У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

29 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дьоміної О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Тальнівської міської ради Черкаської області про виділення в натурі частки будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 25 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до Тальнівської міської ради Черкаської області про виділення в натурі частки будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог, позивачі посилалися на те, що їм на праві власності належить 43/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 з відповідною частиною надвірних споруд домоволодіння.

Власником іншої 57/100 частини житлового будинку є відповідач. Добровільно за взаємною згодою встановити порядок користування зазначеним будинком та земельною ділянкою вони не можуть.

Враховуючи вказане, позивачі просили виділити в натурі належні їм 43/100 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за вказаною адресою та встановити порядок володіння і користування земельною ділянкою між її співвласниками пропорційно частки кожного на будинок.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2014 року, позов задоволено частково.

Встановлено порядок володіння та користування земельною ділянкою, що знаходиться по АДРЕСА_1 між її співвласниками ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у розмірі 43/100 частки та Тальнівською міською радою Черкаської області в розмірі 57/100 частки, згідно висновку судової земельно-технічної експертизи від 02.12.2014 року № 1465/14-23, № 1623/14-23, № 1624/14-23, № 1628/14-23.

Виділено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 земельну ділянку площею 116,7 кв.м (на план-схемі зелений колір), в тому числі частину земельної ділянки спільного користування площею 21,5 кв.м (на план-схемі жовтий колір).

Виділено Тальнівській міській раді Черкаської області земельну ділянку площею 154,7 кв.м (на план-схемі синій колір), в тому числі частину земельної ділянки спільного користування площею 21,5 кв.м (на план-схемі жовтий колір).

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 25 лютого 2015 року, рішення суду першої інстанції змінено в частині встановлення порядку володіння та користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та Тальнівської міською радою, а також стягнення з Тальнівської міської ради на користь ОСОБА_4 судових витрат в сумі 121,80 грн. та в задоволенні вказаних позовних вимог було відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 просять скасувати ухвалені судові рішення та справу передати на новий розгляд, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження судами і при їх дослідженні та встановленні судами дотримані норми процесуального та матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про виділення позивачам в натурі належної їм частки житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд, суди дійшли вірного висновку про те, що належна позивачам частина будівель вже виділена їм в натурі. Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині встановлення порядку володіння та користування земельною ділянкою, суд апеляційної інстанції на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшов вірного висновку про те, що оскільки спірна земельна ділянка не перебуває у приватній власності фізичних чи юридичних осіб, то позовні вимоги в зазначеній частині є безпідставними.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2014 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Черкаської області від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун О.О. Дьоміна С.П. Штелик