Справа № 473/3631/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"22" жовтня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,

за участю: позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Вознесенський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з таким позовом в якому вказувала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 в м. Вознесенську Миколаївської області, зареєстрована та мешкає за цією адресою.

В квартирі з вересня 2009 року також зареєстрована її онука - відповідачка по справі.

Також позивачка вказувала на те, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації протягом тривалого часу без поважних причин не проживає та не бажає в подальшому користуватися квартирою, витрати по утриманню житла не несе, її особистих речей в квартирі немає, проте остання без поважних причин не знялася з місця попереднього проживання, що може призвести до подальшого порушення прав позивачки, як власника житла.

В зв'язку з цим ОСОБА_1 на підставі положень ст.ст. 386, 405 ЦК України просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування належним їй житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, проте надіслала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю.

Представник третьої особи - Вознесенський РВ УДМС України в Миколаївській області в судове засідання не з'явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі відповідачки та представника третьої особи, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з передбачених ст. 174 ЦПК України підстав, оскільки визнання відповідачкою позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

При цьому в судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 в м. Вознесенську Миколаївської області, зареєстрована та мешкає за цією адресою.

В квартирі з вересня 2009 року також зареєстрована її онука - відповідачка по справі.

Проте ОСОБА_2 за місцем реєстрації понад передбачений законом річний строк без поважних причин не проживає, витрати по утриманню нерухомого майна не несе, її особистих речей в квартирі немає. Остання не заявляє жодних вимог або прав щодо користування житловим приміщенням, однак не знялася з реєстрації за попереднім місцем мешкання, що може створювати позивачці незручності та перешкоди.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, діти, батьки власника, інші особи, якщо вони постійно проживають з власником і ведуть з ним спільне господарство). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Житловий кодекс України не містить норм щодо підстав та порядку визнання членів сім'ї власника житла (в тому числі колишніх) такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Проте такі підстави та порядок визначені нормами Цивільного кодексу України, які регулюють правовідносини припинення сервітуту.

Зокрема, положеннями ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як раніше встановлено судом, відповідачка за місцем реєстрації без поважних причин не проживає понад встановлений законом річний строк, між нею та власником житла не встановлено наявність домовленості щодо іншого порядку користування житлом або інших строків збереження житлового приміщення.

За такого, враховуючи встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки позивачка не претендує на відшкодування понесених нею судових витрат, а тому суд не вбачає підстав для свого втручання в їх розподіл.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Вознесенський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 в м. Вознесенську Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Вуїв