Справа № 500/2990/14-ц
Провадження № 2/500/730/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Івановій Ю.П.

за участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_2

до

товариства з обмеженою відповідальністю "Директива"

про

визнання недійсним наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати

В С Т А Н О В И В:

Позивач пояснила, що за наказом № 1294-к від 26 грудня 2013 року працювала в товаристві з обмеженою відповідальністю "Директива" оператором заправних станцій АЗС№14-11"Ізмаїл", звідки була звільнена за наказом №3127-к від 15 квітня 2014 року за ст. 41.п.2 КЗпП України у зв'язку з втратою довіри. Пояснила, що наказ винесено за порушення, встановлені за результатами ревізій 13 лютого 2014 року та 13 березня 2014 року, за якими в неї були встановлені недостача та надлишки нафтопродуктів, а також картки програми "Прайд", частина з яких належала директору заправної станції та іншим особам і якими вона особисто не користувалась. Також пояснила, що вона була відсторонена від роботи з 14 березня 2014 року, але вона працювала до 21 березня 2014 року і за вказаний час їй не виплачена заробітна плата. Просить визнати незаконним наказ №3127-к від 15 квітня 2014 року, поновити її на посаді оператора заправних станцій АЗС№14-11"Ізмаїл" та стягнути середній заробіток а вимушений прогул у розмірі 35415,03 грн.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечує, пояснила, що з позивачем на посаді оператора заправних станцій з 26 грудня 2014 року було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, разом із тим через численні недоліки в роботі були проведені інвентаризації 13 лютого 2014 року та 13 березня 2014 року, за результатами яких актами були встановлені недостача та надлишки нафтопродуктів, а також наявність у позивача карток програми "Прайд", які не мають права використовувати співробітники товариства з обмеженою відповідальністю "Директива".

Вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

У відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 60, 131 ЦПК України.

За наказом № 1294-к від 26 грудня 2013 року позивач працювала в товаристві з обмеженою відповідальністю "Директива" оператором заправних станцій АЗС№14-11 "Ізмаїл", звідки була звільнена за наказом №3127-к від 15 квітня 2014 року за ст. 41.п.2 КЗпП України у зв'язку з втратою довіри.

З 26 грудня 2014 року з позивачем було укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

Підставою для звільнення стало проведення інвентаризацій, за результатами яких складено акти від 13 лютого 2014 року, де встановлено нестачу бензину різних марок та дизельного пального загальною кількістю 1149 літрів та надлишок вказаних нафтопродуктів загальною кількістю 30 літрів і газу 2400 літрів, та від 13 березня 2014 року, за яким встановлено нестачу коштів 6,97 грн., нестачу бензину різних марок та дизельного пального загальною кількістю 752 літри та надлишок вказаних нафтопродуктів загальною кількістю 1606 л.

Наявність вказаних недоліків позивача не оскаржує. Пояснення щодо відсутності її провини у порушенні за результатами ревізії від 15 березня 2014 року через те, що у журналі відсутні підписи щодо прийняття нею матеріальних цінностей у вигляді нафтопродуктів суд визнає необґрунтованою через те, що робота позивачем на вказану дату позивачем визнається та підтверджена табелем робочого часу. З урахуванням вказаного відсутність даних в змінному журналі передачі нафтопродуктів АЗК "Ізмаїл" щодо прийому позивачем нафтопродуктів під час роботи є порушенням вимог, пов'язаних з укладеним договором про повну матеріальну відповідальність.

Знаходження у позивача семи карток програми "Прайд" підтверджені актом вилучення від 13 березня 2014 року о 13 годині 47 хвилин, висновком співробітника Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області та позивачем не оскаржується.

Офіційними правилами програми "Прайд" визначено, що використовувати бонуси можуть лише зареєстровані учасники, до складу яких позивач не входить.

Представник відповідача пояснила, що позивач відмовилась надати самостійно пояснення щодо встановлених порушень, в результаті чого надала пояснення тільки в міліції за результатами звернення представника товариства з обмеженою відповідальністю "Директива". Висновком оперуповноваженого Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області підтверджена недостача 06 грн. 97 коп., які були повернуті позивачам, а в гаманці позивача знайдені сім карток "Прайд", які за програмою лояльності для клієнтів надавали можливість накопичувати бонуси на карту під час закупівлі пального на АЗС "WOG".

Надані позивачем пояснення співробітнику Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області щодо вказаної обставини через відмову надати пояснення адміністрації товариства з обмеженою відповідальністю "Директива", а також враховуючи відсутність позивача на роботі за листком непрацездатності з 23 березня 2014 року до 14 квітня 2014 року, суд вважає достатніми для виконання відповідачем вимог, передбачених ст. 149 КЗпП України.

Разом із тим суд вважає відсутніми докази, що підтверджують незаконне використання позивачем вилучених у неї карток, відсутні звернення зареєстрованих власників карток щодо незаконного використання їхніми правами у програмі "Прайд", з урахуванням чого суд не вважає знаходження у позивача вказаних карток таким порушенням, що надає можливість звільняти у зв'язку з втратою довір'я.

Між тим докази за результатами вищевказаних ревізій від 13 лютого 2014 року та 13 березня 2014 року суд вважає обгрунтованою підставою для звільнення особи, яка безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності.

Відсутність профспілкової організації сторони не оскаржують, що позивач додатково обґрунтувала зверненням до адміністрації товариства та надала чек поштового відправлення від 08 травня 2014 року. Вказане суд визнає за обставину виконання вимог про звільнення, передбачене ст.41 ч.2 КЗпП України.

З урахуванням вказаного є наявні підстави для звільнення позивача за ознаками ст. 41 ч.1 п.2 КЗпП України через винні дії працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 209-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Директива" про визнання недійсним наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.М. Жигулін