печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

28.01.2015 Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Фаркош Ю.А.

при секретарі: Дружук Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором виконання робіт, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року ФОП ОСОБА_1 через представника ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з останнього 433 220 грн. 00 коп. заборгованості за договором виконання робіт №1/03 від 17.03.2014. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань за вищевказаним договором про виконання робіт, щодо своєчасної оплати наданих позивачем послуг, що призвело до виникнення заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку.

Представник ФОП ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій позов з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується зворотніми поштовими повідомленнями, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не направив (а.с.23,30).

Згідно ст. 224 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За викладених підстав, а також враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 17.03.2014 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір виконання робіт (надання послуг) №1/03, щодо організації (забезпечення) виготовлення меблів та столярних виробів (а.с.7-8) .

Відповідно до п. 1.1 Договору № 1/03 від 17.03.2014 року виконавець приймає на себе зобов'язання організувати (забезпечити) виготовлення меблів та столярних виробів, згідно з замовлень Замовника, а Замовник зобов'язується сплатити певну грошову суму та прийняти Вироби на умовах цього Договору.

25.05.2014 згідно п.3.2 Договору, на підтвердження виконаних робіт (надання послуг) у повному обсязі, сторонами підписано Акт прийому-передачі виконаних робіт № 1 Договору №1-03 від 17.03.2014 на загальну саму 873 720 грн. 00 коп. (а.с. 11).

За виконані роботи відповідач розрахувався частково, у вигляді авансування на період проведення робіт (придбання матеріалів та фурнітури) у розмірі 440 500 грн. 00 коп. відповідно до п. 3.1 Договору.

Станом на день звернення до суду, у зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе згідно Договору зобов'язань, утворилась заборгованість в сумі 433 220 грн. 00 коп.

Як визначено у ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач взяті на себе за договором зобов'язання виконав належним чином - надав відповідачеві передбачені Договором послуги.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не було надано належних доказів в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості.

За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо повної оплати за надані позивачем послуги, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 3654 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 554, 610, 612, 629, 901, 903 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60‚ 88, 169, 212, 213, 214, 215, 223, 224-233 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором виконання робіт - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 433 220 (чотириста тридцять три тисячі двісті двадцять) грн. 00 коп. заборгованість за Договором №1/03 від 17.03.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп. витрат з оплати судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ю.А.Фаркош