Номер провадження: 22-ц/785/2069/15
Головуючий у першій інстанції Крачкова С. В.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Гончаренко В.М., Короткова В.Д.

з участю секретаря - Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2014 року, -

встановила:

У квітні 2014 року позивач ПАТ "УкрСиббанк" звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту і з врахуванням уточнень в обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 14 грудня 2006 року між ПАТ "УкрСиббанк" та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір кредиту № 0, за яким ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 57 732 доларів США строком погашення до 14.12.2013 року зі сплатою 12 % річних.

На забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань по поверненню кредиту ,14.12.2006 року між ПАТ "УкрСиббанк", ОСОБА_2, ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 75185 .

Посилаючись на те, що відповідачі свої зобов'язання належним чином не виконали та станом на 09.09.2014 року за договором кредиту утворилася заборгованість , позивач остаточно просив :

-стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за договором кредиту №0 від 14.12.2006 року у розмірі 17120,67 дол.США та судові витрати.

Рішення ухвалено у відсутність відповідача ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково не погоджувалася з розміром суми заборгованості.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2014 року позовну заяву ПАТ "УкрСиббанк" задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2,ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 14.12.2006 року станом на 9.09.2014 року в сумі 17120,67 дол. США, що еквівалентно 221 303 грн. 01 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 14 124, 44 дол. США;, заборгованості по процентам - 294, 79 дол. США; заборгованості по пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 2 559, 91 дол. США, заборгованості по пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 141, 53 дол. США (р/р 0113 в АТ "УкрСиббанк" м. Харків, МФО 351005, ).

Стягнуто з ОСОБА_2,ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" з кожного судовий збір у розмірі по 842 грн. 27 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь держави з кожного судовий збір у розмірі по 264 грн. 25 коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині стягнутої судом першої інстанції загальної суми заборгованості за договором кредиту з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов та стягуючи з відповідачів на користь Банку заборгованість за договором кредиту у розмірі 17120,67 дол.США, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача виникло право звернення з вимогою про стягнення заборгованості за договором кредиту в зв'язку із невиконанням відповідачами взятих за договором своїх зобов'язань, а відповідачі повинні відповідати за порушення зобов'язання.

Проте повністю погодитися з висновками суду першої інстанції не можна .

Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги .

З матеріалів справи вбачається ,що 14 грудня 2006 року між ПАТ "УкрСиббанк" та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір кредиту №0, відповідно до п.1.1. ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 57 732 доларів США ,що дорівнювала на час отримання кредиту 291546,60 грн. (а.с.6-12).

Відповідно до п.1.2. договору кредиту №0 від 14.12.2006 року , сторони передбачили строк кредитування ,який становив 84 місяців та відповідно до п.1.2.1. договору кредиту , відповідач ОСОБА_2 зобов'язалася погасити кредит до 14.12.2013 року ,зі сплатою відсотківза користування кредитом у розмірі 12 % річних ,згідно до п.1.3.1 договору кредиту.

На забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань по поверненню кредиту ,14.12.2006 року між ПАТ "УкрСиббанк" , ОСОБА_2, та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки №75185 (а.с.15-16).

Відповідно до п.1.1. договору поруки ,відповідач ОСОБА_3 зобов'язалася перед Банком відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх її зобов'язань у повному обсязі ,що виникають з договору кредиту № 0 від 14.12.2006 року .

Суд першої інстанції вірно посилався на вимоги ст.ст.526, ч.1 ст.543,554,629, ч.1ст.1054 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання за договором кредиту № 0 від 14.12.2006 року не виконала ,отриманий кредит не погасила .

Банк звертаючись до суду з позовом посилався на те ,що через неналежне виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань по погашенню кредиту , станом на 09.09.2014 року виникла заборгованість у розмірі 17120,67 дол. США ,яка складається з :

- заборгованості за кредитом в розмірі 14124,44 дол. США;

- заборгованості по процентам в розмірі 294,79 дол.США;

- заборгованості по пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 2559,91 дол.США;

- заборгованості по пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам в розмірі 141,53 дол.США.

Суд першої інстанції погодився з позовними вимогами Банку та посилався на те ,що заборгованість за договором кредиту №0 від 14.12.2006 року ,підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.95-107).

Проте суд першої інстанції не врахував те ,що у вересні та жовтні 2014 року,до ухвалення судом першої інстанції рішення , відповідачем ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу за договором кредиту було сплачено 1100 дол. США , які не були враховані в розрахунку заборгованості наданого Банком, що підтверджується квитанціями від 19.09.2014 року (а.с.162) та від 03.10.2014 року (а.с.169).

Наведені платежі здійсненні відповідачем ОСОБА_2 до ухвалення судом першої інстанції судового рішення та мають бути зараховані.

Таким чином рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру заборгованості за договором кредиту ,а розмір стягнутої судом першої інстанції заборгованості за договором кредиту підлягає зменшенню до 16020,67 дол.США, що еквівалентно 207084,31 грн.

Матеріали справи не містять докази сплати відповідачем ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту , у вересні та жовтні 2014 року, до ухвалення судом першої інстанції судового рішення, саме 2100 дол. США , тому доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції сплачених відповідачем ОСОБА_2 останніх двох платежів за вересень та жовтень 2014 року на суму саме 2100 дол.США , не заслуговують на увагу .

Інші платежі здійсненні відповідачем ОСОБА_2 по погашенню договору кредиту після ухвалення судом першої інстанції судового рішення не можуть бути підставою для зміни судового рішення , оскільки такі платежі здійсненні після ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо безпідставного застосування Банком розміру пені (16,19, 25), оскільки відповідно до п. 8.1.1. сторони передбачили , що на прострочену суму основного боргу ,Банк нараховує підвищені проценти в розмірі діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу збільшеної на 6,7 %.

Відповідно до п.8.1.3 договору кредиту ,сторони передбачили відповідальність сторін у випадку порушення зобов'язання позичальником в частині несплати чергового ануїтетного платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі меншому ніж передбачено Договором в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу .

З врахуванням змін розміру ставки НБУ та підвищення ставки на 6,7 % , Банк вірно при нарахуванні пені виходив з розміру 16, 19 та 25 %.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того,що позивач при уточненні позовних вимог не сплатив різницю судового збору ,оскільки відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

За таких підстав, відповідно до п.3 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні .

Керуючись ст.ст. 303, п.3 ч.1 ст.307, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2014 року змінити, в частині розміру стягнутої судом заборгованості за договором кредиту , абзац другий резолютивної частини рішення суду першої інстанції викласти в новій редакції

"Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за договором кредиту №0 від 14.12.2006 року у розмірі 16020,67 дол. США, що еквівалентно 207084,31 грн."

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

В.М. Гончаренко

В.Д. Коротков