Провадження № 2/522/2463/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності шляхом виселення,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист права власності шляхом виселення з квартири під АДРЕСА_1, вказуючи, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 2109.2009 року у справі № 2-5464 визнано дійсним укладений між нею і відповідачем 17.06.2004 року договір купівлі-продажу, за умовами якого відповідач продав, а вона купила 187/1000 ч. квартири АДРЕСА_1, та за нею визнано право власності на 187/1000 ч. квартири АДРЕСА_1, але відповідач до теперішнього часу не допускає її у згадану квартиру та відмовляється звільнити цю квартиру, чим створює їй перешкоди у володінні, користуванні і розпорядженні цією квартирою і грубо порушує передбачене законом її право власності на цю квартиру.

Позивач веде дану справу в суді через свого представника - ОСОБА_3, який просив розглянути справу без його участі і задовольнити позов в повному обсязі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засіданні не з'явився і не повідомив суду причину своєї неявки.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно з рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.09.2009 року у справі № 2-5464, яке набрало законної сили 02.109.2009 року, суд визнав дійсним укладений 17.06.2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила 187/1000 ч. квартири АДРЕСА_1, а також визнав за ОСОБА_1 право власності на 187/1000 ч. квартири АДРЕСА_1,

Як вбачається з витягу про державну реєстрацію прав КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» за № 27595350 від 11.10.2010 року, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 187/1000 ч. квартири АДРЕСА_1, номер запису : 2779 в книзі : 760пр-6, дата прийняття рішення про державну реєстрацію : 11.10.2010 р.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється, у разі відчуження власником свого майна.

Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що станом на дату судового розгляду даної справи вищевказане судове рішення у встановленому законом порядку скасоване.

Таким чином, право власності відповідача ОСОБА_2 на 187/1000 ч. квартири АДРЕСА_1 на теперішній час припинено.

У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлений законом.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України та ч.1 ст.150 ЖК України власник квартири має право використовувати її для особистого проживання і проживання членів своєї сім'ї.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про існування будь-яких домовленостей між позивачем і відповідачами щодо 187/1000 ч. квартири АДРЕСА_1 та/або свідчили про те, що між ними укладались будь-які договори щодо користування цієї квартирою.

Проте відповідач не допускає позивача в квартиру АДРЕСА_1 та відмовляється виселитися з цієї квартири.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здісненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством України.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що порушене право власності позивача підлягає судовому захисту.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 229,40 грн., пов'язані зі сплатою судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 346, 383, 391 ЦК України, ст.ст.150, 155 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Захистити право власності ОСОБА_1 (ІПН : НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 20.11.2011 року, що зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_5) шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири під АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 (остання відома судові адреса місця проживання : АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.А.Ільченко

03.02.2015