РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання Компанець О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом

встановив:

В жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_5 Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 9/50 частин домоволодіння, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1. Право власності на частину домоволодіння підтверджується свідоцтвом №483 про право власності на нерухоме майно серії САА №139188 від 01 липня 2004 року. Співвласником іншої частини домоволодіння є ОСОБА_3 Єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_5 є позивач. Вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, нотаріусом було усно рекомендовано їй звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкову частину домоволодіння, так як частина домоволодіння, що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01 липня 2004 року, не відповідає частині домоволодіння станом на день її смерті. За час життя ОСОБА_5 спільне домоволодіння було суттєву розбудовано ОСОБА_3 На час смерті спадкодавця їй на праві спільної часткової власності належали 9/50 часток спільного домоволодіння, а ОСОБА_3 відповідно 41/50 частки спільного домоволодіння. Враховуючи те, що ОСОБА_3 здійснила суттєву добудову зазначеного домоволодіння, оскільки відповідно до технічного паспорту житлового будинку АДРЕСА_1, станом на 14 вересня 2010 року площа житлового будинку становила 194,8 кв.м., тоді як відповідно до технічного паспорту даного житлового будинку станом на 22 березня 2004 року площа житлового будинку становила 140,5 кв.м. У зв'язку з тим, що позивач не має можливості отримати правовстановлюючий документ на право власності на спадкову частину домоволодіння, вона просила суд визнати за нею право власності на 9/50 частин житлового будинку №74, що складається з веранди «а» «1-І» площею 10,2 кв.м, яка не враховується в загальну площу, ганок «а4», коридору «1-1» площею 5,9 кв.м., кухні «1-2» площею 8,9 кв.м., ванної «1-3» площею 2,6 кв.м., житлової кімнати «1-4» площею 16,4 кв.м., житлової кімнати «1-5» площею 12,6 кв.м., житлової кімнати «1-6» площею 11,4 кв.м. та на господарські споруди: літню кухню-сарай «Б», сарай «Г», сарай «Д», сарай «Е», убиральню «Ж», погріб під частиною будівлі «Л», сарай-гараж «М», вимощення «N-І», хвіртку «N-1», ворота «N-2», огорожу «N-3», огорожу «N-4», огорожу «N-10», яму вигрібну «К», що знаходяться по вул. Карла Маркса в с. Гора Бориспільського району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 на позові наполягали та просили суд задовольнити його. Крім цього, представник позивача ОСОБА_2 пояснив, що у 2010 році померла матір його довірительки. На час смерті ОСОБА_5 мала свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1. В даному будинку проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_3, будинок належав їм на праві приватної власності проте в натурі їхні частки не були визначені. Лише під час виготовлення технічного паспорту на будинок БТІ визначило ідеальні частки даного будинку. Позивач не може отримати правовстановлюючі документи, оскільки в свідоцтві про право власності на ім'я померлої матері зазначено, що їй належала ? частина житлового будинку. Проте станом на день смерті ОСОБА_5 частка ОСОБА_3 у спірному будинку значно збільшилась, тому якщо здійснити виділ в натурі частки будинку та надвірних господарських будівель і споруд, частка ОСОБА_1 може бути збільшена за рахунок частки ОСОБА_3 У зв'язку з тим, що ідеальні частки змінені, нотаріус не може видати свідоцтво про право власності на спадщину. Крім того, у позивача та відповідача винило спірне питання щодо номера будинку №74 та №74-а. На даний час позивач та відповідач користуються своїми частками будинку та надвірних споруд, спірних питань між ними немає, ніхто з них не користується кімнатою чи будівлею, які б належали комусь іншому. Тому представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги і виділити ОСОБА_1 в натурі її частку в будинку і господарських спорудах, якими вона користується, а інша частина будинку залишиться в користуванні ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 позовні вимоги визнали та не заперечували проти задоволення позову. ОСОБА_3 пояснила суду, щодо в період часу з 2004 по 2006 роки вона добудувала будинок, при цьому вона отримувала всі необхідні дозволи Гірської сільської ради.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім'я, НОМЕР_1 (а.с.5).

За час свого життя ОСОБА_5 заповіт не склала, тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є її дочки ОСОБА_1 та ОСОБА_4, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження (а.с.24,40) та копіями свідоцтв про укладення шлюбу (а.с.25,40).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З копій матеріалів спадкової справи №34/2010, заведеної приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_6, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 подали заяви про прийняття спадщини в межах встановленого законом шестимісячного строку (а.с.34,41). Тобто, вони у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5

Крім цього, судом встановлено, що після розірвання шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_5 здійснили добровільний розподіл майна між подружжям, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.6) та актом розподілу майна подружжя від 09 квітня 1997 року (а.с.7-8). Внаслідок цього ОСОБА_5 стала власницею ? частини домоволодіння АДРЕСА_1. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно №483 від 01 липня 2004 року (а.с.9).

Відповідно до технічного паспорту житлового будинку індивідуального житлового фонду АДРЕСА_1 станом на 23 квітня 1999 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 належали по ? частині домоволодіння. При цьому площа житлового будинку становила 102,7 кв.м. (а.с.11-14).

13 травня 1999 року ОСОБА_7 подарував ОСОБА_3 ? частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.70). Таким чином, ОСОБА_3 набула право власності на ? частину вказаного домоволодіння, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно серії СВА №852288 (а.с.68).

Згідно даних технічного паспорту житлового будинку індивідуального житлового фонду, складеного начальником Бориспільського райінвентарбюро, станом на 22 березня 2004 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 належали по ? частині домоволодіння. До того ж, ОСОБА_5 належала частина будинку та господарських будівель під №74, а ОСОБА_3 - АДРЕСА_1. Площа житлового будинку становить 158,3 кв.м. (а.с.78-82).

У відповідності до даних технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленого начальником РБТІ, станом на 14 вересня 2010 року ОСОБА_5 належить 9/50 частин вказаного будинку, тоді як ОСОБА_3 - 41/50 частин, а житлова площа будинку становить 194,8 кв.м. (а.с.15-21).

Як вбчається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, ОСОБА_3 неодноразово зверталася до Гірської сільської ради Бориспільського району з відповідними заявами щодо упорядкування нумерації їхніх будинків, оскільки вона не є ріднею ОСОБА_1, не претендує на частину спадщини позивачки, а тому просила сільську раду присвоїти кожному будинку окремий номер (а.с.84-85,86-87).

Зі змісту довідки Гірської сільської ради №1681 від 01 жовтня 2010 року вбачається, що при визначенні нумерації вказаних домоволодінь була допущена помилка (а.с.89) та відповідно до листа Гірської сільської ради, адресованого відповідачу станом на 12 серпня 2011 року дане питання щодо виправлення помилок в нумерації ? частини будинку по АДРЕСА_1, не вирішено (а.с.90).

Додатково суд звертає увагу на роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п.23 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до абз.14 п.1 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

У відповідності до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

В матеріалах цивільної справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на 9/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1. Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що нотаріус усно порекомендував позивачу звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкову частину домоволодіння, оскільки частина домоволодіння, що належала померлій на підставці свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01 липня 2004 року не відповідає частині домоволодіння станом на час її смерті.

До того ж з пояснень сторін, наданих у судовому засіданні, право позивача на частку у спадковому майні відповідачем не оспорюється та не заперечується.

З огляду на викладене, суд вважає, що право позивача на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, ніким не порушено та ніким не оспорюється. А тому звернення до суду з даним позовом є передчасним та з цих підстав у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

З квитанції від 09 жовтня 2014 року (а.с.1) вбачається, що при пред'явленні позову ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 358 гривень 05 копійок. Однак у задоволенні позову їй відмовлено в повному обсязі. Тому суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу витрат на оплату судового збору відсутні.

Керуючись ч.1 ст.15, ст.1216, ст.1217, ст.1218, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України , ч.1 ст.60, ч.1 ст.88, п.2 ч.1 ст.208, ч.3 ст.209, ст.ст.212-215 та ст.218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис С.С. Чирка

З оригіналом згідно. Суддя: С.С. Чирка