У х в а л а

3 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Лященко Н.П.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 травня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до приватного підприємства «Натал», ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, третя особа - приватне підприємство «Натал», про звернення стягнення на заставлене майно, за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_6, треті особи: приватне підприємство «Натал», приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кухтіна Вікторія Віталіївна, про визнання недійсним договору іпотеки та додаткового договору до нього, скасування заборони, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: приватне підприємство «Натал», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання поруки припиненою, за зустрічним позовом ОСОБА_8 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки недійсним, визнання поруки припиненою,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 жовтня 2014 року, у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» про звернення стягнення на заставлене майно відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено: визнано недійсним договір іпотеки № 0/3/1 від 12 жовтня 2007 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк») та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Кухтіною В.В., зареєстрований у реєстрі за № 9616; визнано недійсним додатковий договір № 1 від 30 січня 2009 року до вказаного договору іпотеки; скасовано заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 накладену 12 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Кухтіною В.В. на підставі зазначеного договору іпотеки.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено: визнано припиненим договір поруки № 0/П від 28 грудня 2007 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_8 задоволено частково: визнано припиненим договір поруки № 236913 від 30 січня 2009 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_8 У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_8 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 травня 2015 року касаційну скаргу Шульги С.Я., який діє в інтересах ПАТ «УкрСиббанк», задоволено, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 жовтня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

5 серпня 2015 року ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали суду касаційної інстанції з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав: неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, а саме частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України); невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

6 серпня 2015 року ОСОБА_5 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали суду касаційної інстанції з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав: неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, а саме частини першої статті 405 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), частин 2, 3 статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» та статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей»; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Обґрунтовуючи підставу подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, передбачену пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, ОСОБА_4 посилається на судові рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 березня і 19 березня 2014 року, в яких, на її думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального права.

На підтвердження підстави перегляду вищевказаних судових рішень, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, ОСОБА_4 посилається на постанову Верховного Суду України від 29 січня 2014 року.

Обґрунтовуючи підставу подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, передбачену пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, ОСОБА_5 посилається на судові рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2014 року і 4 лютого 2015 року, в яких, на її думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального права.

На підтвердження підстави перегляду вищевказаних судових рішень, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, ОСОБА_5 посилається на постанову Верховного Суду України від 1 липня 2015 року.

Перевіривши наведені в заявах доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 6 травня 2015 року, про перегляд якої порушують питання заявниці, та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, касаційний суд зазначив про допущені судами порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення усіх фактичних обставин справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Разом з тим, в наданих для порівняння судових рішеннях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, містяться такі висновки:

- в ухвалі від 5 березня 2014 року касаційний суд, залишаючи без змін судові рішення судів першої та апеляційної інстанції, погодився з їх висновками про те, що банк, пред'явивши вимогу про дострокове стягнення кредитної заборгованості, змінив строк виконання основного зобов'язання, отже зобов'язаний був пред'явити вимогу до поручителя протягом шести місяців з цієї дати;

- в рішенні від 19 березня 2014 року касаційний суд дійшов висновку про те, що у банка виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушених зобов'язань боржника протягом наступних шести місяців, починаючи з дати направлення на адресу поручителя вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором;

- в рішенні від 12 лютого 2014 року касаційний суд дійшов висновку про визнання недійсними іпотечних договорів, оскільки договори іпотеки жилого будинку, в якому проживала неповнолітня особа, укладені без згоди органу опіки і піклування;

- в ухвалі від 4 лютого 2015 року касаційний суд, залишаючи без змін судові рішення, погодився з їх висновками про те, що договір іпотеки укладений без попереднього дозволу органу опіки та піклування на передачу в іпотеку нерухомого майна, яким на час укладення вказаного договору мала право користування малолітня особа.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовими рішеннями, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшли протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Крім того, відсутні підстави й для перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 травня 2015 року у зв'язку з її невідповідністю викладеним в постановах Верховного Суду України від 29 січня 2014 року і 1 липня 2015 року висновкам, оскільки судове рішення, про перегляд якого подано заяву, не суперечить зазначеним висновкам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до приватного підприємства «Натал», ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, третя особа - приватне підприємство «Натал», про звернення стягнення на заставлене майно, за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_6, треті особи: приватне підприємство «Натал», приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кухтіна Вікторія Віталіївна, про визнання недійсним договору іпотеки та додаткового договору до нього, скасування заборони, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: приватне підприємство «Натал», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання поруки припиненою, за зустрічним позовом ОСОБА_8 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки недійсним, визнання поруки припиненою за заявами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 травня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Н.П. Лященко

Ю.Л. Сенін