Справа № 0907/2-7840/2011
Провадження № 2/344/37/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Бородовського С.О.

секретаря Гупан Х.М.

представника позивача Гусак М.М.

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -

ВСТАНОВИВ:

До Івано-Франківського міського суду звернулось ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В позові вказано, що 16/10/2006 р.ОСОБА_3 та позивач уклали кредитний договір № 1521/06-16к, відповідно до умов якого відповідачці надано позику в сумі 15000 гривень. Відповідачка не повернула позику, а тому позивач просить стягнути з неї заборгованість, відповідно до його розрахунку. Також в позові вказано, що ОСОБА_2 виступив поручителем відповідачки за спірним договором позики, тому просив стягнути заборгованість солідарно з відповідачів.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила задовольнити його з підстав, вказаних в позові.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечив позов, з тієї підстави, що він не підписував договір поруки, не приймав на себе відповідного зобов`язання, клопотав про проведення почеркознавчої експертизи,якою встановлено, що підпис на спірному договорі поруки виконано не ним, а тому просив стягнути з позивача витрати на оплату експертизи.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до кредитного договору № 1521/06-16к від 16/10/2006 р. ОСОБА_3 отримала від позивача позику в сумі 15000 гривень. Відповідно до розрахунку позивача, про який в судовому засіданні повідомила представник позивача, заборгованість відповідачки за вказаним договором становить 110745.47 гривень.

Позивач надав суду договір поруки № 1521/06-16 П від 16/10/2006 р., відповідно до умов якого позивач та ОСОБА_2 уклали договір про зобов`язання відповідача за виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору № 1521/06-16к від 16/10/2006 р.

В ст. 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину.

Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до п. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідачка ОСОБА_3 не надала суду доказів на спростування позову.

Відповідно до п. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами.

Відповідно до висновку експерта № 09/03-35 від 03/04/2014 р в договорі поруки №1521/06-16П від 16/10/2006 р. підпис виконано не ОСОБА_2 Отже він не зобов`язувався бути поручителем за спірним кредитним договором.

Таким чином прохання позивача про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 на виконання кредитного договору № 1521/06-16к від 16/10/2006 р. є незаконним та спрямовано на позбавлення відповідача власності в сумі 110745.47 гривень, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

В п. 2 ст. 13 ЦК України зазначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (п. 3 ст. 13 ЦК України).

В п. 6 ст. 13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до п. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

В п. 1 ст. 88 ЦПК України вказано, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позов до ОСОБА_2 є необґрунтованим, а тому йому підлягають компенсації витрати на оплату експертизи в цій справі.

Таким чином позов позбавлений правових підстав є незаконним та необґрунтованим, а тому не підлягає до задоволення. Відповідно до зазначеного та на підставі ст. ст. 13, 16, 207, 218 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 31 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково;

стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" заборгованість за кредитним договором № 1521/06-16квід 16/10/2006 р. в сумі 110745.47 гривень, 1107,46 гривень судового збору, 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду;

в іншій частині позову відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" на користь ОСОБА_2 900 гривень витрат на проведення експертизи.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з моменту його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя С.О. Бородовський