Провадження №2/522/6121/15
№522/8345/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Шликов С.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вказана позовна заява подана з порушеннями вимог ст. 119 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наступних підстав:

Так, відповідно до п.п. 3, 5, 6 ч. 1 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно з ч. 4 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

У відповідності до п. 4 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК України повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Наприклад, у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. До заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК України.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено 20.07.1990 року, шлюбні стосунки між подружжям на початку 2015 року, з чого часу проживають окремо один від одного.

Крім того, зі змісту позовної заяви, а також доданих до неї документів вбачається, що від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку Карину, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку Юлію, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Однак, в порушення вимог чинного законодавства України, до позовної заяви не додано оригіналу свідоцтва про укладення шлюбу, а також довідки з місця проживання, з якої б вбачалося з ким на теперішній час неповнолітні діти.

За наведених обставин, вважаю необхідним, вказану позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ч.1 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху залишити без руху, надавши позивачу строк не більше пяти днів з дня отримання нею копії ухвали, для усунення виявлених недоліків.

Після усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Розяснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява повертається позивачу відповідно до ч. 2 ст. 121 Цивільного процесуального Кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя