У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гончар В.П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 5 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Багринівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, треті особи: КРБТІ Глибоцького району Чернівецької області, Державна реєстраційна служба Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області, ОСОБА_2 про скасування рішень сільської ради, визнання недійсними свідоцтв про право власності на спадкове майно та визнання права власності та за позовом третьої особи ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Багринівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, треті особи: КРБТІ Глибоцького району Чернівецької області, Державна реєстраційна служба Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області про скасування рішень сільської ради, визнання недійсними свідоцтв про право власності на спадкове майно, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що її батько ОСОБА_5 побудував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1. Будинок належав до категорії колгоспних дворів. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Належну ОСОБА_5 частину нерухомого майна успадкувала її мати ОСОБА_6 9 липня 2010 року, на ім'я її брата ОСОБА_7, видано свідоцтво про право власності на господарство по АДРЕСА_2.

Позивачка зазначала, що ОСОБА_4, яка є дружиною ОСОБА_7 деякі будівлі, побудовані ОСОБА_5, на підставі рішення Багринівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 17 грудня 2008 року та рішення від 29 квітня 2010 року оформила до свого господарства по АДРЕСА_2 та в подальшому зареєструвала за собою право власності на все зазначене нерухоме майно.

Посилаючись на викладене, позивачка просила скасувати рішення сільської ради від 17 грудня 2009 року та від 29 квітня 2010 року, визнати недійсними свідоцтва про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2, видані на ім'я ОСОБА_7 та на ім'я ОСОБА_4, вилучити відомості про реєстрацію права власності на зазначене господарство за ОСОБА_4; визнати за нею право власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1.

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги такими ж обставинами, що викладені у позовній заяві ОСОБА_3 Крім того, зазначила, що вона також прийняла спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_6

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 5 січня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Багринівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, треті особи: КРБТІ Глибоцького району Чернівецької області, Державна реєстраційна служба Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області, ОСОБА_2 про скасування рішень сільської ради, визнання недійсними свідоцтв про право власності на спадкове майно та визнання права власності та за позовом третьої особи ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Багринівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, треті особи: КРБТІ Глибоцького району Чернівецької області, Державна реєстраційна служба Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області про скасування рішень сільської ради, визнання недійсними свідоцтв про право власності на спадкове майно, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 5 січня 2015 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ В.П. Гончар