Дата документу 12.05.2015
Справа № 334/2426/15-ц
Провадження № 2/334/1479/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.

при секретарі Шевалдіної О.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2015 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Позов обґрунтований тим, що з 06 жовтня 2001 року позивачка з відповідачем перебували у шлюбі, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 598. На даний час шлюб між сторонами розірвано, про що Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 92 від 17 березня 2009 року. Від даного шлюбу позивачка та відповідач мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу питання щодо утримання дитини вирішено не було.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених у позові.

Відповідач до суду не прибув, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. Позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Згідно з вищезазначеними нормами Сімейного кодексу України аліменти стягуються з усіх видів доходів платника аліментів.

ОСОБА_1 зазначила, що дані про дохід ОСОБА_2 у неї відсутні, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в твердій грошовій сумі.

З 06 жовтня 2001 року позивачка з відповідачем перебували у шлюбі, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя, про що складено актовий запис № 598 (а.с. 3). На даний час шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 17 березня 2009 року, актовий запис №92 (а.с. 4). Від даного шлюбу позивачка та відповідач мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу питання щодо утримання дитини вирішено не було. Дані про дохід ОСОБА_2 у позивачки відсутні, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в твердій грошовій сумі.

Вказані обставини визнаються судом такими, що дають підстави для визначення аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене позов підлягає задоволенню та аліменти мають бути визначені у розмірі 1800,00 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнення судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213-215, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1800,00 грн. щомісячно, починаючи з 30 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн. в дохід держави.

Рішення в частині стягнення місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто Ленінським районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, яку він може подати до суду протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку: апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особа, без участі якої було постановлено рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Гнатюк О. М.