У Х В А Л А

Іменем України

29.09.2015 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Вернік В.М.,

із участю : - секратаря ОСОБА_1,

- державного виконавця Троцької К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка подання головного державного виконавця відділу ДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань,

УСТАНОВИВ :

Головний державний виконавець відділу ДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, за погодженням із начальником вказаного відділу ДВС, 28.09.2015 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань покладених на нього судовим рішенням, вказавши, що у її провадженні перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1-78, виданого 13.06.2003 року Жмеринським міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки Марини, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, починаючи стягнення з 30.05.2003 року до досягнення дитиною повноліття, за якими станом на 01.09.2015 року рахується заборгованість на загальну суму 17959,50 грн., посилаючись на відсутність у вказаного боржника постійного місця роботи та майна, відкритих рахунків у фінансових установах, на які б можливо було б звернути стягнення, обставини фактичного непроживання останнього за місцем своєї реєстрації; а також послалась на повідомлення Адміністрації Державної прикордонної служби України про недноразовий перетин боржником ОСОБА_3 державного кордону України.

В судовому засіданні державний виконавець підтримала вимоги подання з викладених в ньому обгрунтувань. Додатково пояснила, що вихід за вказаним у поданніновим місцем проживання боржника ОСОБА_3, де останній проживає із своєю співмешканкою, здійснювався у 2013 році, згодом боржник викликався до державного виконавця у спосіб телефонних повідомлень. Розшук боржника ОСОБА_3 не оголошувався з вказаних підстав наявності відомостей про його місце проживання, за яким він переважно відсутній. Уточнила, що помилково вказану дату народження заявленого боржника, якою фактично є застережена у виконавчому листі дата 02.06.1974 року. Просила задоволити подання.

Заслухавши доводи державного виконавця, вивчивши матеріали подання, суд доходить наступного.

Згідно вимог ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження, зокрема, боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу ДВС; суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає саме у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто лише формальна наявність самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з вказаним поданням, оскільки факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які повинні зазначитись у поданні.

Як вбачається з матеріалів подання, на підтвердження власних доводів державним виконавцем не надано жодних доказів, що боржник умисно ухиляється від виконання покладених на нього зобовязань за рішенням суду, оскільки за поясненнями державного виконавця з підстав неможливості з'ясування місця проживання, перебування боржника, який фактично був відсутній за останнім відомим місцем свого проживання та не з'являється на виклики, належне отримання яких не підтверджено, привід останнього не здійснювався, його розшук не оголошувався. Окрім того, неотримання упродовж вказаного періоду боржником паспорту для виїзду за кордон та невчинення ОСОБА_3А перетину державного кордону у період, саме за який визначено зазначену заборгованість по сплаті адіментів, не становить очевидних ознак намірів останнього до виїзду за межі України, а надто за умов збереження до теперішнього часу міжнародних угод України з країнами ближнього зарубіжжя, із якими встановлено безвізовий перетин кордону, правової допомоги у цивільних справах, сукупність чого не визначає нагальної потреби обмеження у праві виїзду за кордон заявленого боржника.

Таким чином, об'єктивних відомостей про умисне ухилення заявленого боржника від виконання своїх зобовязань, від явки на виклики державного виконавця останнім суду не представлено, а тому визначених законом підстав для тимчасово обмеження боржника у праві виїзду за кордон судом не встановлено, що не визначає підстав для задоволення подання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.33 Конституції України, ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст.209, 210, 292-294, 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

У задоволенні подання Головного державного виконавця відділу ДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала набуває законної сили після закінчення строку її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.