РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/20847/14-ц

2/643/1261/15

21.04.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Поліщук Т.В.

за участю секретаря Чорноморець Т.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні приміщенням та виселення без надання іншого житлового приміщення,

встановив:

Позивачі звернулись до суду з позовом в остаточній редакції якого просять зобов'язати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не чинити перешкоди ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користуванні квартирою АДРЕСА_1, вселити позивачів в спірну квартиру, виселити ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

В обґрунтування позову зазначили, що ОСОБА_3 є власником 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

1/6 частини спірної квартири належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Інша 4/6 частини квартири належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло.

Позивачі зазначають, що відповідачі чинять перешкоди в користуванні спірною квартирою, крім того, відповідач ОСОБА_6 - донька ОСОБА_5 мешкає в квартирі АДРЕСА_1 без реєстрації та без дозволу співвласників. У зв'язку з чим звернулися з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3, який також діє в інтересах ОСОБА_4 та представник позивача ОСОБА_1 позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. ОСОБА_3 зазначив, що неодноразово звертався до відповідачів з вимогою не чинити йому перешкоди в користуванні спірною квартирою, однак відповідачі не надають йому навіть ключі від вхідних дверей. Пояснив, що позивач ОСОБА_4 є громадянкою Російської Федерації, зареєстрована та постійно мешкає в місті Москва Російської Федерації з 2002 року на територію України не приїжджає.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечували проти позову. ОСОБА_5 пояснив, що дійсно мешкає в квартирі АДРЕСА_1 зі своєю донькою ОСОБА_6 та її чоловіком. ОСОБА_3 приходив до них в спірну квартиру, однак вони не надали йому ключі від спірної квартири, оскільки вони не бажають, щоб позивач ОСОБА_3 мешкав в квартирі. Зазначив, що ОСОБА_4 ніхто перешкод в користуванні спірною квартирою не чинив, вона жодного разу не приїжджала та не виявляла бажання користуватися спірним приміщенням, оскільки зареєстрована та постійно мешкає в Російській Федерації.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що мешкає в квартирі АДРЕСА_1 з батьком ОСОБА_5 та своїм чоловіком з дозволу батька. Підтримала пояснення ОСОБА_5, просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_3 є власником 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 6).

1/6 частини спірної квартири належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 5).

Інша 4/6 частини квартири належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло.

Як встановлено в судовому засіданні та сторонами по справі не заперечувалось, що ОСОБА_3 має бажання користуватися квартирою АДРЕСА_1, 1/6 частини якої належить останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину, однак відповідачі чинять йому перешкоди та не пускають в квартиру.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, в частині позовних вимог ОСОБА_3 щодо усунення перешкод йому в користуванні кватирою АДРЕСА_1 та вселення останнього в спірну квартиру є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що відповідач ОСОБА_6 є дочкою ОСОБА_5 та мешкає в спірній квартирі разом з батьком, як член його сім'ї.

Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині виселення ОСОБА_8 задоволенню не підлягають, оскільки остання проживає в спірній квартирі як член сім'ї співвласника ОСОБА_5

Судом встановлено та в ході розгляду справи підтверджено учасниками процесу, позивач ОСОБА_4 є громадянкою Російської Федерації, має реєстрацію та постійно мешкає в місті Москва Російської Федерації. Перешкод в користуванні спірною квартирою ніхто ОСОБА_4 не чинив.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено, що її право користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 порушено відповідачами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 197, 209, 212, 215, ЦПК України, ст. ст. 383, 391 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не чинити перешкоди ОСОБА_3 в користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27.04.2015 року.

Суддя: Т. В. Поліщук