Провадження № 2/201/1812/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

21 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Наумової О.С.,

при секретарі Москалець М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області, Публічного акціонерного товариства Дніпрометробуд, треті особи без самостійних вимог на предмет спору керівник Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області ОСОБА_2, голова правління ПАТ Дніпрометробуд ОСОБА_3, про визнання недійсним та скасування наказу Регіонального відділення Фонду Державного майна на України по Дніпропетровській області від 21.02.2014р. № 12/11-02-УКП, скасування наказу голови правління ПАТ Дніпрометробуд від 26.02.2014р. № 12/1 Про зміну штатного розпису, визнання недійсним протоколу засідання правління ПАТ Дніпрометробуд від 26.02.2014р. № 1 у частині виключення зі штатного розпису посади першого заступника голови правління ПАТ Дніпрометробуд, поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника голови правління ПАТ Дніпрометробуд, стягнення з ПАТ Дніпрометробуд на користь ОСОБА_1 заборгованості із заробітної плати в сумі 26 617,35 грн., середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язання ПАТ Дніпрометробуд внести відповідні записи до трудової книжки ОСОБА_1 у зв'язку з поновленням на посаді, стягнення з Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн., стягнення з ПАТ Дніпрометробуд на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн., -

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1 особисто, ОСОБА_4 за довіреністю

від відповідача 1: ОСОБА_5 за довіреністю

від відповідача 2: ОСОБА_6 за довіреністю

від третьої особи 1: не зявився

від третьої особи 2: не зявився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області (далі РВ ФДМУ), Публічного акціонерного товариства Дніпрометробуд (далі ПАТ Дніпрометробуд), визначивши третіми особами без самостійних вимог на предмет спору керівника РВ ФДМУ ОСОБА_2, голову правління ПАТ Дніпрометробуд ОСОБА_3, про визнання недійсним та скасування наказу РВ ФДМУ від 21.02.2014р. № 12/11-02-УКП, скасування наказу голови правління ПАТ Дніпрометробуд від 26.02.2014р. № 12/1 Про зміну штатного розпису, визнання недійсним протоколу засідання правління ПАТ Дніпрометробуд від 26.02.2014р. № 1 у частині виключення зі штатного розпису посади першого заступника голови правління ПАТ Дніпрометробуд, поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника голови правління ПАТ Дніпрометробуд, стягнення з ПАТ Дніпрометробуд на користь ОСОБА_1 заборгованості із заробітної плати в сумі 26 617,35 грн., середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язання ПАТ Дніпрометробуд внести відповідні записи до трудової книжки ОСОБА_1 у зв'язку з поновленням на посаді, стягнення з РВ ФДМУ на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн., стягнення з ПАТ Дніпрометробуд на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн. (з урахуванням збільшених вимог).

В обґрунтування позову зазначив, що на підставі наказу РВ ФДМУ № 12/04-12-УКП від 21.05.2013р. він призначений першим заступником голови правління ПАТ Дніпрометробуд, а згідно із наказом № 12/11-02-УКП від 21.02.2014р. РВ ФДМУ, яким скасовано попередній наказ та наказом ПАТ Дніпрометробуд № 11 від 25.02.2014р. його звільнено із займаної посади. Вважає звільнення незаконним, а наказ РВ ФДМУ № 12/11-02-УКП від 21.02.2014р. та наказ ПАТ Дніпрометробуд № 11 від 25.02.2014р. такими, що не відповідають нормам трудового законодавства України.

Зазначає, що на посаду першого заступника голови правління ПАТ Дніпрометробуд його підставно призначено наказом уповноваженої особи - першого заступника начальника РВ ФДМУ - ОСОБА_7, за правилами розділу 8 статуту ПАТ Дніпрометробуд (в редакції від 13.07.2011р.), Положення про загальні збори акціонерів ПАТ Дніпрометробуд, затвердженого наказом РВ ФДМУ від 11.10.2011р. № 12/04-17-УКП, Посадової інструкції першого заступника голови правління, затвердженої наказом голови правління ПАТ Дніпрометробуд від 02.10.2013р. № 93/1.

В свою чергу, наказ РВ ФДМУ № 12/11-02-УКП від 21.02.2014р. про звільнення підписаний некомпетентною особою - начальником РВ ФДМУ ОСОБА_2, так як згідно статуту ПАТ Дніпрометробуд та Положення про наглядову раду ПАТ Дніпрометробуд, питання про призначення чи звільнення з посади першого заступника голови правління товариства належить до компетенції голови наглядової ради товариства, яким одночасно є перший заступник начальника РВ ФДМУ, а не начальник, який не є головою наглядової ради товариства.

Вважає, що РВ ФДМУ фактично не звільнило його з роботи, так як окремий наказ про звільнення не видавався. Спірний наказ не містить пункту про звільнення, а лише констатує про допущені порушення у попередньому наказі, не містить вказівок на допущені саме ним порушення, як першим заступником голови правління товариства, не містить зауважень щодо неналежного виконання ним обовязків, не містить посилань на норми трудового законодавства. Виданню спірного наказу не передувала службова перевірка, від нього не відбиралися пояснення, він не був ознайомлений з наказом, наказ не доводився до його відома. Про існування наказу дізнався лише із наказу самого ПАТ Дніпрометробуд від 25.02.2014р. № 11, яким його звільнено безпосередньо з підприємства, так як він містив посилання на наказ від 21.02.2014р. № 12/11-02-УКП РВ ФДМУ.

Вважає, що звільнення повинно було відбуватися шляхом видання наказу про звільнення. Скасування ж наказу про призначення не є підставою для розірвання трудового договору у розумінні ст.ст. 36, 37-45 КЗпП України. Жодна з цих норм не наведена у наказі ПАТ Дніпрометробуд про звільнення.

Вважає, що підлягає скасуванню й наказ голови правління ПАТ Дніпрометрбуд від 26.02.2014р. №12/1, яким неправомірно змінено штатний розпис та виключено з нього посаду першого заступника голови правління. Відсутність такої посади порушує його право на поновлення на роботі. Зазначає, що на засіданні правління ПАТ Дніпрометробуд, оформленого протоколом від 26.02.2014р. № 1, прийнято рішення про виключення зі штатного розпису посади першого заступника голови правління. У порушення п. 8.61.23 Статуту, згідно із яким до компетенції наглядової ради відноситься погодження за поданням правління організаційної структури товариства, наказ про зміну штатного розпису прийняв одноособово голова правління ОСОБА_3, не погодивши це питання із наглядовою радою, не внісши подання до наглядової ради про погодження штатного розпису. Отже, голова правління ОСОБА_3 самостійно виключив із штатного розпису посаду першого заступника. Дана посада передбачена статутом, тому її виключення зі штатного розпису передбачає попереднє внесення змін до статуту товариства про виключення положення про таку посаду.

Вважає, що із цих же підстав підлягає визнанню недійсним протокол засідання правління ПАТ Дніпрометробуд від 26.02.2014 № 1, де зафіксовано питання про виключення зі штатного розпису посади першого заступника голови правління ПАТ Дніпрометробуд.

Крім того, посилаючись на норми ч. 1 ст. 47, ст. 116, ч. 2 ст. 235 КЗпП України, позивач ставить питання про стягнення із ПАТ Дніпрометробуд заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 26 617,35 грн. виходячи з розрахунку, що сума заборгованості 51 888,24 грн. сплачена лише 22.05.2014р. Компенсація 3 371,94 грн. сплачена 29.08.2014р. На день повного розрахунку час вимушеного прогулу становить 61 день (3 дні лютого, 21 день березня, 22 дні квітня, 15 днів травня 2014 року). Оклад в січні 8 940,00 грн., в лютому 8 940,00 грн. Кількість робочих днів в січні - 21, в лютому - 20. Відпрацьовано робочих днів в січні - 18, в лютому 17. Середня заробітна плата за останні два місяці складає: (8 9440,00 грн. : 21 день + 8 940,00 грн. : 20 днів) : 2 = 436,35 грн. Заборгованість за час вимушеного прогулу складає: 436,35 грн. х 61 день = 26 617,35 грн.

Крім того, вважає, що у разі поновлення на роботі, ПАТ Дніпрометробуд слід зобовязати внести відповідні зміни до трудової книжки, зокрема, у записі під № 51 за 25.02.2014р. про звільнення, що передбачено Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої наказом Мінпраці, Мін'юсту, Мінсоцзахисту України від 29.07.1993р. № 58.

Щодо підстав відшкодування моральної шкоди, посилаючись на норми ч. 1 ст. 23 ЦК України, 237-1 КЗпП України, зазначив, що незаконним звільненням йому заподіяна моральна шкода обома відповідачами - по 1 000,00 грн. кожним з них, яка виражається у душевних стражданнях, необхідності поновлення трудових прав, що потребувало душевних, фізичних, організаційних, емоційних зусиль протягом тривалого часу розгляду справи в суді. Незаконне звільнення позбавило його престижної роботи, відобразилося на діловій репутації, стану здоровя, призвело до стресу, погіршення відносин у суспільстві, родині. Тому просить позов задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача додатково відзначив, що ОСОБА_1 був призначений на посаду без порушення будь-якого порядку призначення, пропрацював із дня призначення на посаді майже 8 місяців, а потім був звільнений без перевірки порядку прийняття на роботу. Звернув увагу на те, що норма ст. 7 КЗпП України є відсилочною, зокрема, відсилає до іншого акту - правил прийняття на роботу. Але законом не передбачені такі правила, тому їх слід мати та послатися на них в наказі про звільнення. Якщо виходити зі змісту наказу про призначення на посаду та спірного наказу про його скасування, виходить, що наказом про призначення позивача повернуто на посаду його попередника - першого заступника голови правління ОСОБА_8 Наполягав, що саме РВ ФДМУ повинно було звільнити ОСОБА_1 шляхом видання окремого наказу про звільнення, а не скасовувати наказ про його призначення. Вказав, що позивач оскаржує саме наказ про скасування попереднього наказу РВ ФДМУ, оскільки він призвів до звільнення, а не сам наказ ПАТ Дніпрометробуд, оскільки останній фактично лише продублював наказ Фонду і не має самостійного значення. Вважає, що позивача незаконно звільнено РВ ФДМУ - юридичною особою, з якою він не перебував у трудових відносинах. Тому позивач і оскаржує наказ Фонду, без оскарження наказу ПАТ Дніпрометробут, а просить лише поновити його на даному підприємстві на посаді першого заступника голови правління, яку наразі незаконно вилучено зі штатного розпису. Зокрема, штатний розпис змінено всупереч п.п. 8.61.3, 8.61.8, 8.61. статуту наказом голови правління, а не рішенням наглядової ради. Відзначив, що позивач просить визнати недійсним цей наказ про зміну штатного розпису з метою упередження порушення свого права на поновлення на роботі у майбутньому при виконанні рішення державним виконавцем.

Представник відповідача - РВ ФДМУ в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, надав заперечення на позов, в яких відзначив, що відповідно до ст. 1 Закону України Про Фонд державного майна України від 09.12.2011р. № 4107-VІ Фонд є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує відповідні напрямки державної політики. Наказом від 21.05.2013р. №12/04-12-УКП Регіонального відділення Про зміни у складі органів управління ПАТ Дніпрометробуд звільнено з посади першого заступника голови правління ПАТ Дніпрометробуд ОСОБА_8 та призначено на цю посаду ОСОБА_1, введено його до складу правління. Пунктом 3 наказу РВ ФДМУ від 27.06.2012 № 272-к Про розподіл обов'язків між начальником та заступниками начальника Регіонального відділення передбачено компетенцію начальника РВ ФДМУ щодо підписання наказів про звільнення з посади голів правлінь ПАТ(ВАТ), керівників державних підприємств, переданих в управління РВ ФДМУ, тому наказ про звільнення ОСОБА_8 міг бути виданий тільки начальником Регіонального відділення. Відповідно п. 5.2 статуту ПАТ "Дніпрометробуд 100% його акцій належать державі в особі ФДМ України. Пунктом 8.2 статуту ПАТ "Дніпрометробуд визначено, що вищим органом товариства є загальні збори акціонерів. В період до проведення перших загальних зборів акціонерів та набуття в процесі приватизації прав власності на акції товариства іншими акціонерами вищим органом товариства є єдиний акціонер. Як визначено у п. 8.3 статуту, акціонер, в особі РВ ФДМУ до проведення перших загальних зборів акціонерів здійснює управління товариством шляхом прийняття рішень (розпоряджень) з питань, що віднесені до компетенції вищого органу товариства. Відповідно до п. 8.5 статуту загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства. Отже, видання наказу від 21.02.2014р. № 12/11-02-УПК здійснено РВ ФДМУ як вищим органом управління ПАТ "Дніпрометробуд, який має право вирішувати будь-які питання діяльності товариства. Наказ підписано керівником РВ ФДМУ, як законним представником державного органу, повноважним на видання будь-яких наказів від імені даної установи. Тому просив відмовити у позовних вимогах.

Представник відповідача - ПАТ Дніпрометробуд в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, надав також письмові заперечення, в яких відзначив, що видання спірного наказу РВ ФДМУ №12/11-02-УКП від 21.02.14р. здійснено у відповідності до закону, так як ПАТ Дніпрометробуд є єдиним акціонером товариством.

Повноваження наглядової ради ПАТ Дніпрометробуд визначено ст. 52 Закону України Про акціонерні товариства, статутом та Положення про наглядову раду. Наглядова рада є колегіальним органом, організаційною формою її роботи є засідання. Органом, уповноваженим приймати рішення про прийняття на роботу членів правлення товариства є саме наглядова рада.

Питання включення ОСОБА_1 до складу правління та його призначення на посаду першого заступника голови правління ПАТ Дніпрометробуд підлягало вирішенню на засіданні наглядової ради при наявності необхідного кворуму шляхом голосування. На підставі рішення наглядової ради в товаристві видається наказ про прийняття особи на відповідну посаду (оскільки трудові правовідносини виникають між першим заступником голови правління товариства та товариством). Таким чином, рішення про прийняття на посаду члена правлення приймається наглядовою радою товариства, а трудові відносини виникають з товариством на підставі наказу, виданого на виконання рішення наглядової ради.

В той же час, в порушення норм Закону України Про акціонерні товариства, статуту ПАТ Дніпрометробуд та Положення про наглядову раду ОСОБА_1 призначено на посаду першого заступника голови правління ПАТ Дніпрометробуд без прийняття рішення наглядової ради. Засідання наглядової ради з цього питання не проводилося.

Також відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання управління корпоративними правами держави від 29.03.2010р. №297 завдання на голосування представникам держави на засіданнях наглядової ради господарських товариств, у статутному капіталі яких державна частка становить понад 50%, погоджуються Прем'єр-міністром України або Першим віце-прем'єр-міністром України за умови попереднього розгляду віце-прем'єр-міністром згідно з розподілом функціональних повноважень. Погодження з питання включення ОСОБА_1 до складу правління та його призначення на посаду першого заступника голови правління товариства отримано не було.

Наведене свідчить, що видання наказу РВ ФДМУ від 21.05.13р. №12/04-12-УКП здійснено з порушенням норм чинного законодавства та статуту ПАТ Дніпрометробуд. Ці порушення є підставою скасування наказу про призначення позивача. Тому звільнення ОСОБА_1 здійснено на підставі ст.7 КЗпП України - у звязку неправомірністю прийнятого рішення про призначення на посаду першого заступника голови правління.

Вважає, що видання начальником РВ ФДМУ ОСОБА_2 наказу від 12.02.2014р. №12/11-02-УКП здійснено у межах повноважень, встановлених ст. 52 Закону України Про акціонерні товариства, статуту ПАТ Дніпрометробуд. Згідно статуту фонд володіє 100% акцій ПАТ Дніпрометробуд. Відповідно до п.8.2 статуту вищим органом товариства є загальні збори акціонерів. В період до проведення перших загальних зборів акціонерів та набуття в процесі приватизації прав власності на акції товариства іншими акціонерами вищим органом товариства є єдиний акціонер. Згідно із п.8.3 статуту, акціонер РВ ФДМУ до проведення перших загальних зборів акціонерів здійснює управління товариством шляхом прийняття рішень (розпоряджень) з питань, що віднесені до компетенції вищого органу товариства. Відповідно до п. 8.5 статуту загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства.

Отже, видання наказу №12/11-02-УКП від 21.02.2014р. здійснено РВ ФДМУ як вищим органом управління ПАТ Дніпрометробуд, який має право вирішувати будь-які питання діяльності товариства, а підписання здійснено ОСОБА_2 - керівником РВ ФДМУ, що є законним представником даного державного органу, повноважним на видання будь-яких наказів від імені даної установи.

На виконання Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України від 29.07.93р. №58, з метою уточнення змісту наказу ПАТ Дніпрометробуд №11 від 25.02.2014р., до нього було внесено зміни наказом №20 від 01.04.2014р. З метою зміни формулювання звільнення з посиланням на ст.7 КЗпП України ОСОБА_1І в письмовій формі запропоновано прибути з трудовою книжкою до ПАТ Дніпрометробуд. Проте позивач на підприємство не прибув і трудову книжку не надав. Тому його посилання на відсутність в формулюванні причин звільнення є безпідставними.

Також вважає, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду, встановлений ч. 1 ст.233 КЗпП України без поважних причин, що також є підставою відмови у позові. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову.

Треті особи в судове засідання не зявилися, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 наказом РВ ФДМУ по Дніпропетровській області від 21.05.2013р. № 12/04-12 УКП РВ призначений першим заступником голови правління ПАТ Дніпрометробуд та його внесено до складу правління ПАТ Дніпрометробуд (а.с. 49, т. 1).

Наказом РВ ВДМУ по Дніпропетровській області № 12/11-02-УКП від 21.02.2014р. скасовано попередній наказ № 12/04-12 від 21.02.2014р., яким позивач був призначений першим заступником, у звязку із порушенням статуту ПАТ Дніпрометробуд та Закону України Про акціонерні товариства (а.с. 50, т. 1). Наказом ПАТ Дніпрометробуд № 11 від 25.02.2014р. його звільнено із займаної посади (а.с. 167, т. 1).

Статтями 3, 4 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності. Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Законними підставами для припинення трудового договору вважаються такі, які визначені законодавчими актами. Переважно вони передбачаються у КЗпП України. Однак ст. 7 КЗпП України встановлює, що, крім передбачених Кодексом, для припинення трудового договору деяких категорій працівників за певних умов спеціальним законодавством можуть бути передбачені й інші підстави, зокрема у звязку із порушенням встановлених правил прийняттям на роботу.

У пункті 29 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів від 06.11.1992р. № 9 розяснено, що, вирішуючи справи про припинення трудового договору у звязку з порушенням правил прийняття на роботу, суди повинні враховувати, що звільнення з цих підстав може мати місце у випадках, коли, відповідно до статті 7 КЗпП, спеціальною нормою законодавства України передбачено обмеження на прийняття на роботу за певних умов.

Суд враховує, що звільнення у звязку з порушенням встановлених правил прийняття на роботу є самостійною підставою розірвання трудового договору. Це підтверджують статті 40, 41, 431 КЗпП, в яких наведено підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, серед яких немає такої підстави, як порушення встановлених правил прийняття на роботу. У статті 7 КЗпП зазначено, що такі випадки є додатковими підставами для припинення трудового договору деяких категорій працівників за певних умов, які встановлюються законодавством.

Тому суд виходить із самої суті спору, який виник між сторонами з підстав різного відношення до порядку звільнення та прийняття на роботу, і вважає, що з метою вирішення такого спору, з урахуванням того, що ст. 7 КЗпП вказує на порушення правил прийняття на роботу, необхідно встановити, чи дійсно мало місце порушення правил прийняття на роботу.

Частиною 1 ст. 159 ЦК України та ст. 32 Закону України Про акціонерні товариства передбачено, що загальні збори є вищим органом акціонерного товариства. Згідно ст. 98 ЦК України та ст. 33 Закону України Про акціонерні товариства загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Згідно ч. 3 ст. 52 Закону України Про акціонерні товариства питання, що належать до виключної компетенції наглядової ради акціонерного товариства, не можуть вирішуватися іншими органами товариства, крім загальних зборів, за винятком випадків, встановлених цим Законом.

Зі статуту ПАТ Дніпрометробуд в редакції від 01.06.2011р. (а.с. 56 - 69, т. 1) вбачається, що підприємство створено на підставі наказу Комітету економіки виконкому Дніпропетровської обласної Ради народних депутатів від 27.12.1994р. № 109 шляхом корпоратизації ДП Управління будівництва Дніпрометробуд у ВАТ Дніпрометробуд відповідно до Указу Президента України від 15.06.1993р. № 210 Про корпоратизацію підприємств та Постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.1993р. № 508 Положення про порядок корпоратизації підприємств. 100% акцій ПАТ Дніпрометробуд належить державі в особі Фонду державного майна України (п. 5.2 статуту).

Відповідно до розділу 8 статуту, органами управління товариством є загальні збори акціонерів (вищий орган), наглядова рада, правління (виконавчий орган) та ревізійна комісія.

Обрання голови правління здійснюється загальними зборами (п. 8.5.22 статуту), а обрання першого заступника правління відноситься до компетенції наглядової ради ПАТ Дніпрометробуд (п. 8.61.36 статуту), Положення про яку затверджено наказом РВ ФДМУ по Дніпропетровській області від 11.10.2011р. № 12/04-17-УКП (а.с. 82 86, т. 1). Згідно із п. 3.17. цього Положення, до виключної компетенції наглядової ради відноситься обрання першого заступника голови правління, шляхом голосування у порядку розділу 5 Положення.

Даний наказ позивачем не оспорюється, оскільки, на його думку, він виданий у встановлений законом, статутом, Положенням про наглядову раду порядку.

Спірним наказом РВ ФДМУ № 12/11-02-УКП від 21.02.2014р. начальника РВ ФДМУ ОСОБА_2 скасовано попередній наказ про призначення позивача, як такий, що виданий в порушення статуту ПАТ Дніпрометробуд та Закону України Про акціонерні товариства (а.с. 520, т. 1).

Згідно статуту ПАТ Дніпрометробуд та Положення про наглядову раду ПАТ Дніпрометробуд, питання про призначення чи звільнення з посади першого заступника голови правління товариства належить до компетенції голови наглядової ради товариства, яким одночасно є перший заступник начальника РВ ФДМУ, а не начальник, який не є головою наглядової ради товариства.

Згідно зі ст. 52 Закону України Про акціонерні товариства до повноважень наглядової ради відноситься й обрання та припинення повноважень голови і членів інших органів товариства. Формою роботи наглядової ради згідно ст. 54 Закону є засідання, яке є правомочним, якщо в ньому бере участь більше половини її складу. Статутом товариства може встановлюватися більша кількість членів наглядової ради, необхідна для визнання її засідань правомочними. Рішення наглядової ради приймається простою більшістю голосів членів наглядової ради, які беруть участь у засіданні та мають право голосу, якщо для прийняття рішення статутом акціонерного товариства не встановлюється більша кількість голосів.

В даному випадку, статутом (розділ 8) та Положенням про наглядову раду ПАТ Дніпрометробуд (розділ 5) визначено, що засідання є правомочним, якщо в ньому бере участь не менше 2/3 від загальної кількості її членів. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини членів ради, які беруть участь в засіданні. За підсумками голосування складається протокол, який підписується головою та секретарем ради.

Як видно із Положення про правління, затверджене наказом РВ ФДМУ від 11.10.2011р. № 12/04-17-УКП (а.с. 71 74, т. 1) до компетенції голови правління ПАТ Дніпрометробуд відноситься видання наказів, у т.ч., якими затверджується структура товариства та штатний розпис, призначення та звільнення працівників (розділ 5).

Таким чином, включення ОСОБА_1 до складу правління та призначення його на посаду першого заступника голови правління ПАТ Дніпрометробуд вирішується на засіданні наглядової ради шляхом голосування, за результатами якого рішення ради фіксується у протоколі. На підставі рішення наглядової ради головою правління ПАТ Дніпрометробуд видається наказ про прийняття особи на посаду і трудові правовідносини виникають між першим заступником голови правління товариства та товариством.

Цей порядок і є правилами прийняття на роботу.

Однак, в порушення норм Закону України Про акціонерні товариства, статуту ПАТ Дніпрометробуд та Положення про наглядову раду ОСОБА_1 призначено на посаду першого заступника голови правління ПАТ Дніпрометробуд без прийняття рішення наглядовою радою, так як засідання наглядової ради з цього питання не проводилося.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання управління корпоративними правами держави від 29.03.2010р. № 297, завдання на голосування представникам держави на засіданнях наглядової ради господарських товариств, у статутному капіталі яких державна частка становить понад 50%, погоджуються Прем'єр-міністром України або Першим віце-прем'єр-міністром України за умови попереднього розгляду віце-прем'єр-міністром згідно з розподілом функціональних повноважень. Погодження з питання включення ОСОБА_1 до складу правління та його призначення на посаду першого заступника голови правління ПАТ Дніпрометробуд отримано не було.

Вказане свідчить, що видання наказу РВ ФДМУ № 12/04-12-УКП від 21.05.2013р. здійснено з порушенням норм чинного законодавства та статуту ПАТ Дніпрометробуд.

Зазначені порушення і стали підставою для скасування цього наказу.

Помилковою є думка представника позивача про те, що повинні існувати певні правила прийняття на роботу, закріплені відповідним актом. Як було вказано вище, пленум Верховного Суду України в п. 29 постанови № 9 від 06.11.1992 р. роз'яснив, що припинення трудового договору в зв'язку з порушенням правил прийняття на роботу, має місце коли відповідно до п. 4 ст. 7 КЗпП спеціальною нормою законодавства України передбачені обмеження на прийняття на роботу за певних умов. У даному випадку такі умови визначені спеціальними нормами - ст. 52 Закону України Про акціонерні товариства, Постановою Кабінету Міністрів України Деякі питання управління корпоративними правами держави від 29.03.2010р. № 297, п. 8.5.22, 8.61.36 статуту, п. 3.17. Положення наглядову раду.

Тому думка представника позивача про те, що ОСОБА_1 призначено правомірно є помилковою.

Як вказав сам позивач в судовому засіданні, йому достеменно не відомо, чи відбувалося засідання наглядової ради з питання його призначення чи ні. Наказ був вже йому оголошений у присутності трудового колективу підприємства. Втім, як встановлено в засіданні, призначення позивача здійснено одноособово головою наглядової ради - першим заступником начальника РВ ФДМУ, без розгляду даного питання на засіданні ради.

Позивач стверджує, що перший заступник начальника РВ ФДМУ ОСОБА_7 має всі повноваження щодо видання такого наказу, оскільки ці повноваження закріплені за ним наказом від 27.06.21012р. № 272-к Про розподіл обовязків між начальником та заступниками начальника РВ ФДМУ (а.с. т. 2).

Суд не погоджується із даною думкою. Так, слід виокремлювати повноваження ОСОБА_7 як першого заступника начальника РВ ФДМУ і як голови наглядової ради ПАТ Дніпрометробуд, які є різними за своєю правовою природою.

Вищевказаним наказом про розподіл обовязків між начальником та заступниками начальника РВ ФДМУ закріплені функціональні обовязки щодо управління структурними підрозділами (відділами та секторами) саме РВ ФДМУ по напрямкам роботи, а не щодо управлінню підприємством ПАТ Дніпрометробуд, яка визначається виключно законом, статутом та Положеннями про органи управління ПАТ Дніпрометробуд.

Водночас, наказом по РВ ФДМУ ОСОБА_7 (першого заступника начальника РВ ФДМУ) введено до складу та призначено головою наглядової ради ВАТ Дніпрометробуд (а.с. 168, т. 1). Даний наказ узгоджується із п. 8.3. статуту товариства, яким передбачено, що РВ ФДМУ як єдиний акціонер підприємства, призначає свої представників до управління ПАТ Дніпрометробуд і надає їм повноваження відповідними розпорядчими документами. Тобто, він одночасно є першим заступником начальника РВ ФДМУ і головою наглядової ради ПАТ Дніпрометробуд як уповноважений представник РВ ФДМУ на підприємстві.

Отже, ОСОБА_7, як перший заступник начальника РВ ФДМУ виконує керівні обовязки по управлінню РВ ФДМУ, які визначені наказом РВ ФДМУ від 27.06.21012р. № 272-к і жодним чином не стосуються порядку прийняття осіб на роботу, оскільки повноваження щодо призначення (зокрема, першого заступника начальника голови правління ПАТ Дніпрометробуд) відноситься до виключної компетенції наглядової ради та голови правління ПАТ Дніпрометробуд. Він же, як голова наглядової ради ВАТ Дніпрометробуд, здійснює повноваження щодо організації та керування роботою правління ПАТ Дніпрометробуд та має інші повноваження, передбачені розділом 5 Положення про правління ПАТ Дніпрометробуд.

Той факт, що ОСОБА_7, як перший заступник начальника РВ ФДМУ підписав наказ про призначення позивача першим заступником начальника голови правління ПАТ Дніпрометробуд вочевидь свідчить про видання його поза межами своєї компетенції, в порушення норм закону, статуту та Положення про наглядову раду.

Суд не приймає твердження позивача, що один лише той факт, що ФДМУ є єдиним акціонером і його керівник має одноособове право призначати голову наглядової ради, породжує також безумовне право призначеного голови наглядової ради призначати й першого заступника керівника підприємства (голови правління) ПАТ Дніпрометробуд.

Як було вказано, порядок призначення уповноваженого представника РВ ФДМУ на підприємстві визначається виключно законом, статутом та Положеннями про органи управління підприємством. Оминання даного порядку призводить до порушення умов прийняття на роботу працівника. Хоча й такий працівник має особливий статус, але на нього розповсюджуються норми трудового законодавча щодо прийняття та звільнення з роботи.

Таким чином, прийняттю наказу про призначення на посаду позивача не передувало засідання Наглядової ради з цього питання, що вказує на порушення установленого порядку призначення на посаду першого заступника голови правління, порушення правил прийняття на роботу та є додатковою підставою для припинення трудового договору, передбаченою ст. 7 КЗпП України.

Суд не погоджується із думкою представника позивача, що наказ про призначення позивача скасовано начальником РВ ФДМУ ОСОБА_2 поза межами повноважень. Так, 100% акцій ПАТ Дніпрометробуд належить державі в особі Фонду державного майна України (п.5.2 статуту). Відповідно до п.8.2 статуту вищим органом товариства є загальні збори акціонерів. В період до проведення перших загальних зборів акціонерів та набуття в процесі приватизації прав власності на акції товариства іншими акціонерами вищим органом Товариства є єдиний акціонер. Як визначено в п.8.3 статуту, акціонер, в особі РВ ФДМУ до проведення перших загальних зборів акціонерів здійснює управління товариством шляхом прийняття рішень (розпоряджень) з питань, що віднесені до компетенції вищого органу Товариства. Відповідно до п.8.5 статуту загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства.

Отже, видання наказу від 21.02.2014р. № 12/11-02-УПК здійснено РВ ФДМУ як вищим органом управління ПАТ Дніпрометробуд, який має право вирішувати будь-які питання діяльності товариства. Наказ підписано ОСОБА_2 - керівником РВ ФДМУ, як законним представником державного органу, повноважним на видання будь-яких наказів від імені даної установи.

Суд не приймає твердження представника позивача і про те, що саме РВ ФДМУ повинен був звільнити ОСОБА_1 шляхом видання окремого наказу про звільнення, а не скасовувати наказ про його призначення, оскільки позивач перебуває у трудових відносинах не з РВ ФДМУ, а із підприємством ПАТ Дніпрометробуд.

Наказ фонду не є наказом про звільнення працівника на підставі ст. 7 КЗпП України, а лише наказом керівника РВ ФДМУ, яким визначені порушення норм закону та внутрішнього локального акту підприємства. В даному випадку, скасовано попередній наказ керівника РВ ФДМУ ОСОБА_7, іншим керівником РВ ФДМУ ОСОБА_2, яка діяла в межах повноважень саме керівника РВ ФДМУ, а не голови наглядової ради.

Звільнено ж позивача з посади саме наказом голови правління ПАТ Дніпрометробуд від 25.02.2014р. № 11 (а.с. 167, т. 1). Із даним наказом він ознайомлений того ж дня 25.02.2014р., що посвідчується його підписом.

В даному випадку, слід вирізняти такі поняття як порядок та факт прийняття на роботу особи із спеціальним статусом. Порядок складається з етапів - голосування наглядової ради, підписання наказу керівником РВ ФДМ і видання наказу по підприємству, а сам факт початку трудових відносин виникає з видання наказу по підприємству. Накази про прийняття на роботу та звільнення з посади є актами волевиявлення підприємства, спрямованими на встановлення або припинення трудових відносин між підприємством та конкретним працівником.

Отже, як прийняття так і звільнення повинно відбуватися за наказом по підприємству. Прийняття відбулося із порушенням закону та локальних актів, а звільнення здійснено у відповідності до вимог закону та статуту.

Це додатково підтверджується і даними трудової книжки ОСОБА_1, де здійснено запис під № 50 Призначений першим заступником голови правління ПАТ Дніпрометробуд, де підставою вказано наказ фонду від 21.05.2013р. 12/04-12-УКП, а не наказ підприємства. Запис під № 51 від 25.02.2014р. внесено вірно: Звільнено на підставі наказу № 12/11-02 фонду від 21.02.2014р., де підставою вказано наказ про звільнення ПАТ Дніпрометробуд № 11 від 25.02.2013р. (а.с. 164, т. 1).

За таких обставин, суд доходить висновку, що вимоги позивача про скасування наказу № 12/11-02 фонду від 21.02.2014р. та поновлення на роботі не підлягають задоволенню.

З цих же підстав не підлягають внесенню зміни до трудової книжки. Варто відзначити, що згідно із вимогами Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України від 29.07.1993р. №58, до трудової книжки вносяться зміни у разі зміни формулювання підстав звільнення.

До наказу про звільнення ПАТ Дніпрометробуд внесені зміни наказом ПАТ Дніпрометробуд №20 від 01.04.2014р., зокрема, вказано підставу звільнення ст. 7 КЗпП України (а.с. 109, т. 1). Для внесення змін в трудову книжку в частині формулювання підстав звільнення ОСОБА_1 листом від 03.04.2014р. № 123 ПАТ Дніпрометробуд, направленим того ж дня (а.с. 110, 111, т. 1) запропоновано прибути з трудовою книжкою на підприємство. В судовому засідання позивач підтвердив, що він отримував цей лист. Проте не зявлявся на підприємство для внесення змін в трудову книжку. Дані обставини пояснюють відсутність у формулюванні причин звільнення у трудовій книжці. Отже, в діях ПАТ Дніпрометробуд відсутні протиправні дії в частині не внесення змін в трудову книжку, так як всі вимоги закону підприємством виконані, трудова книжка видана своєчасно, спір з цього приводу відсутній, а сама неявка позивача перешкодила внесенню відповідних записів.

Суд погоджується із думкою представника позивача, що наказ про скасування попереднього наказу РВ ФДМУ призвів до звільнення. Втім лише призвів. Звільнено ж позивача саме наказом ПАТ Дніпрометробуд № 11 від 25.02.2013р., який позивач не оскаржує, вважаючи, що цей наказ не має правових наслідків.

Як він обґрунтував, оскарження його є недоцільним, оскільки перед судом ставляться вимоги про поновлення на роботі.

Однак, суд приходить до висновку, що ці вимог не підлягають задоволенню у звязку із відсутністю протиправності дій з боку відповідачів щодо звільнення позивача.

Як розяснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів від 06.11.1992р. № 9, при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення. Якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю.

У випадку, коли працівника звільнено без законних підстав або з порушенням встановленого порядку, але поновити його на роботі неможливо внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, суд визнає звільнення неправильним і зобов'язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника) виплатити цьому працівникові заробітну плату за час вимушеного прогулу (ч.2 ст.235 КЗпП).

Зважаючи на вказане, виходячи із обставин, з якими пов'язано звільнення позивача, яке є правомірним, суд не може поновити позивача на посаді, тобто, привести у стан, відповідний законодавству про працю, оскільки з моменту призначення такий стан не відповідав законодавству.

З цих же підстав, суд не може стягнути із ПАТ Дніпрометробуд середній заробіток за час вимушеного прогулу. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу приймається судом при винесенні рішення про поновлення на роботі.

Судом не встановлено протиправності дій з боку відповідачів щодо звільненні з роботи, що виключає можливість поновлення на роботі і, як наслідок виключає підстави виплати середнього заробітку.

Слід відзначити, що сума основної заробітної плати 51 888,24 грн. позивача сплачена, хоча й і з затримкою, у звязку із чим нарахована та виплачена індексація в сумі 3 371,94 грн. 29.08.2014р., що підтверджується випискою з банку за період з 01.01.2014р. по 23.05.2014р. (а.с. 44, т. 1), платіжним дорученням № 96 від 29.08.2014р., списком перерахувань в банк заробітної плати, довідкою ПАТ Дніпрометробуд від 25.11.2014р. про відсутність заборгованості із заробітної плати (а.с. 127 129,т. 1). Отже, порушень в частині виплати заробітної плати немає.

Варто зазначити, що особливістю звільнення за ст. 7 КЗпП є те, що винним у порушенні порядку прийняття на роботу є саме роботодавець, за що несе відповідальність у встановленому законом порядку. Працівник може бути навіть не обізнаний про те, що його прийнято з порушенням правил прийняття на роботу та працювати на посаді тривалий час. При цьому його звільнення не залежить від його волі та наявності вини (якщо дійсно має місце порушення правил прийняття), оскільки закон не може припустити безпідставне перебування на посаді. Тому дане звільнення не є дисциплінарним стягненням за порушення трудової дисципліни у розумінні ст. 147 КЗпП України.

З цих же підстав у працівника і не відбираються пояснення згідно ст. 149 КЗпП України, яка передбачає, що дисциплінарному стягненню, у т.ч. у вигляді звільнення, повинно передувати відібрання пояснень від порушника трудової дисципліни.

Щодо посилання позивача про проведення службової перевірки, зазначаю, що трудовим законодавством не передбачено проведення обовязкової перевірки, яка передує звільненню.

Згідно із Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000р. № 950, службове розслідування може бути проведено, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання службових обов'язків, перевищення повноважень, недодержання законодавства про державну службу, службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства, порушення етики поведінки; на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри; з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного правопорушення або порушення вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", за поданням спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції за рішенням керівника органу, в якому працює особа, яка вчинила таке правопорушення.

Як вбачається із обставин справи та даного Порядку, позивач не підпадає під випадки проведення службового розслідування.

Щодо вимог про скасування наказу голови правління ПАТ Дніпрометробуд від 26.02.2014р. № 12/1 Про зміну штатного розпису.

На підставі рішення правління № 1 від 26.02.2014р., оформленого протоколом засідання правління від 26.02.2014р. № 1, в якому йдеться про те, що ОСОБА_1 звільнено із посади першого заступника голови правління (а.с. 115, т. 1), наказом голови правління ПАТ Дніпрометрбуд від 26.02.2014р. №12/1 (а.с. 116, 117, т. 1) внесено зміни до штатного розпису підприємства, виключивши зі штатного розпису посаду першого заступника голови правління.

Позивач вважає, що відсутність такої посади порушує його право на поновлення на роботі. При вказує, що видання наказу одноособово головою правління, без погодження із наглядовою радою, є порушенням п. 8.61.23 статуту, згідно із яким до компетенції наглядової ради відноситься погодження за поданням правління організаційної структури товариства. Посада першого заступника голови правління передбачена статутом, тому її виключення зі штатного розпису передбачає попереднє внесення змін до статуту товариства про виключення положення про таку посаду.

Проте суд не погоджується із даним твердженням. Організаційна структура підприємства та штатний розпис є різними поняттями. Організаційна структура - це сукупність виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (філій, управлінь, відділів тощо).

Штатний розпис документ, що встановлює для підприємства структуру, штат і посадові оклади працівників. Законодавством не передбачено єдиних стандартів штатного розпису, тому він може мати довільну форму. Виняток становлять тільки бюджетні установи та організації, для яких типова форма штатного розпису затверджується Міністерством фінансів України. Як розяснено в листі Мінпраці від 20.01.2005 р. № 18-23 штатний розпис повинен містити такі складові, як гриф затвердження, заголовок і текст. Крім того, до штатного розпису вносять такі відомості: найменування структурного підрозділу, перелік посад, кількість штатних одиниць, розмір (суми) посадових окладів та надбавок, місячний фонд оплати праці. Отже, штатний розпис є одним з документів, на підставі якого працівникам нараховується та виплачується заробітна плата.

Як видно із п. 8.61.23 статуту, до компетенції наглядової ради відноситься погодження за поданням правління організаційної структури товариства. А згідно із підпунктом 6 п. 5.1. розділу 5 Положення про правління ПАТ Дніпрометобуд до повноважень голови правління належить затвердження організаційної структури товариства та штатного розпису.

Отже, затвердження штатного розпису (як то і внесення змін) є прямим обовязком голови правління і погодження цього питання із наглядовою радою закон та статут не вимагає. Само по собі видання цього наказу не означає виключення даної посади із організаційної структури та зі статуту підприємства, а є лише підставою не здійснювати працівнику нарахування із заробітної плати.

Крім того, позивач в обґрунтування протиправності наказу вказує, що він порушує його право на поновлення на роботі. Проте, це не може бути підставою протиправності наказу в момент його прийняття, адже це є лише міркуваннями позивача про виникнення правовідносин у майбутньому при поновлення на роботі.

Варто відзначити, що для поновлення на роботі не має значення наявність або відсутність у штатному розписі одиниці першого заступника голови правління, оскільки працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі лише на заново утвореному підприємстві. Адже у компетенції власника (уповноваженого органу) знаходиться проведення перестановки (перегрупування) працівників, переведення більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, на іншу посаду. Про це також йдеться у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів від 06.11.1992р. № 9.

Позивач вважає, що із цих же підстав підлягає визнанню недійсним протокол засідання правління ПАТ Дніпрометробуд від 26.02.2014 № 1, де зафіксовано питання про виключення зі штатного розпису посади першого заступника голови правління ПАТ Дніпрометробуд.

З цього приводу, суд зазначає, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 ЦК України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Накази підприємства, підписані його керівником є актами волевиявлення підприємства. Водночас протокол засідання правління не є актом нормативного характеру, а є лише технічним документом, який фіксує у цьому конкретному випадку факт прийняття рішення правлінням. Отже, в судовому порядку недійсним може бути визнано будь-яке рішення (наказ), а не протокол. Відтак, спосіб захисту, обраний позивачем не відповідає ані способам, визначеним у ст. 16 ЦК України, ані іншим способом, встановленим законом.

Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди. Позивач зазначає, що незаконне, на його думку, звільнення призвело до стресу, моральних страждань .

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль по організації свого життя.

Стаття 1167 ЦПК України містить підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, а саме, моральна шкода, завдана особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом не встановлено протиправності дій, рішень з боку обох відповідачів, що виключає під ставність відшкодування ними на користь ОСОБА_1 моральної шкоди.

Стосовно заяви відповідача ПАТ Дніпрометробуд про пропущення строків звернення до суду.

Згідно із ч. 1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Наказ ПАТ Дніпрометробуд № 11 від 25.02.2013р. про звільнення вручено ОСОБА_1 25.02.2014р., а звернувся із позовом до суду він 14.10.2014р., тобто майже через 8 місяців.

Водночас в судовому засідання позивачем та його представником ставилося питання про поновлення строку звернення до суду із підстав поважності його пропуску. До того ж згідно із п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів від 06.11.1992р. № 9, встановлені статтями 228, 223 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.

Як пояснив позивач, про існування наказу ПАТ Дніпрометробуд № 11 від 25.02.2013р. він дізнався 25.02.2014р., про що свідчить його підпис. Проте він не знав причин звільнення, оскільки в наказі є посилання на наказ фонду, який до його відома не доводився. Про існування наказ фонду він дізнався в березні 2014р. і звернувся до суду. Проте даний наказ не було йому вручено або доведено до його відома. Під час розгляду справи в суді він неодноразово ставив питання про витребування даного наказу як доказу.

В матеріалах даної справи міститься ухвала Жовтневого районного суду від 14.10.2014р. (суддя Черновськой Г.В.) про витребування доказів, у т.ч. як наказу фонду про призначення позивача від 21.05.2013р. № 12/04-12-УКП, так і наказу фонду від 21.01.2014р. № 12/11-02-УКП про його скасування. А 12.12.2014р. копі даних наказів, завірені належним чином штампом та печаткою підприємства 17.11.2014р. надані в судове засідання.

Як вбачається із позовної заяви, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2014р. та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.09.2014р., якою скасоване дане рішення (а.с. 142 151, 158 161, т. 1) при первісному розгляді даної справи позивач не ставив питання про скасування наказу фонду 21.01.2014р. № 12/11-02-УКП та жодного іншого наказу фонду, підприємства, протоколу, а лише про поновлення його на роботі та стягнення заробітної плати та моральної шкоди.

Згідно із ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущенням позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Законодавство не передбачає переліку підстав, що дають право суду поновити строк звернення з позовом. Це питання вирішується у кожному окремому випадку з урахуванням усіх тих причин, які призвели до несвоєчасного звернення за захистом трудового права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, у звязку із тим, що позивач як звільнений працівник, якому обмежено доступ у збиранні необхідних доказів, з яких він може дізнатися про порушення його права у той чи інший спосіб та довести порушення права суду, вважає за можливе поновити позивачу строк звернення до суду саме із цими вимогами скасування, як на його думку, протиправного наказу фонду, скасування наказу голови правління, визнання недійсним протоколу засідання правління, відшкодування моральної шкоди у більшому розмірі.

Щодо прохання відповідача ПАТ Дніпрометробуд закрити провадження у справі в частині вимог про поновлення на роботі, суд вважає за необхідне зазначити, що провадження в цій частині не підлягає закриттю.

Так, згідно із ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. За ч. 3 ст. 206 Кодексу, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. З наведеної норми випливає, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Нормативне визначення принципу диспозитивності надає сторонам право вільно розпоряджатися предметом спору і процесу.

Дійсно, вимоги про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку раніше були заявлені до ПАТ Дніпрометробуд в ході розгляду справи №201/2723/14-ц і в її задоволенні було відмовлено. При заявлені вдруге таких вимоги позивач значно розширив підстави позову. Зокрема, додатково визначив такі підстави, як протиправність протоколу засідання правління та наказу голови правління про виключення його посади зі штатного розпису, що на його думку порушує його право на поновлення на роботі та отримання середнього заробітку за час прогулу. Додатково вказав на протиправність спірного наказу РВ ФДМУ від 21.02.2014р. № 12/11-02-УКП про звільнення, протиправність звільнення як такого на підставі ст. 7 КЗпП України та відсутності формулювання цієї підстави у наказі та відповідного запису у трудовій книжці. Позивач також збільшив суму відшкодування моральної шкоди, що також вважається вже іншими вимогами.

Отже, даний позов містить додаткові підстави тих самих позовних вимог. Тому провадження в частині вимог про поновлення на роботі та стягненню середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підлягає закриттю.

З урахуванням всіх обставин у справі, зважаючи на отримані та оцінені докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

У зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору по цій категорії справ, а у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 77, 209, 214-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області, Публічного акціонерного товариства Дніпрометробуд, треті особи без самостійних вимог на предмет спору керівник Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області ОСОБА_2, голова правління ПАТ Дніпрометробуд ОСОБА_3, про визнання недійсним та скасування наказу Регіонального відділення Фонду Державного майна на України по Дніпропетровській області від 21.02.2014р. № 12/11-02-УКП, скасування наказу голови правління ПАТ Дніпрометробуд від 26.02.2014р. № 12/1 Про зміну штатного розпису, визнання недійсним протоколу засідання правління ПАТ Дніпрометробуд від 26.02.2014р. № 1 у частині виключення зі штатного розпису посади першого заступника голови правління ПАТ Дніпрометробуд, поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника голови правління ПАТ Дніпрометробуд, стягнення з ПАТ Дніпрометробуд на користь ОСОБА_1 заборгованості із заробітної плати в сумі 26 617,35 грн., середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язання ПАТ Дніпрометробуд внести відповідні записи до трудової книжки ОСОБА_1 у зв'язку з поновленням на посаді, стягнення з Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн., стягнення з ПАТ Дніпрометробуд на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн. - відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 21 квітня 2015 року. Рішення у повному обсязі cкладено 24 квітня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С. Наумова