АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 грудня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, ОСОБА_1, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року позивач звернувся із зазначеним позовом, уточнивши який зазначив, що 22 грудня 2010 року на 38-му кілометрі + 350 метрів автодороги Київ-Чернигів сталася дорожньо-транспортна пригода в якій автомобіль «MERCEDES-BENZ 1840» р/н НОМЕР_5 під керування ОСОБА_5 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6, 1941 р.н., який перетинав проїжджу частину дороги внаслідок зіткнення, останній опинився на зустрічній смузі руху, де на тіло ОСОБА_6 було скоєно наїзд зустрічним легковим автомобілем ВАЗ-210990р/н НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_1

Внаслідок пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди. Постановою слідчого від 05 листопада 2012 року кримінальну справу закрито за відсутністю складу злочину в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_1 Під час пригоди ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_3

Зазначаючи, що внаслідок пригоди зазнав моральної та матеріальної шкоди, завданої смертю ОСОБА_6, батька позивача, позивач просив стягнути на свою користь:

- із відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» 2 550 грн. матеріальної шкоди (витрати на поховання), 2550 грн. грошової компенсації моральної шкоди завданої смертю батька;

- із відповідачів ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно 6 678.75 грн. матеріальної шкоди (судово-медичне дослідження та підготовка тіла до поховання та витрати на поховання), та 47 450 грн. грошової компенсації моральної шкоди завданої смертю батька, судові витрати покласти на відповідачів.(а.с. 1-32, 137-138)

Відповідач ФОП ОСОБА_3 не заперечував перебування ОСОБА_5 у трудових відносинах на час скоєння пригоди, проте проти позову заперечував.(а.с. 65-67, 98-103, 146-148)

Відповідач ОСОБА_1 проти позову заперечував.(а.с. 41-45)

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» проти позову заперечував.(а.с. 74-77)

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 25 грудня 2013 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду - 2550,00 грн., моральну шкоду - 2550,00 грн., стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» в дохід держави судові витрати 63,15 грн., стягнуто з ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно матеріальну шкоду 6678,75 грн., моральну шкоду 47450,00 грн., стягнуто з ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно в дохід держави судові витрати 166,25 грн. (а.с.161-167)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати із ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 в повному обсязі. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував відсутності в діях апелянта вини, а в діях ОСОБА_6 був умисел. Також суд не врахував матеріального становища відповідача, який є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2) та заперечень відповідача проти заявленого позову. (а.с. 184-188)

В судовому засіданні ОСОБА_1, його представник ОСОБА_8 підтримали скаргу і просили її задовольнити, ОСОБА_2 його представник ОСОБА_9 заперечували проти скарги і просили її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, про що у справі є докази.(а.с. 207, 212-219)

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів визнала неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Рішення суду першої інстанції ПрАТ «Страховакомпанія «Універсальна» та ФОП ОСОБА_3 не оскаржували, тому, з огляду на ст. 303 ЦПК України, колегія суддів перевірила його законність в межах доводів скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, та визнала доводи апелянта частково обґрунтованими враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 22 грудня 2010 року на 38-му кілометрі + 350 метрів автодороги Київ-Чернигів сталася дорожньо-транспортна пригода в якій автомобіль «MERCEDES-BENZ 1840» р/н НОМЕР_5 під керування ОСОБА_5 скоїв наїзд (зіткнення) на пішохода ОСОБА_6, 1941 р.н., який перетинав проїжджу частину дороги, внаслідок зіткнення ОСОБА_6 опинився на зустрічній смузі руху, де на останнього було скоєно наїзд зустрічним легковим автомобілем ВАЗ-210990 р/н НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_1

Внаслідок пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди.

Під час пригоди ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_3 та останньому належить автомобіль «MERCEDES-BENZ 1840» р/н НОМЕР_5.

Цих обставин ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не заперечували і в судовому засіданні.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими районним судом матеріалами кримінальної справи та постановою заступника начальника ВР ДТП СУ ГУ МВС України в Київській області від 05 листопада 2012 року, якою кримінальну справу закрито за відсутністю складу злочину.(а.с. 6-13, 104)

За висновком комісійної судово-медичної експертизи № 132/К від 23.11.2011 року Київського обласного бюро судово-медичної експертизи, серед зазначених ушкоджень ОСОБА_6 причиною смерті його стали ушкодження, пов'язані із травмою грудей і живота (за переліком травм, зафіксованих і описаних експертами). Приймаючи до уваги характер і локалізацію ушкоджень, що привели гр.. ОСОБА_6 до смерті, комісія дійшла висновку, що всі вони виникли від контактів з тупими предметами, які діяли зі значною силою і могли уторитись при здавлені грудей і живота між тупими предметами, з одного боку - дорожнє покриття, а з другого - колесо (або колеса) автомобіля внаслідок переїзду тіла під час дорожньо-транспортної пригоди. (матеріали кримінальної справи № 27-1452 а.с. 108-111)

Оскільки під час досудового слідства і судом встановлено, що автомобіль «MERCEDES-BENZ 1840» р/н НОМЕР_5 під керування ОСОБА_5 скоїв зіткнення із пішоходом ОСОБА_6, 1941 р.н., який перетинав проїжджу частину дороги, внаслідок зіткнення ОСОБА_6 опинився на зустрічній смузі руху, де на останнього було скоєно наїзд зустрічним легковим автомобілем ВАЗ-210990 р/нНОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_1, колегія суддів відхилила доводи апелянта ОСОБА_1 про його непричетність до завдання шкоди і відсутність підстав покладання відповідальності щодо її відшкодування.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про наявність в діях ОСОБА_6 умислу на позбавлення себе життя об'єктивними доказами по справі не підтверджені, є припущеннями, тому колегія суддів їх відхилила.

Позивач ОСОБА_2 є сином померлого ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження.(а.с. 14)

Автомобіль «MERCEDES-BENZ 1840» р/н НОМЕР_5 був застрахованим транспортним засобом ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» за полісом № ВЕ/4060693 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі від 01.09.2010 року. При цьому ліміт відповідальності Страховика за шкоду заподіяну життю і здоров'ю потерпілого складав 50490 грн.(51 000 грн. ліміт за договором - 510 грн. франшиза) та страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого - 24 990 грн.(25500 грн. ліміт - 510 грн. франшизи).(а.с. 32)

За наданими квитанціями, накладними позивач зазнав витрат, що настали внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди від 22 грудня 2010 року, а саме: 833.75 грн. витрати на судово-медичне дослідження та підготовку тіла до поховання, 1695 грн. витрат на придбання труни, хреста та вінків, та 6700 грн. витрати на виготовлення та встановлення пам'ятника на могилі батька, а всього на загальну суму 9288.75 грн.(а.с.15-31)

Тому, з огляду на положення ст. 979 ЦК України та ст.ст. 9, 22, п. 27.1 ст. 27 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ч. 1 ст. 1166, ч. 2 ст. 1167, ч. 2 ст. 1168, ч. 1 ст. 1172 та 1201 ЦК України суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про покладення на відповідачів цивільно-правової відповідальність за майнову та моральну шкоду, завдану смертю ОСОБА_6 та зроблені позивачем витрати на спорудження надмогильного пам'ятника.

За змістом положень ч. 1 ст. 1190 ЦК України, роз'яснень, що містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року N 6, особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

За таких обставин, з урахуванням вимог позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку поклавши на ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 обов'язок солідарно відшкодувати завдану позивачеві шкоду.

Проте стягнувши солідарно з відповідачів судовий збір на користь держави, суд першої інстанції не врахував відсутність передбачених законом підстав для застосування такого обов'язку щодо сплати судового збору, тому, оскільки апелянтом оскаржено рішення і в частині стягнення судового збору, в цій частині рішення районного суду підлягає скасуванню із ухваленням нового про часткове стягнення судового збору.

Помилково районним судом розраховано і розмір такого судового збору.

Визначаючи такий розмір колегія суддів зазначає про таке.

Позивач був звільнений від сплати такого збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно пп. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 вищевказаного Закону (в редакцій Закону чинній на час вирішення районним судом питання про розмір і стягнення судового збору), розмір судового збору за розгляд справи районним судом не міг бути меншим 0,2 розміру мінімальної заробітної плати по кожній із вимог, що складало 229.40 грн. в частині майнових вимог та 229.40 грн. в частині немайнових вимог.

Судом першої інстанції стягнуто із відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» на користь держави 63.15 грн. судового збору і в цій частині рішення не оскаржене.

Тому має бути стягнуто 395.65 грн. (458.80 грн. - 63.15 грн.) судового збору на користь держави за розгляд справи районним судом, з якого: з ФОП ОСОБА_3 - 197.82 грн. (83.12 грн. в частині майнових вимог + 114.70 грн. в частині немайнових вимог) та з ОСОБА_1 197.82 грн. (83.12 грн. в частині майнових вимог + 114.70 грн. в частині немайнових вимог).

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1, 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 грудня 2013 року скасувати в частині солідарного стягнення із Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в доход держави судових витрат і ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути на користь держави судовий збір за розгляд справи районним судом:

- із Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, п.н. НОМЕР_3 - 197 (сто дев'яносто сім) грн. 82 коп.;

- із ОСОБА_1, п.н. НОМЕР_4 - 197 (сто дев'яносто сім) грн. 82 коп.

В іншій частині рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 грудня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.А.Кравець

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/1290/2015

Унікальний номер 755/4418/13-ц

Головуючий у першій інстанції Чех Н.А.

Доповідач Левенець Б.Б.