Справа № 140/2283/15-ц
№ 2-о/140/125/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2015 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Євтодієва Н.М.

народних засідателів Поліщук С.І., Клименко Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові

цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про оголошення особи померлою, -

В С Т А Н О В И В :

11.09.2015 року в Немирівський районний суд з заявою звернувся ОСОБА_1 про оголошення особи померлою, вказавши, що у смт. Ситківці Немирівського району по вул. Гагаріна, 121, він проживав разом із матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, протягом всього свого життя.

Його мати ОСОБА_2 хворіє психічними розладами протягом тривалого часу.

09.08.2010 року близько 10:00 год. його мати ОСОБА_2 пішла із дому у невідомому напрямку та по теперішній час не повернулась та місце знаходження її не відоме. Перед тим як пішла з дому його мати залишила прощальну записку в якій просить не шукати її так як її ніхто не знайде.

З того часу минуло майже пять років, однак жодних відомостей про місце перебування його матері ОСОБА_2 так і не надійшло.

Згідно з ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років.

Виходячи з цього його матір можна оголосити померлою за адресою смт. Ситківіці вул. Гагаріна, 121, Немирівського району. Інших спадкоємців першої черги за законом у його матері ОСОБА_2 немає.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримує та просить її задовольнити з підстав викладених в заяві.

Будучи допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, підтвердили факт, що мати заявника ОСОБА_2 зникла понад пять років тому, відсутня за місцем проживання та місце її знаходження невідоме.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення заявника та свідків, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, так як він відповідає вимогам закону та підтверджується матеріалами справи, а саме: копією посвідчення ( а. с. 6 ), паспортними даними ( а. с. 7, 11-12 ), копією свідоцтва про народження ( а. с. 8 ), довідкою Управління міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області за № 6372 від 19.08.2015 року ( а. с. 9 ), довідкою виконкому Ситковецької селищної ради за № 2321 від 14.08.2015 року ( а. с. 10 ) та копією записки ( а. с. 15 ).

Згідно зі ст. 46 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для ухвалення рішення про оголошення ОСОБА_2 померлою, оскільки за останнім місцем її проживання відсутні відомості щодо неї більше трьох років.

Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини.

Судом роз'яснено заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів зазначених у заяві.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення ОСОБА_2 померлою.

В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Оскільки день вірогідної смерті ОСОБА_2 судом у точності не може бути встановлено, ОСОБА_2 необхідно оголосити померлою з дня набрання цим рішенням суду законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 46, 47 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про оголошення особи померлою задовольнити.

Оголосити матір заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку та жительку смт. Ситківці, Немирівського району, Вінницької області померлою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.М.Алєксєєнко

Народні засідателі: С.І.Поліщук

ОСОБА_5