Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Філії "Центральне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Філії "Центральне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", звертаючись з позовом до суду, просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за Кредитним договором №25-436/07-ШД від 07 грудня 2007 року на загальну суму 27973,37 грн., яка включає: заборгованість по комісії в сумі 3675, 00 грн.; заборгованість по процентам в сумі - 2327,87 грн.; заборгованість з пені, комісії та відсоткам в сумі - 21970,50 грн., , що є предметом позовних вимог. (а.с. 1-5)

Представник позивача Садовський М.О в судовому засіданні позовній вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в поданій заяві, пояснив що 07 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1 було укладено Договір про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної кратки миттєвого випуску Visa Electron Instant Issue, на умовах передбачених вказаним договором. Одночасно, 07 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №25-436/07-ШД на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 15000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 0,0001% річних, а Позичальник зобов'язується повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 06 грудня 2010 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, передбачені договором. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, 07 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки. На підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 березня 2011 року, присуджено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" загальну суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 15885 грн. 99 коп., та судові витрати, після набрання рішення суду законної сили, позивачем пред'явлено виконавчі листи до виконання. 17 грудня 2012 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Клименко Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусово виконання виконавчого листа №2-976 виданого 09.11.2011 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" боргу в сумі 15885,99 грн., рішення суду в частині боржника ОСОБА_1 виконано в повному обсязі солідарним боржником ОСОБА_2, що підтверджується постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 29 грудня 2012 року. Однак, зважаючи на те, що в період з 17 лютого 2012 року по 29 грудня 2012 року відповідачем ОСОБА_1, Позичальником, не виконувались умови кредитного договору в частині погашення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, позивачем нарахована комісія, проценти та пеня, які розраховані станом на 15.10.2014 року, та складає загальну суму 27 973,37 грн., з яких: нарахована, але не сплачена комісія - 3675,00 грн., нараховані, але не сплачені проценти - 3675,00 грн., пеня по кредиту, комісії та відсоткам - 21 970,50 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як солідарних боржників, що є предметом позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти позову, просила в позові відмовити з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов, які приєднано до матеріалів справи, посилаючись на те, що на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 березня 2011 року, присуджено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" загальну суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 15885 грн. 99 коп., рішення суду в повному обсязі виконане відповідачем ОСОБА_2, як солідарним боржником, 21 лютого 2012 року. На думку представника, позивачем безпідставно пред'явлено вимоги до відповідачів про стягнення заборгованість по комісії в сумі 3675, 00 грн.; заборгованість по процентам в сумі - 2327,87 грн.; заборгованість з пені, комісії та відсоткам в сумі - 21970,50 грн., оскільки позивач, будучи обізнаним про виконання зобов'язальною стороною рішення суду, яким стягнуто з відповідачів, як солідарних боржників, заборгованість по кредитному договору, яка включає тіло кредиту, відсотки за користування кредитними коштами, комісію та пеню, та незважаючи на той факт, що договірні відносини між сторонами припинено, у зв'язку з закінченням строку дії договору, який укладений на строк до 06 грудня 2010 року, продовжує нарахування комісії, процентів та пені, що суперечить положенням цивільного законодавства та умовам кредитного договору. Також, представник відповідача вважає, що позивач звернувся з цим позовом до суду поза межами строків позовної давності, що є безумною підставою для відмови у позові.

Заслухавши пояснення представника позивача Садовського М.О., представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 07 грудня 2007 року між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" (правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство "Банк" Фінанси та Кредит") та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №24-436/07-ШД за умовами якого, банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності Кредитні ресурси в сумі 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок. з оплатою по процентній ставці 0,0001 проценту річних. Для надання Кредитних ресурсів та обліку залишку заборгованості за наданими Кредитним ресурсами банк відкриває позичальнику позичковий рахунок НОМЕР_2.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 07 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №25-436/07-ШД-П за умовами якого Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язань а Кредитним договором №25-436/07-ШД від 07 грудня 2007 року, укладеним між Кредитором та Боржником, відповідно до якого Боржникові надано кредит в сумі 15000,00 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 0,0001 процентів річних на суму залишку заборгованості за кредитом. У випадку невиконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. (а.с. 14-15)

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України)

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України)

Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 розділу 3 Кредитного договору Позичальник зобов'язаний здійснювати погашення заборгованості за кредитом відповідно з Графіком зниження розміру заборгованості (Додаток №1 до Кредитного договору), повністю повернути кредит Банку 06 грудня 2010 року з оплатою по процентній ставці 0,0001% річних та кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у складі щомісячного Ануїтетного платежу у розмірі 417 грн.

Відповідно до п.4.7 Кредитного договору позичальник щомісячно, у строк з " 1" по " 10" число кожного місяця, сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 262,50 грн.

Згідно з п.4.9 Кредитного договору у випадку непогашення, несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі трьох поспіль щомісячних платежів та/або щомісячних комісійних винагород за користування кредитними ресурсами застосовується процентна ставка у розмірі 36% річних, подальше нарахування процентів проводиться за вказаною новою процентною ставкою.

Відповідно до п.6.1 Кредитного договору, за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати відсотків Позичальник сплачує Банку неню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується за кожен день прострочення у випадку порушення Позичальником термінів платежів, передбачених п.3.2. 3.3. 3.5. 4.3, 4.4. 4.6. 4.7. 4.8 цього договору, а також будь-яких інших термінів платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування Кредитними.

Па підставі п. 7.3. Кредитного договору він діє з моменту видачі кредиту до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Кредитування Позичальника здійснювалось за Програмою кредитування "Швидка фінансова допомога", Відповідно до умов програми кредитування, між Позичальником та Банком було укладено Договір про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску. Кредит в сумі 15 000,00 гри, перераховано на картковий рахунок Позичальника, що підтверджується копією зазначеного договору та додатку до нього, копією меморіального ордеру № 18889811 від 07.12.2007 р. та розписки про отримання картки.

07 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1 укладено Договір про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску VISA ELECTRON ISSUE , за умовами якого Банк відкрив Клієнту картковий рахунок № НОМЕР_1, і надає Клієнту платіжну картку миттєвого випуску (у гривнях) VISA ELECTRON ISSUE НОМЕР_3, а також здійснює операції по картрахунку, проведені з використанням Картки відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів НБУ, Правил платіжної системи VISA International, що не суперечать нормативно-правовим актам НБУ а чинному законодавству України, даного Договору. (а.с. 16)

Як встановлено п.п. 3.1., 3.2. п.3 Договору, для відкриття картрахунку та одержання Картки Клієнт заповнює заяву-анкету. Картка надається Клієнту під розписку, протягом 5 (п'яти) робочих днів після завершення Банком перевірки і підтвердження даних, що містяться в наданих Клієнтом документах, а також внесення Клієнтом на картрахунок коштів у дворічне обслуговування картрахунку і за надання Картки відповідно до Тарифів Банку, якає додатком до Договору.

Картка видається строком на 3 (три) роки і термін її дії припиняється після закінчення місяця і року, зазначеного на картці. (п. 3.4 Договору)

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ст. 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки дають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам. представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам).

Відповідно до п.1.27 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Як з'ясовано судом, 10 березня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалене рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено.

Судом присуджено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" загальну суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 15885 (п'ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят п"ять) грн. 99 коп. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" судовий збір в розмірі 51 (п'ятдесят одна ) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" судовий збір в розмірі 107 (сто сім ) грн. 86 коп. на користь держави. (а.с. 6-8)

17 лютого 2012 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві Клименко Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-976 вданого 09.11.2011 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" боргу в сумі 15885,99 грн. (а.с. 58).

29 грудня 2012 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві Клименко Р.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку з повним та фактичним виконання рішення суду солідарним боржником ОСОБА_7 згідно квитанції №1 від 21.02.2012 року. (а.с. 59)

Виходячи з предмету позову, Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Філії "Центральне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" посилається, як на підставу стягнення заборгованості за кредитним договором, на порушення з боку Позичальника, яким виступає відповідач ОСОБА_1, зобов'язань за Кредитним договором №25-436/07-ШД від 07 грудня 2007 року, щодо повного, своєчасного та належного виконання договірних зобов'язань, тому, на думку позивача він має право нараховувати комісійну винагороду та відсотки за весь час фактичного користування кредитними ресурсами, внаслідок чого за період з 14.12.2010 року (з дати попереднього розрахунку суму боргу) по 23.02.2012 року (до дати погашення заборгованості по тілу кредиту, яка була стягнута з відповідачів відповідно до рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10.03.2011 р.) позивачем була нарахована комісія, проценти, а також пеня, яка станом на 15.10.2014 року складає 27 973, 37 грн. з яких: нарахована, але не сплачена комісія - 3675,00 грн., нараховані, але не сплачені проценти - 3675,00 грн., пеня по кредиту, комісії та відсоткам - 21 970,50 грн. (в межах річного строку позовної давності).

За змістом ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й доки зобов'язання не буде виконано, розмір пені збільшується залежно від продовження порушення.

Згідно ст. 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Правова природа пені така, що строк позовної давності щодо її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день виникає щодня на відповідну суму.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, пеня як правило застосовується у вигляді санкцій в разі прострочення виконання майнових (а не тільки грошових) зобов'язань, а її розмір визначається законом або договором у відсотковому відношенні до суми невиконаного зобов'язання чи невиконаної частини цього зобов'язання.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що відносини між сторонами спору виникли на підставі Кредитного договору №24-436/07-ШД від 07 грудня 2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1, на час звернення з цим позовом до суду строк дії договору закінчився, 21 лютого 2012 року відповідачем ОСОБА_2, як поручителем, в порядку виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 березня 2011 року, погашено заборгованість по кредитному договору в повному обсязі. В той же час заходи цивільно-правової відповідальності, в даному випадку нарахування комісії та пені, які передбачені умова кредитного договору, можуть бути застосовані до відповідачів, як солідарних боржників, у разі прострочення виконання грошового зобов'язання (прострочення сплати кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами), обчислення за таких обставин пені має здійснюватись у встановленому договором розмірі саме за кожний день прострочення виконання грошового, в такому випадку має діяти презумпція зазначеного методу нарахування пені.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 Цивільного кодексу України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 Цивільного кодексу України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 Цивільного кодексу України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, суд приходить до висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 Цивільного кодексу України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 Цивільного кодексу України).

Така правова позиція висловлена в Постанові судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 22 жовтня 2014 року у справі №6-127цс14.

Відповідно до умов Договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску від 07.12.2007 року, укладеного між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1, картка видається строком на 3 (три) роки і термін її дії припиняється після закінчення місяця і року, зазначеного на картці. (п. 3.4 Договору)

В межах даного спору, представником відповідача ОСОБА_5 подана заява про застосування позовної давності, у зв'язку з порушення позивачем строків пред'явлення вимог до відповідачів про стягнення заборгованості по Кредитному договору №25-436/07-ШД від 07 грудня 2007 року, оскільки ці вимоги пред'явлені позивачем поза межами строків, які визначені у ст.ст. 257, 258 Цивільного кодексу України, що є безумовною підставою для відмови у позові.

Як передбачено ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом.

Згідно ч.1 ст.598, ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Бездіяльність боржника (наприклад, неоспорювання ним безспірного списання коштів, якщо така можливість допускається за законом або договором) не свідчить про переривання перебігу позовної давності, оскільки таке переривання можливе лише шляхом вчинення дій.

Визнання боржником основного боргу, в тому числі і його сплата, саме по собі не є доказом визнання ним також і додаткових вимог кредитора (зокрема, неустойки, процентів за користування коштами), а так само й вимог щодо відшкодування збитків і, відтак, не може вважатися перериванням перебігу позовної давності за зазначеними вимогами.

Умова укладеного сторонами договору про те, що останній діє до повного виконання зобов'язань не є умовою про збільшення позовної давності, оскільки остання за своєю правовою природою є певним періодом у часі (частина перша статті 251, стаття 256 ЦК України), який починається від конкретного дня і спливає також у певний момент часу.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що позивач скористався своїм правом вимагати дострокового повернення кредиту, ці обставини встановлені рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 10 березня 2011 року, яким задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, та присуджено стягнути з відповідачів, як солідарних боржників, заборгованість за кредитним договором в розмірі 15885,99 коп., яке виконано в повному обсязі солідарним боржником ОСОБА_2, що слугувало підставою для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження, яка датована 29 грудня 2012 року, в той же час зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені по кредиту, комісії та відмоткам, в розмірі 27973,37 грн., яка розрахована за період з 15.10.2013 року по 15.10.2014 року враховуючи той факт, що строк виконання зобов'язань за Кредитним договором настав 06.12.2010 року, а позов подано до суду позивачем 08.12.2014 року, що підвереджується датою реєстрації позовної заяви в канцелярії суду, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні позову, як це передбачено ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до частини першої ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Філії "Центральне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, відсутні підстави для розподілу судових витрат, враховуючи, що судом винесено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 258, 259, 261, 526, 612, 615, 625, 1054 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", ст.ст.1, 4, 10, 11, 58, 208, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

в и р і ш и в :

В задоволення позову Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Філії "Центральне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я