АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/1704/14-ц Номер провадження 22-ц/786/3162/15Головуючий у 1-й інстанції Новак Ю. Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів Хіль Л.М., Мартєва С.Ю.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі заявника ОСОБА_2, особи, яка бере участь у справі ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 10 вересня 2015 року

по справі за заявою ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною заявою та просив зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 та автомобіля НОМЕР_1, посилаючись на те, що справа за позовом ОСОБА_3 до нього про поділ спільного майна подружжя та його зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання майна особистою власність, зміну договору найму та встановлення порядку користування квартирою була розглянута, а тому відсутні підстави для подальшого забезпечення позову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10 вересня 2015 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 30 травня 2014 року.

Знято арешт з квартири АДРЕСА_1 та автомобіля НОМЕР_1.

Не погодившись з вказаною ухвалою її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_3, просила скасувати її та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ОСОБА_2 в частині зняття арешту з автомобіля, відмовивши у знятті арешту з квартири, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 30 травня 2014 року застосовано заходи забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а саме накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль НОМЕР_1.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22 червня 2015 року, з урахуванням рішення Апеляційного суду Полтавської області від 29 липня 2015 року спір між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вирішено, зокрема визнано квартиру АДРЕСА_1, обєктом права спільної сумісної власності та право власності ОСОБА_3 на ? частину вказаної квартири; визначено порядок користування квартирою її співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Судове рішення у вказаній частині не виконано.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_2 в частині зняття арешту з квартири, суд першої інстанції виходив з того, що вирішення справи по суті є достатньою підставою для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком місцевого суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, однією з цілей забезпечення позову є забезпечення реальної можливості виконати рішення суду у випадку задоволення або часткового задоволення позовних вимог.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Враховуючи, що судовим рішенням, що набрало законної сили за ОСОБА_3 визнано право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, то зняття арешту з неї до виконання рішення суду є передчасним, оскільки може утруднити або зробити неможливим таке виконання.

В частині зняття арешту з автомобіля НОМЕР_1 ухвалу Ленінського районного суду від 10 вересня 2015 року ОСОБА_3 фактично не оскаржувала.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення норм процесуального права судом першої інстанції постановлено помилкову ухвалу в частині зняття арешту з квартири, яка підлягає скасуванню в цій частині з постановленням нової ухвали по суті заявлених вимог.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст. 312, ст.315, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 10 вересня 2015 рокув частині зняття арешту з квартири - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про зняття арешту з квартири відмовити.

В іншій частині ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 10 вересня 2015 рокув залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді Л.М. Хіль

ОСОБА_4

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: