У х в а л а

ІМенем УКраїни

21 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до закритого акціонерного товариства «АТЕК», треті особи: ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Олімп», ОСОБА_5, про витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_6, яка діє від імені ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду м. Києва від 24 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що на підставі договору купівлі-продажу від 15 грудня 2012 року № 3, укладеним із ОСОБА_4, йому належить обладнання льодової ковзанки. За умовами п. 3.1. договору передача обладнання здійснюється продавцем покупцю в 3-денний термін після завершення сезону льодової ковзанки - 30 квітня 2013 року, за адресою: АДРЕСА_1. Проте, після підписання акту прийому-передачі обладнання для льодової ковзанки від 7 травня 2013 року, позивач так і не вивіз придбане ним майно з місця його перебування по АДРЕСА_1, що на території стадіону «АТЕК», через те, що закрите акціонерне товариство «АТЕК» безпідставно утримує його майно, повернути яке відмовляється. Посилаючись на викладене, просив задовольнити позов.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 грудня 2013 року позов задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння закритого акціонерного товариство «АТЕК» на користь ОСОБА_3 безпідставно набуте майно, а саме, обладнання льодової ковзанки. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 24 червня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

ОСОБА_6, яка діє від імені ОСОБА_3, звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у позові, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивачем не було надано достатніх та належних доказів на підтвердження того, що майно, яке він просить витребувати, належить йому та останнім не доведено, що спірне майно було набуте та безпідставно зберігається відповідачем.

Однак повністю з такими висновками суду погодитися не можна.

Виходячи із предмету позову з'ясуванню судом підлягали обставини з приводу того, чи належить майно, про витребування якого подано позов, позивачу, знаходження цього майна у відповідача та правомірність володіння ним останнім.

Між тим, як вбачається з наведених у рішенні апеляційного суду мотивів відмови у позові, суд з'ясовував доведеність набуття майна та підставність його збереження відповідачем, які не є тотожним зазначеним обставинам.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_3 посилався на те, що йому на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу № 3 від 15 грудня 2012 року, укладеного із ОСОБА_4, належить обладнання льодової ковзанки, до складу якого входить: машина для заливки льоду Zamboni, 700, борт хокейний 56x26 (66 секцій із захисним склом), сушка для ковзанів 1 шт. та стійки для ковзанів 10 шт., резинове покриття для влаштування зон біля ковзанки та роздягалень 1070 шт., червоні пластикові стільці 450 шт.; табло хокейне 1 шт.; фонтан білий бетонний 1 шт.; валуни 3 шт.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Апеляційний суд, дійшовши висновку, що позивачем не подано доказів, що спірне майно, про витребування якого подано позов, належить йому, не звернув уваги на те, що право власності на це майно позивач обґрунтовував договором купівлі-продажу про його придбання, який є чинним і у встановленому порядку недійсним не визнавався.

Згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки; попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо за своїм внутрішнім переконанням. Результати оцінки доказів відображаються в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

З матеріалів справи, зокрема листа закритого акціонерного товариства «АТЕК» адресованого позивачу вбачається, що актом перевірки від 25 грудня 2013 року встановлено відсутність спірного майна, крім 3 валунів сірих, з 11 наявних, та білого фонтану, тобто фактично відповідач підтвердив наявність у нього частини майна, яке просив витребувати ОСОБА_3

Усупереч вимогам ст. ст. 10, 57, 60, 137, 212, 213 ЦПК України апеляційний суд залишив поза увагою доводи позивача про належність йому майна на підставі договору, не з'ясував дійсних обставин справи, ніяких висновків з приводу повернення 3 валунів і фонтану, про що не заперечував відповідач, не зробив, ніякої оцінки акту про прийняття в експлуатацію хокейного борта на льодовому стадіоні у м. Києві, вул. Чистяківська, 20 від 17 жовтня 2010 року не дав.

Вказані порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179, 212 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв'язку з чим оскаржуване рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до цього суду.

При новому розгляді справи необхідно врахувати наведене, мати на увазі, що при недоведеності знаходження у володінні відповідача майна, про витребування якого подано позов, у його задоволенні може бути відмовлено з цієї підстави.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6, яка діє від імені ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 24 червня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук