Справа № 642/6920/14-ц
Провадження № 2/642/2048/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гримайло А.М.

за участю секретаря Мажуга Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 різниці між грошовою сумою яка була еквівалентна однієї тисячі доларів США за офіційним курсом Національного банку України на 03.02.2015 року на день прийняття рішення судом і грошовою сумою яка еквівалентна одній тисячі доларів США за офіційним курсом Національного банку України на день подання заяви до суду в сумі 4995 грн., 3% річних за період з 01.02.2015 року по 30.09.2015 року у сумі 425 грн. 13 коп. Крім того, просить стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 1540грн., а також сплачену суму судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, 21.07.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала позику у розмірі 1000 доларів США. Відповідно до умов розписки відповідач зобовязана була повернути грошові кошти до 01.08.2014 року.

Факт отримання грошових коштів підтверджується розпискою, виданою відповідачем 21.07.2014 року.

Рішенням суду від 03.02.2015 р. з відповідача стягнуто суму заборгованості у розмірі 16375,66 грн., яка складається із суми простроченої заборгованості 16146 гр., процентів за користування коштами -229,66 гр., судові витрати у розмірі 243 гр. 60 коп., та витрати на правову допомогу у розмірі 2520 гр.

В звязку з тим, що відповідач на теперішній час не виконала умови договору позивач просить стягнути різницю між грошовою сумою яка була еквівалентна однієї тисячі доларів на теперішній час, та проценти за користування грошима.

Представник позивача та позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти ухвалення рішення про задоволення позовних вимог не заперечувала.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

21.07.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 позику у розмірі 1000 доларів США. Відповідно до умов розписки відповідачка зобовязана була повернути грошові кошти до 01.08.2014 року.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підтвердження укладення договору позики 21.07.2014 року ОСОБА_2 видала ОСОБА_1 розписку на вищевказану суму.

Рішенням суду від 03.02.2015 р. з відповідача стягнуто суму заборгованості у розмірі 16375,66 грн., яка складається із суми простроченої заборгованості 16146 гр., процентів за користування коштами -229,66 гр., судові витрати у розмірі 243 гр. 60 коп., та витрати на правову допомогу у розмірі 2520 грн.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного Кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача різниця між грошовою сумою яка була еквівалентна однієї тисячі доларів США за офіційним курсом Національного банку України на 03.02.2015 року на день прийняття рішення судом і грошовою сумою яка еквівалентна одній тисячі доларів США за офіційним курсом Національного банку України на день подання заяви до суду в сумі 4995 грн..

Крім того підлягає стягненню 3% річних за період з 01.02.2015 року по 30.09.2015 року у сумі 425 грн. 13 коп., та витрати на правову допомогу у розмірі 1540грн., а також сплачена сума судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 11,57,88,209,214-215 ЦПК України, ст. 526,610,625,1046,1047 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 4995 грн. 89 коп., (чотири тисячі девятсот девяносто пять грн..) 89 коп., процентів за користування коштами -425 грн. 13 коп..(чотириста двадцять пять грн..).13 коп. судові витрати у розмірі 243 гр. 60 коп. (двісті сорок три грн..) 60 коп., та витрати на правову допомогу у розмірі 1540 грн.(одна тисяча пятсот сорок грн..), а всього 7204грн. 62 коп. ( сім тисяч двісті чотири грн..) 62 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з моменту проголошення рішення.

Суддя А.М. Гримайло