АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Кабанченко О.А., Рубан С.М.,

при секретарі Абдуллаєвій Е.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова про поновлення до списку студентів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 червня 2015 року,

встановила:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2015 рокуу задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про його час і місце повідомлений належним чином.

Представник Національного педагогічного університету ім. М.П.Драгоманова проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його безпідставності та необґрунтованості.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що 09 серпня 2009 року наказом ректора Національного педагогічного університету ім. М.П.Драгоманова № 789, ОСОБА_1 було зараховано до складу студентів Інститут історичної освіти, який входить до складу Національного педагогічного університету ім. М.П.Драгоманова на заочну форму навчання за спеціальністю «Історія (правознавство)» (ОКР Бакалавр) за рахунок коштів державного бюджету.

Наказом ректора за № 607 від 27 травня 2013 року, ОСОБА_1 було відраховано з 27 травня 2013 року за академічну неуспішність, порушення навчальної дисципліни та порушення правил внутрішнього розпорядку університету.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначив, що його відрахування з навчального закладу проведено з порушенням вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 мав академічну заборгованість з наступних предметів: заліки за VII семестр («Новітня історія країн Європи та Америки», «Правоохоронні органи України», «Безпека життєдіяльності»), іспити за VIII семестр («Новітня історія країн Азії та Африки», «Новітня історія країн Європи та Америки», «Інформатика» та «Теорія та методика навчання історії»).

Впродовж VIIIсеместру позивач не відвідав жодного лекційного та семінарського заняття.

Законом України «Про вищу освіту» передбачені підстави для відрахування здобувача вищої освіти з вищого навчального закладу, зокрема у разі невиконання навчального плану.

Згідно п. 14 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих навчальних закладів, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 15 липня 1996 року № 245 студент може бути відрахований з вищого закладу освіти: за власним бажанням; у зв'язку з переведенням до іншого вищого закладу освіти; за станом здоров'я на підставі висновку ЛКК; за академічну неуспішність; за порушення навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку ВНЗ.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильного встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для поновлення позивача в начальному закладі.

Згідно вимог ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачем не доведено порушень вимог закону з боку відповідача при відрахуванні його з навчального закладу.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на те, що судом першої інстанції при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 19 червня 2015 ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 червня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Є.В. Болотов

Судді: О.А. Кабанченко

С.М. Рубан

Справа № 761/8249/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10111/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Волошин В.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Болотов Є.В.