АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року

в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 р. публічне акціонерне товариство «Старокиївський банк» (надалі - ПАТ «Старокиївський банк») звернулося у суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними.

Одночасно позивач звернувся з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, в сумі 200 000 грн., які обліковуються на рахунку ОСОБА_2, відкритому в ПАТ «Старокиївський банк» на виконання умов договору банківського рахунку від 16 квітня 2014 р. за № 7564.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 р. заяву задоволено.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нову ухвалу, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно ( в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо) яке є у відповідача на момент пред'явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Звертаючись у суд, заявник належним чином вказав причини, у зв'язку із якими необхідно вжити заходи забезпечення позову та обґрунтував існуванням реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

З огляду на викладене, колегія суддів визнає законними й належно мотивованими висновки районного суду про наявність підстав до задоволення заяви.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та зібраним доказам.

Підстав до скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року залишити без змін.

Головуючий:

Судді:

Справа №752/15408/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1172/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Чередніченко Н.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.