22-ц/775/504/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Турченко О.В.
Категорія 59 Доповідач Баркова Л.Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Баркової Л.Л.

Зайцевої С.А., Мальцевої Є.Є.

при секретарі Бєльченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за заявою ОСОБА_3 до Управління Державної казначейської служби у м. Донецьку в особі Управління з питань цивільного захисту і воєнно-мобілізаційної роботи Донецької міської ради про видачу судового наказу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року заявник ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою до Управління Державної казначейської служби у м. Донецьку в особі Управління з питань цивільного захисту і воєнно-мобілізаційної роботи Донецької міської ради про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 26192 гривні 34 коп., посилаючись на те, що на час звільнення з посади начальника управління з питань цивільного захисту і воєнно-мобілізаційної роботи Донецької міської ради за розпорядженням Донецького міського голови від 25 листопада 2014 року, з ним не проведено розрахунку по заробітній платі .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 березня 2015 року ОСОБА_3 відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу скасувати, як незаконну, заяву направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, відсутність між сторонами спору про право.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника ОСОБА_3, який просив апеляційну скаргу задовольнити, представника Управління Державної казначейської служби України у м.Донецьку Донецької області Щуцьку В.В., яка просила відхилити апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами вбачається спір про право.

Не погодитися з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу, яка грунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі; заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати; заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника. Судовий наказ може бути видано і в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.2ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо: із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги представник Управління Державної казначейської служби у місті Донецьку Щуцька В.В. посилалась на те, що Управління Державної казначейської служби у місті Донецьку є самостійною юридичною особою; у правових відносинах з Управлінням з питань цивільного захисту і воєнно-мобілізаційної роботи Донецької міської ради, яке також є самостійною юридичною особою, не перебуває; підтверджуючих документів щодо передислокацію зазначеного Управління міської ради на контрольовану територію України заявником не надано; у трудових відносинах з Управлінням Державної казначейської служби ОСОБА_3 не перебував; вимоги про стягнення несплаченої заробітної плати з Управлінням Державної казначейської служби у наказному провадженні заявлено неправомірно.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що із заяви ОСОБА_3 та поданих документів вбачається спір про право та обґрунтовано відмовив йому у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, тому а відповідно до п.1ч.1 ст.312 ЦПК України, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.307, ст.312, ст.315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді