АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року

в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 травня 2012 р., залишеним без змін ухвалою колегії суддів з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2014 р., первісні та зустрічні позовні вимоги задоволено частково. Постановлено визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 право власності по Ѕ частині АДРЕСА_1; поділити майно що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та виділити на праві власності: ОСОБА_1 - будинок, розташований на земельній ділянці площею 0, 1048 га (кадастровий номер :04:006:0001) по АДРЕСА_2, як об'єкт незавершеного самочинного будівництва (будівельні матеріали та обладнання), вартістю 277 318 грн.; ОСОБА_3 - земельну ділянку площею 0, 071 га (кадастровий номер :04:004:0002) по АДРЕСА_3, вартістю 340 792 грн.; автомобіль ВАЗ-21043, 2000 р.в., р.н.НОМЕР_1, вартістю 15 168 грн.; гаражний бокс АДРЕСА_4, як об'єкт незавершеного будівництва (будівельні матеріали та обладнання), вартістю 32 299 грн.; холодильник «Вірпул» вартістю 4 649 грн.; телевізор «Філіпс» вартістю 2 967 грн.; мікрохвильову піч «Панасонік» вартістю 2 084 грн.; відеокамеру «Соні» вартістю 2 350 грн.; а всього на суму 400 309 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

01 липня 2014 р. ОСОБА_1 звернувся у суд із заявою про перегляд зазначеного рішення суду в частині вирішення вимог про поділ між подружжям гаражного боксу АДРЕСА_4, як об'єкту незавершеного будівництва (будівельні матеріали та обладнання) за ново виявленими обставинами.

Заяву обґрунтовував тим, що під час розгляду іншої справи йому стало відомо, що ГБК «Енергетик-2» не володіє земельною ділянкою по АДРЕСА_5, й окрім того, співвласником зазначених матеріалів є ОСОБА_2, про що заявнику відомо не було.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 р. заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Протокольною ухвалою суду від 01 грудня 2014р. в залученні до участі у справі ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до того ж суду.

Колегія суддів, заслухавши представників ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, представника ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, районний суд виходив з того, що питання щодо законності користування ГБК «Енергетик-2» земельною ділянкою, на якій розташований спірний об'єкт незавершеного будівництва до предмета доказування при розгляді спору про поділ майна подружжя не відноситься, й жодного значення для вирішення спору немає, а щодо наявності права власності на спірний гаражний бокс ОСОБА_2 не є нововиявленою обставиною в розумінні положень п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України, остільки зазначеним обставинам було надано оцінку судом апеляційної інстанції при перегляді оскаржуваного рішення.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони узгоджуються з матеріалами справи та ґрунтуються на вимогах норм процесуального права.

Відповідно до матеріалів справи, в тому числі й долучених до справи довідок, виданих ГБК «Енергетик-2» від 02 жовтня 2008 р., 20 січня 2011 р., 14 червня 2011 р. ( а.с.73-75 т.4) ОСОБА_1 був членом гаражно-будівельного кооперативу, будував гаражний бокс в період перебування у шлюбі з ОСОБА_3

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2012 р. гаражний бокс АДРЕСА_4, як об'єкт незавершеного будівництва (будівельні матеріали та обладнання), визнано спільним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1, й виділено у власність ОСОБА_3

Зі змісту даного рішення вбачається, що під час розгляду справи ОСОБА_1 вказував про набуття його членства в кооперативі під час шлюбу з позивачкою, визнавав його спільною сумісною власністю подружжя й пропонував варіанти поділу вказаного майна.

Рішення суду набрало чинності.

Отже, власницею спірного гаражного боксу, як об'єкту незавершеного будівництва ( будівельні матеріали та обладнання) з 2012 р. є ОСОБА_3 й ОСОБА_1 з цього часу не має будь-яких прав на цей об'єкт.

Обставина, на яку містяться посилання в апеляційних скаргах, ніяким чином не порушує прав та інтересів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Питання щодо правового становища земельної ділянки, на якій знаходиться на стадії будівництва гаражний бокс, як об'єкт незавершеного будівництва, у випадку їх виникнення, підлягають до з'ясування ОСОБА_3, а не ОСОБА_1 чи ОСОБА_2

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками районного суду про те, що наявність права користування земельною ділянкою має вирішальне значення у випадку визнання права власності на об'єкт нерухомого майна, в той час як предметом спору по даній справі був об'єкт незавершеного будівництва (будівельні матеріали та обладнання).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 липня 2014 р., залишеним без змін судом апеляційної інстанції 18 листопада 2014 р., у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа: ГБК «Енергетик-2» про визнання права власності, відмовлено /а.с.181-182 т.4/.

Колегія суддів враховує і те, що про відсутність у ГБК «Енергетик-2» права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_5 вказував ОСОБА_1 і під час розгляду справи за позовом ОСОБА_2 під час апеляційного провадження, що було предметом дослідження суду й надання відповідної оцінки у судовому рішенні (а.с.183,184 т.4).

Відповідно до ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до керівних роз'яснень, які містяться у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.1,2 ч.2 ст.361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути заявникові на час розгляду справи, вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, зазначеними положеннями цивільного-процесуального законодавства визначено вичерпний перелік підстав до перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, й вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 доводи таких підстав не надають.

Не доведено матеріалами справи й порушення прав та інтересів ОСОБА_2 під час провадження справи в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, а також матеріали справи, у їх сукупності, колегія суддів визнає законними й обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав до перегляду постановленого по справі рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та зібраним доказам й доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/20385/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2192/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Трусова Т.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.