Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2015 Справа №607/9381/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря Субчак Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про те, що з 02 травня 1964 року перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Позивач проживає разом із своїм чоловіком відповідачем по справі ОСОБА_2 та їхньою спільною донькою ОСОБА_3 Відповідач добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги. ОСОБА_1 є інвалідом І-ї групи загального захворювання, потребує щомісячно постійних витрат на медичні препарати для підтримки організму відповідно до рекомендацій лікарів після повторного інсульту та стаціонарного лікування в Тернопільській обласні лікарні. Джерел доходу, окрім пенсії, позивач не має. Розмір її пенсії становить 1460,00 грн. щомісячно. ОСОБА_2 отримує пенсію в розмірі 3360,00 грн. щомісячно, він не являється інвалідом, а тому має можливість надавати дружині матеріальну допомогу. На підставі викладеного позивач просить суд стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання , як дружини, довічно у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процессу технічними засобами.

Як вбачається із свідоцтва про одруження серії VІ-УР №434258 від 02 березня 1964 року, виданого Виконавчим комітетом Білогірської селищної ради Ізяславського району Хмельницької області, та відмітки у паспорті громадянина України ОСОБА_1 серії НА №606518, виданому Волочиським РВ УМВС України в Хмельницькій області, 02 травня 1964 року остання зареєструвала шлюб із ОСОБА_2

В подружжя 05 квітня 1965 року народилась дочка ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про народження серії VІІ-УР №1057362 від 19 квітня 1965 року, видане Білогірським райбюро Хмельницької області.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ від 22 січня 2015 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, після проведення повторного огляду встановлено довічно першу групу інвалідності підгрупа «Б», причина інвалідності загальне захворювання. Висновок про умови та характер праці: потребує стороннього догляду.

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1, наданої ТОККПНЛ Управління охорони здоровя ОДА, позивач перебувала у вказаному лікувальному закладі на стаціонарному лікуванні в період з 20.07.2014 року по 01.08.2014 року.

Як вбачається із долучених до матеріалів справи копії квитанцій, за період квітня 2015 року позивачем були придбані ліки на загальну суму 1113,28 грн.

Згідно довідки №301 від 24 березня 2015 року, виданої дочірнім підприємством «Фаворит-1» приватного підприємства «Дпружба-сервіс-житло 1», ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не зареєстрований, але фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як вбачаться із відповіді управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області №8392/03 від 25 серпня 2015 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в управління та отримує пенсію в розмірі 1461,89 грн. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію в розмірі 3363,36 грн.

Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

Частиною 4 ст.75 СК України встановлено, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умовою надання матеріальної допомоги особі, яка має право на утримання є спроможність відповідача надавати таку допомогу.

Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків із утримання дружини, яка в силу хвороби потребує матеріальної допомоги, оскільки розмір її пенсії не забезпечує їй прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.1. ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

З досліджених судом докуменів вбачається, що позивач є інвалідом І групи загального захворювання, потребує стороннього догляду, перенесла повторний інсульт, на лікування та придбання ліків витрачає значну частину коштів, хоча пенсія, яку вона отримує, становить 1460,00 грн. щомісячно.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення шляхом стягнення аліментів в її користь із відповідача щомісячно в розмірі 1000,00 грн. на утримання дружини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання (ст.367 ЦПК України).

Судові витрати в доход держави підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.75, 76 СК України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 64, 160, 212-215, 218, 223-226, 232, 233, 294, 367 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний код НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на її утримання, як дружини, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 02 серпня 2015 року довічно.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний код НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, в користь держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 (двадцять) коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуюча О.Герчаківська