Справа № 686/8157/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2015

Хмельницький міськрайонний суд в складі :

головуючої - судді Порозової І.Ю.

секретаря Гарячої Д.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за позовом Хмельницької загальноосвітньої школи №22 ім. О.Ольжича, з участю третьої особи Державної фінансової інспекції у Хмельницькій області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ :

25.04.2014 року Хмельницька загальноосвітня школа №22 ім.О.Ольжича звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в розмірі 18545,91 грн., заподіяної працівниками шляхом неоприбуткувння готівки в касі.

В судовому засіданні представник позивача Плющ Л.П. наполягає на задоволенні позову.

Представники третьої особи Державної фінансової інспекції у Хмельницькій області просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала та пояснила, що збитки школі нанесено бухгалтерами, що працювали з 2010 по 2013 роки, вона не має спеціальної освіти, аби перевіряти дії бухгалтерів та вже неодноразово понесла покарання за їх дії.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, ОСОБА_3 за зареєстрованим місцем проживання, ОСОБА_2 за місцем роботи, відповідно до до ст.74 ЦПК України вважаються такими, що повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в ході ревізії фінансово-господарської діяльності Хмельницької середньої загальноосвітньої школи №22 ім.О.Ольжича за період з 01.07.2010 року по 31.03.2013 року державною фінансовою інспекцією в Хмельницькій області виявлено ряд порушень фінансової діяльності в діях працівників школи, зокрема головного бухгалтера ОСОБА_2,, бухгалтера-касира ОСОБА_3 з якою укладено договір про повну матеріальну відповідальність та директора школи ОСОБА_1, внаслідок яких школі завдано збитків на загальну суму 18545,91 грн. Зокрема, відповідно грошових чеків ЛЕ 6837941 від 27.09.2010 року виписаного на ОСОБА_3 не оприбутковано в касу ЗОШ №22 кошти в сумі 1879,57грн., ЛЕ6837943 від15.03.2011 року виписаного на ОСОБА_6-448,85грн. та ЛЕ9628871 від 30.03.2011 року виписаного на ОСОБА_3-417грн., всього неоприбутковано 2745,42 грн. Вказане порушення допущено бухгалтером касиром ОСОБА_3 та директором школи ОСОБА_1, що підтверджується ст.18-19 акту ревізії та в період роботи головного бухгалтера ОСОБА_2, яка з жовтня 2011 року перебувала у відпустці до теперішнього часу ( по догляду за дитиною). В період з 31.08.2010 року по 02.11.2010 року в ЗОШ надано послуг з реалізації продуктів через буфет та платних обідів на суму 35805грн.76коп., проте в касу надійшли кошти в сумі 22356грн., відповідно недоотримано суму 13449грн.76 коп.(ст.19 акту ревізії). Вказане порушення допущено в період роботи усіх відповідачів. В період з 18.04.2011 року по 11.10.2012 року в касу ЗОШ неоприбутковано виручку від послуг з реалізації продуктів харчування в сумі 2573,56грн.(ст.20 акту ревізії). Крім того за 10 місяців 2011 року директором школи ОСОБА_1 було виявлено недоотримання виручки з реалізації продуктів харчування на суму 37993,45 грн., в зв'язку з чим управлінням освіти проведено перевірку, встановлено збитки в сумі 38001,21 грн.. Актом ревізії фінансової інспекції сума збитків за вказаний період склала 37797,17 грн. ОСОБА_3 добровільно відшкодовано 38020грн. Загалом сума заподіяних школі збитків склала 56565,91 грн., за мінусом відшкодованих 38020 грн. збитки складають 18545,91 грн.

Вказані обставини підтверджуються актом ревізії від 11.06.2013 року; листом-вимогою про усунення порушень від червня 2013 року; довідками про розмір заробітної плати; договором про повну матеріальну відповідальність ОСОБА_3 від 05.05.2010 року; наказами про прийняття на роботу та звільнення з роботи; матеріалами перевірки; актом перевірки управлінням освіти від 02.12.2011 року; поясненнями учасників процесу.

Відповідно до ст.132 КЗпПУ, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. За ст.134 цього ж Кодексу працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадках, коли:1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей;

2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків; 7)шкоди завдано не при виконанні трудових обов'язків; 8) службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; 9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством.

Враховуючи той факт, що позивачем не уточнено вимог щодо підстав для матеріальної відповідальності відповідачів, у порядку кримінального судочинства вина відповідачів в частині збитків, що є предметом позову, не встановлювалася, договір про повну матеріальну відповідальність укладено лише з ОСОБА_3 вона ж ОСОБА_3, суд дійшов висновку про те, що повну матеріальну відповідальність може нести лише ОСОБА_3, з якою укладено відповідний договір. Проте, відповідно до ч.5 ст.135-3 КЗпП України розмір підлягаючої покриттю шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і межі матеріальної відповідальності. Ступінь вини бухгалтера-касира ОСОБА_3, та головного бухгалтера ОСОБА_2, згідно дослідженого акту перевірки є однаковою, проте з врахуванням відсутності договору про повну матеріальну відповідальність з ОСОБА_2 та доведеністю факту покриття значної частини шкоди заподіяної спільно, лише самою ОСОБА_3, про що вона вказувала в своїх письмових поясненнях, відображених в акті ревізії та підтверджено відповідачем ОСОБА_1, з врахуванням ст. 137 КзпПУ, суд дійшов висновку про зменшення розміру відшкодування з ОСОБА_3 до розміру середньомісячної заробітної плати, з врахуванням її матеріального стану, що обумовлено значним покриттям збитків, заподіяних спільно з ОСОБА_2.

В частині збитків заподіяних ОСОБА_1, як керівником установи суд дійшов наступних висновків. Касові операції (надходження готівки до каси і видача з неї) здійснюються бюджетними установами, як і госпрозрахунковими підприємствами, на підставі "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" затвердженого Постановою Правління Національного Банку України 15.12.2004 року №637. Керівник бюджетної установи з метою належного ведення касових операцій повинен забезпечити всі умови для збереження готівки і ведення касових операцій, адже він за це несе відповідальність відповідно до п.7.3 положення. ОСОБА_1, будучи директором школи не здійснила належного контролю за веденням касових операцій бухгалтерами, але з врахуванням специфіки бухгалтерської роботи, відсутністю у ОСОБА_1 економічної освіти, відсутністю будь-якого умислу щодо заподіяння збитків, оскільки іншого в судовому засіданні не доведено, суд вважає, що розмір заподіяних нею збитків доцільно звести до 500 грн.

Оскільки судовий збір по справі сплочено в мінімально допустимому розмірі, а в заподіянні збитків є вина усіх відповідачів, розмір судового збору слід стягнути з них в рівних частках з кожної.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 60, 88 ЦПК України, ст.130, 132, 134, 135-3, 137 КЗпПУ,суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Хмельницької загальноосвітньої школи №22 ім. О.Ольжича 500 грн. заподіяних збитків та 81 грн.20 коп. понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Хмельницької загальноосвітньої школи №22 ім. О.Ольжича 2266 грн.20 коп. заподіяних збитків та 81 грн.20 коп. понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Хмельницької загальноосвітньої школи №22 ім. О.Ольжича 2061 грн. заподіяних збитків та 81 грн.20 коп. понесених судових витрат.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя