Провадження № 2/742/250/15
Єдиний унікальний № 742/357/15-ц
05 лютого 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Зарічної Л.А.,
при секретарі Геєць О.О.,
за участю представника позивача: ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуках цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на житло, а саме будинком АДРЕСА_1 вказуючи на те, що являється власником даного будинку, де постійно проживає з часу його придбання. У даному будинку також був зареєстрований відповідач по справі, який з осені 2012 року не проживає за даною адресою, не сплачує комунальні послуги, не цікавиться житлом. Реєстрація відповідача у її будинку створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном. За таких обставин вона позбавлена можливості вільно на власний розсуд розпоряджатися своєю власністю, а тому просить суд винести рішення про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.
В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник повністю підтримали заявлені вимоги із наведених вище підстав та надали відповідні пояснення з цього приводу.
Відповідач в судове засідання не з»явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, у зв'язку з чим, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України та зважаючи на позицію позивача суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення.
Суд, вислухавши пояснення сторони та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав :
Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Належність позивачу на праві приватної власності житла за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується договором купівлі-продажу від 03 грудня 1998 року (а.с.16).
Згідно з актом фактичного проживання осіб у житловому приміщенні від 16 січня 2015 року вбачається, що в результаті обстеження житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 виявлено, що ОСОБА_3 зареєстрований за даною адресою, але не проживає у будинку з листопада 2012 року (а.с.13).
Вказані обставини підтвердили також допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Згідно з ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно з ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків , установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном., а відповідно до ст. 391 ЦК України він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла, який проживає разом з ним має право на користування цим житлом відповідно до закону та втрачає таке право у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла
Згідно положень Житлового кодексу України до членів сім'ї власника житлового приміщення віднесено дружину (чоловіка) власника житла (якщо стосовно цього житла у подружжя не виникло права спільної власності), їх дітей та батьків, а також інших осіб, якщо вони проживають спільно з власником житла та ведуть спільне з ним господарство.
Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач розірвав шлюб із донькою позивачки 04 червня 2013 року, що вбачається із копії рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області (а.с.12), а відтак на даний час не відноситься до кола родичів чи членів сім'ї власника житла.
Зважаючи на ті обставини, що відповідач на даний час залишив будинок за власною ініціативою, не проживає в ньому більше 1 року без поважних причин, оплату за нього не проводить, чим взагалі втратив до житла будь-який інтерес, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163 ЖК України , ст.317,391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 213-215, 224, 226, 294 ЦПК України, суд ,-
ОСОБА_3 визнати таким, що втратив право на житло у житловому будинку АДРЕСА_1.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243 грн.60 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі впродовж 10 днів з дня його проголошення до Прилуцького міськрайонного суду позивачем апеляційної скарги Апеляційному суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Рішення може бути переглянуто Прилуцьким міськрайонним судом шляхом звернення відповідача з письмовою заявою про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя