АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Слюсар Т.А., Стрижеуса А.М., при секретарі Юрченко А.С.

за участю заявника ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4

представника стягувача ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року про скасування рішення третейського суду у справі за заявою ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду про Асоціації українських банків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 30.03.2015 у справі № 478/15 за позовом ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.03.2015 Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків ухвалено рішення, яким позов ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу задоволено, з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фідобанк» стягнуто заборгованість за договором кредиту в сумі 1 417 200,60грн та третейський збір в сумі 14 572,01грн.

Судом також установлено, що у п. 10 кредитного договору №014/3731/2/18079 від 19.06.2008, укладеного між ПАТ «Фідобанк», яке є правонаступником ВАТ «Ерсте Банк», та ОСОБА_3, міститься третейське застереження щодо розгляду спорів, які виникають з приводу укладеного договору, Третейським судом при Асоціації українських банків.

Виходячи з того, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30.03.2015 ухвалено з дотриманням вимог закону, суд першої інстанції дійшов висновку, що передбачених ст. 389-5 ЦПК України підстав для його скасування немає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року та постановити нову, якою задовольнити заяву ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 30.03.2015. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду заявник та його представник просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів та скасувати ухвалу суду першої інстанції. Представник стягувача просив відхилити апеляційну скаргу та ухвалу першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» (частину 1 ст. 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом №2983-VI від 03.02.2011), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку.

Рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, про скасування якого просив ОСОБА_3, ухвалено 30 березня 2015 року, тобто після внесення зазначених змін до Закону.

Оскільки ОСОБА_3 є споживачем послуг банку, спір виник щодо прав та обов'язків споживача, третейському суду в силу положень пункту 14 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Отже, доводи ОСОБА_3 про те, що даний спір не підлягає розгляду третейським судом, заслуговують на увагу, адже відповідно до ст. 6 Закону України «Про третейські суди» не підлягають розгляду третейськими судами справи щодо захисту прав споживачів.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не заслуговують на увагу, як такі що не мають правового значення.

За таких обставин, колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала Дніпровського районного суду м. Києва на підставі ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,312,315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року скасувати та постановити нову наступного змісту.

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30.03.2015 у справі №478/15 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості за договором кредиту в сумі 1 417 200,60грн та третейського збору в сумі 14 572,01грн скасувати.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

Т.А. Слюсар