Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"30" січня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО", Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про захист прав споживача, розірвання договорів, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просить суд розірвати договір купівлі-продажу Серії НА № 0305 від 06.05.2014 року укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТІБІО"; розірвати споживчий кредит № 401611886 від 06.05.2014 року укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк"; зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" повернути кредитні кошти Публічному акціонерному товариству "Альфа-Банк" у розмірі 11043,29 грн. з усіма нарахуваннями за кредитом, пені та штрафними санкціями; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" моральну шкоду у розмірі 7000,00 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" витрати понесені на послуги нотаріуса у розмірі 550,00 грн. та правову допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що представниками колцентру спа-салону "Дешелі" було запропоновано пройти їй косметичні процедури, при цьому запевнили, що косметичний товар є натуральним та безпечним, не містить жодних хімічних компонентів, в свою чергу позивачка попереджала, що має суху шкіру вражену підшкірним кліщем, на що їй пообіцяли дослідити стан шкіри та потім провести процедуру, проте всупереч ЗУ "Про захист прав споживачів" працівники салону не надали жодної інформації відносно виготовлення, ввезення, зберігання продукції, на прохання надати інформацію про склад речовин, їй відповіли, що потреби в цьому немає, оскільки продукція не містить шкідливих речовин, також жодного сертифікату відповідності продукції для ознайомлення не надавали, працівники салону не надали можливості обміркувати, порадитися з членами сім'ї та підштовхнули оформити з Товариством з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" договір купівлі-продажу на косметичні товари на суму 10458,00 грн., яку вона отримала в кредит, проте в кредитному договорі сума складає 11043,29 грн. З вказаними договорами працівники салону не дали можливості детально ознайомитися та відволікали, що не дало змоги їй належним чином прочитати всі умови договорів. Після користування купленою косметикою, вранці відчула свербіж та печіння, лікарями-дерматологами були поставлені діагнози "контактний дерматит" та "демодекс". 15.05.2014 року вона звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" та просила розірвати договір купівлі-продажу та кредитний договір, однак їй було відмовлено, зазначила, що косметика погано вплинула на її здоров'я, а тому протиправні дії відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" завдало їй не тільки матеріальної, але й моральної шкоди, оскільки надання неякісних послуг спричинило позивачу душевні страждання, вона не мала змоги місяць працювати, занепокоєння з приводу поїздок до відповідачів з вимогами розірвати договори, звернення в міліцію, щодо порушення її прав призвели до дратівливості, нервового потрясіння, які змінили її хід життя, виникла потреба у додаткових витратах на лікування.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суд не повідомив.

На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи думку позивача, яка подала заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 06.05.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу № НА0305, за умовами якого, продавець передає у власність покупцеві комплект косметичної продукції під товарним знаком "Desheli", в асортименті та кількості, встановленим договором, а покупець зобов'язується прийняти цей товар згідно акту приймання передачі товару та сплатити за нього визначену договором грошову суму. (а.с. 8)

Пунктом 5.1 договору купівлі-продажу визначено, що ціна товару складає 10458,00 грн. Покупець має можливість сплати вартість товару єдиноразовим платежем на поточний рахунок продавця, або через оформлення споживчого кредиту. При оплаті товарів через споживчий кредит покупець вносить перший платіж продавцю в розмірі 0 грн. та залишок в розмірі 10458,00 грн. протягом 18 місяців згідно умов кредитного договору.

Крім того, 06.05.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 401611886, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 11043,29 грн. на оплату товарів згідно переліку, що вказаний у специфікації у загальній сумі 10458,00 грн. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ "СТІБІО" та оплати комісійної винагороди банку та процентною ставкою за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних з кінцевим терміном повернення 07.11.2015 року. (а.с. 9)

За актом приймання-передачі товару від 06.05.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" передало ОСОБА_1 товар, а саме косметичний набір ТМ Desheli "Чорна лінія". (а.с 50)

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 08.05.2014 року звернулася в Поліклініку №2 в м. Києві лікарні для вчених, де їй було поставлено діагноз "контактно алергічний дерматит". (а.с. 6)

16.05.2014 року ОСОБА_1 звернулася до директора Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" з письмовою заявою про розірвання договору купівлі-продажу № НА0305 від 06.05.2014 року та кредитного договору № 401611886 від 06.05.2014 року у зв'язку з неналежною якістю товарів, яка визвала алергічну реакцію та заявою про повернення косметичних засобів. (а.с. 33, 35)

20.05.2014 року ОСОБА_1 звернулася до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" із письмовою заявою про відклик кредитних коштів по кредитному договорі № 401611886 від 06.05.2014 року, у зв'язку з неналежною якістю товару та просила припинити нарахування пені та штрафних санкцій, на що листом № 49755-23.1-б/б від 10.06.2014 року їй повідомлено, що їй необхідно належним чином виконувати умови укладеного кредитного договору, оскільки підписання договору свідчить про належне його ознайомлення, та посилаючись на норму ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" вказали, що з відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором, однак в результаті перевірки встановлено, що кредитні кошти не надходили на рахунок банку, і лише після повернення кредитних коштів буду розглядатися питання з приводу розірвання кредитного договору. (а.с. 205, 207-208)

Також, ОСОБА_1 22.05.2014 року звернулася до керівництва Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" з письмовою заявою про повернення косметичної продукції та проханням розірвати договір купівлі-продажу № НА0305 від 06.05.2014 року та кредитного договору № 401611886 від 06.05.2014 року. (а.с. 34)

27.05.2014 року директором Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" ОСОБА_4 було письмово повідомлено ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для розірвання договору купівлі-продажу № НА 0305 від 06.05.2014 року, оскільки товар їй був переданий належної якості, та такий що відповідає вимогам гарантії якості, також під час огляду косметики 16.05.2014 року було виявлено, що шість компонентів, які входять до комплекту "Чорна лінія були відкриті, пломби зірвані", тому їх товарний вигляд та споживчі властивості втрачено. (а.с. 182-183)

06.06.2014 року та 10.07.2014 року ОСОБА_1 повторно звернулася до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" із письмовою заявою про припинення нарахування пені, штрафних санкцій та інших банківських комісій, та заявою про надання відстрочки по кредитному платежу, на що листами № 57430-231-б/б від 01.07.2014 року та № 67609-23.1-б/ю від 29.07.2014 року повідомлено про відмову у наданні відстрочки платежу а листом від 12.07.2014 року повідомлено, що станом на 12.07.2014 року загальна сума простроченої заборгованості перед банком складає 1709,40 грн. та 125,00 грн. штрафних санкцій. (а.с. 209,211,220,237)

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач це фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

За п. 3 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач зобов'язаний користуватися товаром згідно з його цільовим призначенням та дотримуватися умов (вимог, норм, правил), встановлених виробником товару (виконавцем) в експлуатаційній документації.

Звертаючись з позовом до суду, позивачка вказала, що користувалася косметичними засобами відповідно до загальних рекомендацій, які були надані їй письмово, однак відчула негативні наслідки після використання продукції на своєму обличчі. (а.с. 184)

В Законі України "Про захист прав споживачів" визначено, що безпека продукції це відсутність будь-якого ризику для життя, здоров'я, майна споживача і навколишнього природного середовища при звичайних умовах використання, зберігання, транспортування, виготовлення і утилізації продукції.

Також судом встановлено, та не заперечується сторонами по справі в письмових поясненнях та запереченнях, долучених до матеріалів справи, що перед тим як придбати косметичні засоби та укласти договір купівлі-продажу з Товариством з обмеженою відповідальністю "СТІБІО", а саме 06.05.2014 року, ОСОБА_1 було проведено косметичну процедуру в спа-салоні представництва відповідача, а 08.05.2014 року лікарем-дерматологом поставлено діагноз "контактно алергічний дерматит".

При цьому, у своєму листі від 27.05.2014 року директором Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" ОСОБА_4 було письмово повідомлено ОСОБА_1, зокрема, про відсутність підстав для повернення косметичних засобів, у зв'язку з тим, що шість компонентів, які входять до комплекту "Чорна лінія" були відкриті, а пломби зірвані.

Це дає підстави зробити висновок, що ОСОБА_1 користувалася косметичними засобами придбаними у Товаристві з обмеженою відповідальністю "СТІБІО".

Разом з тим, правовими нормами передбачено, що споживач зобов'язаний користуватися товаром згідно з його цільовим призначенням, а тому аналізуючи письмові рекомендації використання косметики, які були надані ОСОБА_1 при купівлі нею комплекту косметичних засобів, догляд за шкірою, передбачав використання понад шести засобів для догляду на кожний день, а тому відмова відповідача у прийнятті товару у зв'язку з її відкриттям не відповідає прямим цілям, заради яких був придбаний товар і які були рекомендовані сторонами відповідача.

Згідно ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на:

1) захист своїх прав державою;

2) належну якість продукції та обслуговування;

3) безпеку продукції;

4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця);

5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;

6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав;

Згідно положень ст. 678 ЦК України визначаються правові наслідки передання товару неналежної якості при купівлі-продажу. Покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплачених за товар грошових коштів; вимагати заміни товару.

Права споживача у разі виявлення недоліків товару визначені у частині 2 статті 8 Закону України "Про захист прав споживачів", де зокрема, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника на розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Відповідно до положень частини 3 статті 8 вказаного Закону споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку, що позивачка правомірно звернулася до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" з вимогами про повернення товару та повернення сплаченої за товар грошової суми, оскільки як встановлено в судовому засіданні, косметичні засоби призвели до негативних наслідків, які вплинули на здоров'я позивачки, якій гарантовано державою безпечну продукцію, захист її прав та отримання належної якості продукції та обслуговування.

Також, суд критично відноситься на посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 23 вересня 1991 р. N 216 "Про затвердження переліку товарів належної якості, що не підлягають обміну (поверненню)споживачами(покупцями)", оскільки норми даної постанови розповсюджуються на товари належної якості, при цьому, суд враховує ту обставину, що позивачці також проводилася косметична процедура стороною відповідача косметичними засобами що були придбані позивачкою, які поверненню не підлягають.

Частиною 3 ст. 9 Закону України "Про захист прав споживачів" при розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.

Таким чином суд, приймаючи до уваги доводи позивачки щодо розірвання договору купівлі-продажу Серії НА № 0305 від 05.05.2014 року укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" вбачає всі підстави для його розірвання, оскільки в судовому засідання було встановлено порушення відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" Закону України "Про захист прав споживачів" та порушення прав позивачки.

Споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції;

За нормою ч.1 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 вказаного Закону споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору.

Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором.

У зв'язку з тим, що позивачка особисто звернулася з письмовою заявою до відповідача Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" з вимогою про відкликання свої згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту 20.05.2014 року, тобто в термін протягом чотирнадцяти календарних днів, при цьому 16.05.2014 позивачка зверталася до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" із заявою про повернення комплекту косметичних засобів, відмова, як встановлено судом, була неправомірною, дають підстави розірвати споживчий кредит № 401611886 від 06.05.2014 року укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк".

За нормою ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України "Про захист прав споживачів" шкода, завдана життю, здоров'ю або майну споживача дефектною продукцією або продукцією неналежної якості, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд вбачає всі підстави для відшкодування відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" відповідачу Публічному акціонерному товариству "Альфа-Банк" грошової шкоди завданої ОСОБА_1 при укладенні кредитного договору № 401611886 від 06.05.2014 року шляхом повернення кредитних коштів у розмірі 11043,29 грн. з усіма нарахованими за кредитом, пені, штрафними санкціями.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

В той же час, відповідно до п.5 ст.4 цього Закону споживачі мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" захист прав споживачів, передбачених законодавством здійснюється судом. При задоволенні вимог позивача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної немайнової шкоди.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" від 12.04.1996 року № 5 передбачено, що при вирішенні вимог позивачів про відшкодування на підставі ст. 24 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 року моральної шкоди суди повинні виходити з роз'яснень, які Пленум Верховного Суду України дав у постанові від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Зокрема, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних та фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку.

Так, в межах даного спору, позивачем ОСОБА_1 пред'явлено вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" про відшкодування моральної шкоди в розмірі 7000,00 грн., обґрунтовуючи підстави для відшкодування моральної шкоди, позивач посилається на те, що у зв'язку наданням відповідачем неякісних послуг спричинило позивачу душевні страждання, вона не мала змоги місяць працювати, мала занепокоєння з приводу поїздок до відповідачів з вимогами розірвати договори, звернення в міліцію, щодо порушення її прав призвели до дратівливості, нервового потрясіння, які змінили її хід життя, виникла потреба у додаткових витратах на лікування.

З урахуванням обставин, які наведені позивачем в частині заявлених вимог щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає правомірними вимоги позивача про відшкодування за рахунок відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" моральної шкоди, оскільки встановлені під час розгляду справи обставини, свідчать про порушення прав позивачки, що слугує підставою для відшкодування позивачу моральної шкоди, однак виходячи з характеру правопорушення та глибини фізичних та душевних страждань позивача, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, позов в цій частині підлягає задоволенню частково, а саме суд присуджує стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн., в іншій частині позовної вимоги задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст.79 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 56 та ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України витрати на правову допомогу мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи.

Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи, що в межах розгляду даної цивільної справи інтереси позивача ОСОБА_1 представляли її представники на підставі договору про надання правової допомоги, а доказів, що мають підтвердити правовий статус даних фізичних осіб, як адвокатів, відповідно до положень Закону України "Про адвокатуру", суду надано не було, також за ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах також не надано позивачкою, таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про відшкодування з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" вартості витрат на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Разом з тим, за відсутності належних доказів, які мали підтвердити, що позивачкою понесені витрати на послуги нотаріуса у розмірі 550,00 грн., суд не вбачає підстав для задоволення таких вимог позивача.

Відповідно до частини першої ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО", Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про захист прав споживача, розірвання договорів, стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" та відповідача Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" слід стягнути судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, у розмірі 243,60 грн. в частині вимог майнового характеру, тобто по 121,80 грн. з кожного та 243,60 грн. з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" в частині вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи наведене та керуючись Пленумом Верховного Суду України "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", ст.ст. 3, 6, 202 - 204, 207, 215, 216, 217, 236, 526, 626, 629, 678, 10561 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 9, 11, 16, 18, 21 Закону України "Про захист прав споживачів", ст.ст. 10, 57, 58, 60, 79, 84, 208, 212-215, 218, 224-226, 232-233, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО", Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про захист прав споживача, розірвання договорів, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Розірвати договір купівлі-продажу Серії НА № 0305 від 06.05.2014 року укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТІБІО".

Розірвати кредитний договір № 401611886 від 06.05.2014 року укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" кредитні кошти у розмірі 11043,29 грн. з усіма нарахуваннями за кредитом, пені та штрафними санкціями;

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІБІО" на користь держави 365,40 грн. судового збору.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" на користь держави 121,80 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог позивача відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

С у д д я: