ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9776/15-ц
провадження № 2/753/5211/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"29" жовтня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Коренюк А.М.
при секретарі Ляшенко Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в міста Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про застосування фінансових санкцій за прострочення виконання грошового зобов"язання, суд -
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про застосування фінансових санкцій за прострочення виконання грошового зобов"язання. Посилаючись на те, що 15 грудня 2011 року між ним та ОСОБА_3 укладений нотаріально посвідчений договір позики грошей, відповідно до умов якого він передав відповідачці грошові кошти в сумі 16 000 грн. 00 коп. в якості безвідсоткової позики з зобов»язанням повернення коштів в загальній сумі у строк до 15 травня 2012 року. Фактична передача та отримання цієї суми окрім вказаного договору підтверджується й розпискою, в якій ОСОБА_3 вказала про отримання нею та обов"язок повернення вказаних грошових коштів. Проте, в обумовлений строк позичальник кошти у повному обсязі не повернув, чим взяті на себе зобов"язання не виконав. За наслідками неналежного виконання зобов»язання, згідно п.6 договору, просить застосувати до боржниці фінансові санкції, передбачені ст. 625 ЦК України - інфляційну складову - 22 509 грн. 60 коп. та три відсотки, річних нарахованих на суму боргу - 675 грн. 29 коп., а всього - 23 184 грн. 89 коп.
В судове засідання позивач не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог, просив їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов»язань за договором та його умов, та можливий розгляд справи за відсутності відповідача, як такого, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, з можливим ухваленням заочного рішення (а.с. 22).
Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується зворотнім повідомлення рекомендованого листа (а.с.15, 19-20).
За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача.
Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають відмові у задоволенні із наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов»язальних відносинах.
Так, 15 грудня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладений нотаріально посвідчений договір позики грошей, відповідно до умов якого він передав відповідачці грошові кошти в сумі 16 000 грн. 00 коп. в якості безвідсоткової позики з зобов»язанням повернення коштів в загальній сумі у строк до 15 травня 2012 року (а.с.4, 5).
Фактична передача та отримання цієї суми окрім вказаного договору підтверджується й розпискою, в якій ОСОБА_3 вказала про отримання нею та обов"язок повернення вказаних грошових коштів.
Проте, в обумовлений строк позичальник кошти у повному обсязі не повернув, чим взяті на себе зобов"язання не виконав.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, така позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року (6-63цс13). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України (ч.1 ст. 3607 ЦПК України).

Таким чином між сторонами був укладений договір позики грошей на визначений термін. За умовами якого позивач передав відповідачу зазначену грошову суму у позику, а відповідач зобов»язався повернути отримані кошти готівкою у строк до 15 травня 2012 року у визначений спосіб, що підтверджується умовами вказаного договору, засвідченим розпискою (а.с.4, 5).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Договір є укладеним, відповідно до ст. 638 ЦК України, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. На підтвердження чого посвідчують своїми підписами, що відповідає даним правовідносинам.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За договором позики, відповідно до статті 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Так, ст. 1046 ЦК України чітко передбачені істотні умови договору позики: він є публічним, іменним, двостороннім, реальним, платним. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менша як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми, що не суперечить даним правовідносинам.

Позивач згідно даних зобов»язальних правовідносин належним чином виконав умови договору позики - передав відповідачу зазначену суму, а відповідач зобов»язання не виконав, отримані у борг кошти у визначений термін не повернув.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст. 1046 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

За наслідками неналежного виконання зобов»язання, згідно п.6 договору, позивач просить застосувати до боржниці фінансові санкції, передбачені ст. 625 ЦК України - інфляційну складову - 22 509 грн. 60 коп. та три відсотки, річних нарахованих на суму боргу - 675 грн. 29 коп., а всього - 23 184 грн. 89 коп., які підлягають частковому задоволенню.

Так, при проведенні вказаного розрахунку позивачем допущена арифметична помилка, й стягненню підлягає 4 099 грн. 60 коп. - інфляційної складової; 675 грн. 29 коп. - три відсотки річних, нарахованих на суму заборгованості, всього - 4 774 грн. 89 коп.

Позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Закінчення строку договору, відповідно до ч.4 ст. 631 ЦК України, не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Частино 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України.

Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 610, 625, 626, 1046, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 59, 60, 62, 64, 88, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 293, 294, ч.1 ст. 3607 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про застосування фінансових санкцій за прострочення виконання грошового зобов"язання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 4 099 грн. 60 коп. - інфляційної складової; 675 грн. 29 коп. - три відсотки річних, нарахованих на суму заборгованості, 243 грн. 60 коп. - судового збору, а всього - 5 018 (п»ять тисяч вісімнадцять) грн. 49 (сорок дев»ять) коп.

За письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції, заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Строк, протягом якого розглядатиметься заява відповідача про перегляд заочного рішення не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач вправі оскаржити заочне рішення в загальному порядку, передбаченому ЦПК України, подавши до апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.

Копію заочного рішенні невідкладно направити відповідачу після його проголошення рекомендованою поштою (зі зворотнім повідомленням).

Суддя: Коренюк А.М.