Справа № 452/442/15 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 22-ц/783/2476/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 лютого 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

державний виконавець відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області Звір І.М. звернувся з поданням про встановлення ОСОБА_3 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов»язань, покладених на нього рішенням суду.

Оскаржуваною ухвалою подання задоволено, тимчасово обмежено право виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований і проживає у АДРЕСА_1, - до сплати ним заборгованості по виконавчому листу №2-1450/10, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 11.09.2013 року, про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завданої матеріальної шкоди 1037,44грн., судових витрат 429,16грн., моральної шкоди 10000 грн.

Обов»язок виконання ухвали суду покладено на Державну прикордонну службу України та головне управління Державної міграційної служби у Львівській області. У разі виконання боржником відповідних зобов»язань, а також у зв»язку із закінченням виконавчого провадження на підставі ч.1 п.8 ст. 49 (повна сплата боргу за виконавчим документом) Закону №606 -Х1У державному виконавцю винести відповідну постанову, копію якої обов»язково направити Головному управлінню Державної міграційної служби у Львівьскій області та Адміністрації ДПС для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_3, вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що Закон України "Про порядок виїзду з України і в"їзду на Україну громадян України" не передбачає тимчасового обмеження виїзду за кордон боржника у виконавчому провадженні до виконання ним рішення суду за ухвалою суду. При постановленні оскаржуваної ухвали суд не врахував, що відповідно до ст.33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом. Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що державним виконавцем не доведено факту ухилення його, як боржника у виконавчому провадженні, від виконання зобов»язань, покладених на нього судовим рішенням, а відтак суд першої інстанції не мав законних підстав для застосування до нього обмеження у праві виїзду за кордон. Зазначає про те, що в матеріалах справи відсутні будь - які докази того, що він ухиляється від виконання своїх боргових зобов"язань, намагається залишити територію країни, що державним виконавцем вжито всіх можливих заходів для стягнення заборгованості. З наведених підстав апелянт просить ухвалу скасувати, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання про встановлення йому тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України.

Заслухавши суддю - доповідача, заперечення ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 33 Конституції України передбачає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в»їзду в Україну громадян України» може бути тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон у разі ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням суду, - до виконання зобов»язань.

Згідно ч.1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За змістом п.18 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Задовольняючи подання державного виконавця та тимчасово обмежуючи ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання зобов»язань, покладених на нього виконавчим листом №2-1450/10, виданим Стрийським міськрайонним судом Львівської області 11.09.2013 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1037.44 грн. майнової шкоди, 10000 грн. моральної шкоди та 429.16 грн. судових витрат.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_3 є боржником у виконавчому провадженні ВП № 44857311, на підставі постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 24.09.2014 року по виконанню виконавчого листа №2-1450/10, виданого 11.09.2013 р. Стрийським міськрайонним судом Львівської області на виконання рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.10.2010 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1037.44 грн. завданої майнової шкоди, 10000.00 грн. - на відшкодування моральної шкоди, 429.16 грн. судових витрат.

З матеріалів подання вбачається, що в процесі виконання рішення суду державним виконавцем було вжито всіх необхідних заходів для його примусового виконання, в результаті яких встановлено, що боржник ОСОБА_3 не працює, не має доходів ні коштів на рахунку, ні рухомого, ні нерухомого майна, на яке можна було б звернути стягнення, що підтверджується наявними в матеріалах запитами державного виконавця та наданими на них відповідями. А відтак безпідставним є доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вжиття державним виконавцем всіх необхідних заходів для виконання рішення суду.

З матеріалів подання також вбачається, і цього не заперечував боржник, йому було відомо про ухвалення 15.10.2010 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що набрало законної сили 01.07.2013 р., про стягнення на користь ОСОБА_2 1037.44 грн. завданої майнової шкоди, 10000.00 грн. - на відшкодування моральної шкоди, 429.16 грн. судових витрат.

Разом з тим, знаючи про ухвалення судового рішення, набрання ним законної сили та про перебування на виконанні у державній виконавчій службі виконавчого листа, виданого на виконання рішення, знаючи тривалий час про існуючу непогашену ним заборгованість, про відсутність у нього доходів, банківських рахунків, нерухомого та рухомого майна, на яке можна було б накласти арешт, боржник свідомо ухиляється від виконання судового рішення та своїх боргових зобов»язань.

Доводи апелянта про те, що невиконання ним самостійно зобов»язань протягом строку, зазначеного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов»язків, є безпідставними, оскільки достовірно знаючи про ухвалене Стрийським міськрайонним судом Львівської області рішення від 15.10.2010 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1037.44 грн. завданої майнової шкоди, 10000.00 грн. моральної шкоди, 429.16 грн. судових витрат та відкриття виконавчого провадження для виконання вказаного рішення суду, боржник і надалі його не виконує, не вчиняє жодних дій щодо його виконання, займаючи позицію нехтування своїм обов»язком виконати рішення суду, і як ствердила ОСОБА_2 жодних коштів хоча б для часткового погашення боргу ним не сплачено. Доказів на спростування такого твердження стягувача боржник не надав.

Посилання апелянта на те, що він не ухиляється від виконання рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.10.2010 р., оскільки не має реальної можливості його виконати, так як має на утриманні неповнолітню дитину, не працює та немає доходів, не спростовують висновок суду першої інстанції про ухилення його від виконання рішення суду, так як боржником не зазначено об»єктивних причин, з яких він не може тривалий час працевлаштуватися та виконати рішення суду.

Вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною апелянт посилається на неправильність висновку суду про умисне ухилення його від виконання рішення суду, поскільки суд не взяв до уваги те, що він з»являється на виклики державного виконавця.

Колегії суддів вважає безпідставними такі доводи апелянта, оскільки явка боржника на виклик державного виконавця і не вчинення боржником надалі жодних дій для виконання рішення суду, свідчать про ухилення боржника від виконання зобов»язань.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає безпідставним покладення оскаржуваною ухвалою на ДПС та Головне управління Державної міграційної служби, які не були учасниками процесу, обов»язку по виконанню ухвали суду, оскільки п.8 ст. 19 Закону України №661-1У встановлено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в»їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Суд першої інстанції безпідставно зобов»язав державного виконавця у разі виконання боржником відповідних зобов»язань, а також у зв»язку із закінченням виконавчого провадження на підставі ч.1 п.8 ст. 49 (повна сплата боргу за виконавчим документом) Закону №606 -Х1У винести відповідну постанову, копію якої обов»язково направити Головному управлінню Державної міграційної служби у Львівській області та Адміністрації ДПС для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» передбачено дії, які повинен вчинити державний виконавець у разі закінчення виконавчого провадження.

Поклавши на Державну прикордонну службу України та Головне управління Державної міграційної служби обов»язок по виконанню ухвали та зобов»язавши державного виконавця вчинити певні дії у разі виконання боржником зобов»язань за рішенням суду, суд першої інстанції не врахував того, що державний виконавець з такими вимогамидо суду не звертався.

А відтак в цій частині оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а в решті - залишенню без змін.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.2 ст. 307, ст.ст. 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 лютого 2015 року в частині покладення судом обов»язку виконання ухвали суду на Державну прикордонну службу України та головне управління Державної міграційної служби у Львівській області, та в частині зобов»язання державного виконавця у разі виконання боржником відповідних зобов»язань, а також у зв»язку із закінченням виконавчого провадження на підставі ч.1 п.8 ст. 49 (повна сплата боргу за виконавчим документом) Закону №606 -Х1У винести відповідну постанову, копію якої обов»язково направити Головному управлінню Державної міграційної служби у Львівьскій області та Адмінітстрації ДПС для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю - скасувати.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.