АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6463/14-ц Номер провадження 22-ц/786/458/15Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О. А. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Пікуля В.П.,

суддів: Прядкіної О.В., Панченка О.О.

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,

треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В своєму позові просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позовних вимог посилалась на ту обставину, що допомога на утримання дитини відповідачем надається їй в недостатньому розмірі. Наданих відповідачем коштів на повноцінне утримання та розвиток дитини не вистачає.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 17 грудня 2014 рокупозовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.10.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2на користь держави судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

В частині стягнення аліментів рішення допущено до негайного виконання.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, ухваливши нове рішення, яким стягувати з нього аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

У своїх запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просила рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 грудня 2014 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення. На думку позивачки рішення суду ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері (батька), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 статті 184 СК України також передбачено: якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони з 24 червня 2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01 листопада 2011 року. Рішення набрало законної сили 14 листопада 2014 року (а.с.3).

Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони проживають окремо, дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Відповідач в добровільному порядку сплачує на користь позивача аліменти на утримання дочки в розмірі 500 грн. на місяць. Зазначена обставина визнавалась сторонами в судовому засідання та підтверджується копіями банківських квитанцій (а.с.28-35).

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили 11 листопада 2014 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн. на місяць та на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 600 грн. на місяць.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2014 року, яке набрало законної сили 02 грудня 2014 року, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь непрацездатного батька - ОСОБА_4 у розмірі 1500 грн.

Відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, на даний час працевлаштований, працює у ТОВ «АМАКО Україна» (заробітна плата з квітня 2014 року по вересень 2014 року складає 38 776, 30 грн.) Окрім того, відповідач ОСОБА_2 має інші аліментні зобов'язання.

Врахувавши матеріальний стан позивачки, на утриманні якої знаходиться дитина, та забезпеченість відповідача, який на даний час працевлаштований, має стабільний дохід, у зв'язку з чим підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі немає, наявність у відповідача інших аліментних зобов'язань, суд першої інстанції, із урахуванням положень ст. 182 СК України, вірно прийшов до висновку про часткове задоволення позову та можливість стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу, щомісячно.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача в апеляційній скарзі про неналежний розмір аліментів, що він повинен сплачувати на користь позивачки, з посиланням на те, що він має інші зобов'язання по сплаті аліментів, оскільки згідно наданих копій судових рішень про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_5, ОСОБА_4 вбачається, що відповідач позови визнавав та не заперечував проти їх задоволення, а значить повинен був усвідомлювати наявність у нього також і аліментних зобов'язань перед ОСОБА_3 При цьому, відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовними вимогами про зменшення стягуваних з нього аліментів на підставі ст. 192 СК України.

Так як ОСОБА_2 має стабільний дохід та постійне місце роботи, доводи його апеляційної скарги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 600 грн. на увагу не заслуговують, оскільки таке стягнення згідно положення ст. 184 СК України можливе за відсутності у платника аліментів регулярного доходу.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Враховуючи викладене, безпідставними є доводи апелянта про те, що на підставі виконавчих документів більша частина із заробітної плати відповідача утримуватиметься на сплату аліментів, оскільки ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що зазначене обмеження не поширюється на стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, суд першої інстанції ухвалив законне й обґрунтоване рішення, а тому підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 17 грудня 2014 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: В.П. Пікуль

Судді: О.В. Прядкіна

О.О. Панченко