233 № 233/1352/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
28 квітня 2015 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючого судді Леміщенко О.О., при секретарі Войтюк О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В позовній заяві в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування. В будинку за її згодою ще з 1994 року був зареєстрований її син - відповідач ОСОБА_2 Син з січня 2008 року забрав свої речі з будинку і виїхав на заробітки до Російської Федерації, з того жодного разу до неї не приїжджав. Добровільно відповідач не бажає знятися з реєстрації. Наявність зареєстрованої особи порушує її права, як власника, на вільне володіння та розпорядження своїм майном. Крім того, вона вимушена оплачувати комунальні послуги за відсутнього жильця, самостійно утримувати будинок в належному стані. Зазначені факти змусили її звернутися з позовом до суду. Просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування її будинком, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.
Вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.
На підставі договору дарування від 09.12.1993 року, посвідченого Костянтинівською ДНК за р/№3-3981, позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1.
З копії домової книги будинку АДРЕСА_1 вбачається, що за цією адресою з 12.01.1994 року зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_1, проживає в будинку, що розташований навпроти її будинку за адресою: АДРЕСА_2, знайома з нею та її сім'єю близько 11 років. Підтвердила суду, що син ОСОБА_1 ОСОБА_6 дуже довгий час, скільки точно сказати не може, але не менше п'яти останніх років, не проживає разом з матір'ю, не приїздить до неї.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що є сусідом позивача ОСОБА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_3. Він проживає за цією адресою з 1988 року, знайомий з позивачем з того часу, як вона стала мешкати в сусідньому будинку. Також знайомий з її двома синами - ОСОБА_6 та ОСОБА_5. Дмитро не проживає разом з матір'ю, але часто приїздить до неї, а ОСОБА_6 раніше проживав разом нею, але більше п'яти років не проживає за цією адресою.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки показаннями свідків доведено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку, що належить позивачу ОСОБА_1, більше року, поважних причин його непроживання судом не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 74, 212, 213, 215, 224, 226 ЦПК України, ст. 391, 405 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Запорізької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя