АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» за довіреністю - Шуліки Аліни Володимирівни на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 754/10841/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1377/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Панченко О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
01 липня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, у якому просив стягнути з них солідарно заборгованість за кредитним договором №KIN0AE000097392 від 06 червня 2008 року у розмірі 39 902, 81 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 12 травня 2014 року становить 462 972, 59 грн. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 06 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 (позичальник) був укладений кредитно-заставний договір №KIN0AE000097392, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 13 652, 90 доларів США на термін до 05.06.2013 року, Того ж дня в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_3 був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель зобов'язалася у випадку невиконання або неналежного виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором виконати за нього зобов'язання перед ПАТ КБ «ПриватБанк» на умовах, в порядку і строки встановлені кредитним договором. Станом на 12.05.2014 року загальна сума заборгованості складає 39 902, 81 доларів США.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, стягнено солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 заборгованість по кредитному договору №KIN0AE000097392 від 06.06.2008 року в розмірі 30377,37 доларів США, з яких: 12321,71 доларів США - заборгованість за кредитом, 3134,79 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 678,50 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 12321,71 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, 21,55 доларів США - штраф (фіксована частина) та 1899,11 доларів США - штраф (процентна складова), що за курсом 11, 60 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.05.2014 року складає 352 377 грн. 49 коп., а також суму сплаченого судового збору 3 654 грн.

09 грудня 2014 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю - Шуліка А.В. подала апеляційну скаргу на вказане рішення, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просила його змінити в частині стягнення пені та стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 пеню у розмірі 21 847, 15 дол. США, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін. В обґрунтування заявлених вимог апелянт вказала, що позичальник не звертався до суду з позовом про визнання кредитного договору недійсним, а тому зобов'язання щодо сплати неустойки повинні виконуватися відповідно до умов кредитного договору і вимог закону. Також апелянт вказала, що при підписанні кредитного договору позичальник не ставив під сумнів розумність і справедливість його умов. Додатково апелянт вказала, що суд не визначив критерії значного розміру збитків порівняно з розміром неустойки.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду, тому розгляд справи за апеляційною скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України проведено за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 06 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 (позичальник) був укладений кредитно-заставний договір №KIN0AE000097392, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 13 652,90 доларів США на термін до 05.06.2013 року зі сплатою 17,4 % річних за користування кредитними коштами. Відповідно до умов укладення договору, погашення заборгованості здійснюється за Графіком погашення кредиту та процентів.

Того ж дня з метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 (поручитель) був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель взяла на себе зобов'язання перед ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідати по зобов'язаннях ОСОБА_2, що виникають з умов кредитного договору, тобто нести солідарну з ним відповідальність перед банком у тому ж обсязі що і позичальник. Відповідно до вимог даного договору поруки поручитель зобов'язалася у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором виконати за нього зобов'язання перед банком на умовах, в порядку і строки, встановлені кредитним договором.

Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_2 кредит у розмірі 13 652, 90 дол. США.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_2 свої зобов'язання не виконує, не здійснює погашення заборгованості за кредитом в установлені договором строки.

Станом на 12.05.2014 року загальна сума заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» складає 39 902, 81 доларів США, з яких:

- 12 321, 71 доларів США - заборгованість за кредитом,

- 3 134,79 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом,

- 678,50 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 21 847,15 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором,

- 21,55 доларів США - штраф - фіксована частина

- 1899, 11 доларів США - штраф - процентна складова.

Задовольняючи позов в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами, по сплаті комісії і штрафу суд першої інстанції керувався ст.ст. 525, 526, 617, 1054 ЦК України та виходив з того, що ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, а тому вказані суми підлягають стягненню з нього та поручителя солідарно.

Рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення пені суд першої інстанції керувався ст. 549, ч. 3 ст. 551 ЦК України та виходив з того, що розмір пені значно перевищує суму основного боргу, а тому підлягає зменшенню до суми боргу за кредитом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

На підставі п.п. 14.2, 14.3 кредитного договору у випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених ст.ст. 6.2.2 та 6.2.3 договору щодо сплати винагород та процентів позичальник сплачує пеню у розмірі 0, 15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення. У випадку порушення позичальником зобов'язання щодо повернення основної суми кредиту, передбаченого ст. 6.2.4 договору позичальник сплачує пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки.

Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

У постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року, прийнятій за результатами перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2013 року у справі про стягнення боргу за договором позики вказано, що частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що основна сума заборгованості за кредитом ОСОБА_2 перед Банком становить 12 321, 71 доларів США, а розмір нарахованої пені - 21 847,15 дол. США, що майже вдвічі перевищує суму основного боргу. З огляду на викладене, з урахуванням розміру стягнутого судом штрафу відповідає вимогам закону висновок суду першої інстанції про зменшення розміру пені з 21 847, 15 дол. США до 12 321, 71 дол. США.

Доводи апеляційної скарги вказаного висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки право суду зменшити розмір неустойки передбачено ч. 3 ст. 551 ЦК України.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» за довіреністю - Шуліки Аліни Володимирівни - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді