

При встановлених в судовому засіданні обставинах, дитина потребує допомоги з боку відповідача та додаткових виплат на лікування. Визначаючи розмір аліментів, суд правильно виходив з наданих доказів і тих обставин, на які посилалася позивачка, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 від заробітної плати ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову.

В той же час, колегія суддів не може погодитись з рішенням суду в частині стягнення додаткових витрат на лікування доньки у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок один раз у три місяці.

Так, в цій частині ні позивачка не обґрунтувала свої вимоги, ні суд не обґрунтував свої висновки щодо саме такого розміру витрат, по справі відсутні письмові докази щодо необхідності стягнення саме таких витрат у майбутньому.

При розгляду справи апеляційним судом, сторони не заперечували, що відповідачем сплачена половина суми додаткових витрат, які понесла позивачка на лікування дитини та квитанції яких містяться в матеріалах справи, вказана обставина також підтверджується розпискою позивачки від 04.03.2015 року на отримання грошової суми в розмірі 4450 гривень.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

Таким чином, для стягнення додаткових витрат необхідно встановити та позивач повинен довести, яка саме сума була витрачена на додаткові витрати або чітко встановити, яка саме сума буде в майбутньому витрачена на додаткові витрати, що судом при винесені рішення від 27.05.2015 року не було виконано.

Позивач в позові вказувала, що донька - ОСОБА_4 знаходиться на диспансерному обліку у нефролога та має хронічне захворювання нирок у зв'язку з цим має проходити медичне обстеження у районній поліклініці та у Міській дитячій лікарні № 1 ім. Ак. Б.Я. Резніка. Така інформація відповідає дійсності та донька відповідача дійсно перебуває на обліку у нефролога.

У той же час, будь-яких доказів скільки саме позивачка буде витрачати на лікування або скільки буде коштувати лікування до суду надано не було. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України сторона зобов'язана надати свої докази і довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог.

Також, будь-яких підтверджень того, що позивачка витрачає на лікування дитини саме 6000 гривень один раз на три місяці до суду не було надано.

При вирішенні питання щодо стягнення додаткових витрат, необхідно встановити, які конкретно додаткові витрати на дитину фактично зазнані матір'ю чи передбачувані підлягають стягненню; чи їх необхідно фінансувати наперед чи покривати після фактичного понесення разово чи періодично або постійно. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Також, відповідно до п. 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо

Таким чином, для стягнення додаткових витрат на лікування дитини необхідно чітко встановити та підтвердити належними доказами грошову суму, яка вже була затрачена матір'ю (договори, квитанції на ліки чи процедури) або підтвердити, що саме конкретна сума буде витрачена саме на лікування дитини в майбутньому, що судом при винесені рішення 27.05.2015 року не було здійснено.

При таких обставинах, винесене рішення в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат не може вважатися законним та обґрунтованим, так як воно ухвалене без повних і всебічно з'ясованих обставин, на які позивач посилалася як на підставу своїх позовних вимог.

Згідно зі ст. 309 ч.1 п.п.1,3,4 ЦПК України, підставами для зміни або скасування рішення суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Розглядаючи справу, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду першої інстанції в цій частині не відповідають обставинам справи, а також суд порушив та неправильно застосував норми матеріального права та процесуального, у зв'язку з чим, є підстави для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ч.1 п. 1,3,4; ст. 313-314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 травня 2015 року скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення вступає в законну силу з моменту оголошення. На рішення може бути подана касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді В.О. Панасенков

В.Ф. Парапан