АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/357/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Крамар В.М.
Провадження № 22-ц/789/1287/15 Доповідач - Храпак Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю - позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бережанського районного суду від 25 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину, -

ВСТАНОВИЛА:

в березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину, посилаючись на те, що дитина проживає разом із нею та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню неповнолітнього сина.

Рішенням Бережанського районного суду від 25 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого АДРЕСА_1 жителя АДРЕСА_2 працюючого черговим по станції відокремленого підрозділу вантажно-транспортного управління державного підприємства "Львіввугілля" в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, - в твердій грошовій сумі у розмірі 700 (сімсот) гривень 00 коп. Щомісячно, починаючи з 17 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід спеціального фонду Державного бюджету України 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким повністю відмовити у позовних вимогах, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушено норми матеріального та процесуального права.

У судове засідання апелянт ОСОБА_3 не з'явився, проте подав суду заяву, згідно якої просить справу, призначену на 20 жовтня 2015 року о 10 годині, слухати у його відсутність, апеляційну скаргу підтримує і просить її задовольнити.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційної скарги не визнали, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивача та її представника, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. ст. 181, 182, 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що з 15 липня 2010 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Бережанського районного суду 31 жовтня 2013 року. Від даного шлюбу народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який повністю перебуває на утриманні матері, що стверджується довідкою Рекшинської сільської ради № 1159 від 07.11.2014р.(а.с.6). Дохід матері ОСОБА_1 становить 130 грн., оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років.

16 червня 2014 року рішенням Бережанського районного суду ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як ствердив у судовому засіданні відповідач ОСОБА_3, що він працює черговим по станції відокремленого підрозділу вантажно-транспортного управління державного підприємства "Львіввугілля" та отримує заробітну плату близько 4000 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний та спроможний сплачувати позивачці аліменти на утримання дитини.

При визначенні розміру аліментів, суд правильно врахував вимоги ст.182 СК України і обґрунтовано визначив їх у розмірі 700 грн. щомісячно.

Тому, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Бережанського районного суду від 25 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.М. Храпак