Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/4198/14 Головуючий у 1-й інстанції Прінь І.П.
Провадження №22-ц/778/2093/15 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.

Суддів Онищенка Е.А.

Воробйової І.А.

При секретарі Хомяк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 січня 2015 року у справі за позовом Бердянської міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави до Бердянської міської ради, Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування п.7.8 рішення Бердянської міської ради № 12 від 28.01.2010 року, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування запису про його державну реєстрацію, повернення земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2014 року Бердянський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави звернувся до суду до Бердянської міської ради, Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування п.7.8 рішення Бердянської міської ради № 12 від 28.01.2010 року, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування запису про його державну реєстрацію, повернення земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначено, що прокурорською перевіркою встановлено, що п. 7.8 рішення Бердянської міської ради № 12 від 28.01.2010 року затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 0,0678 га, з присвоєнням поштової адреси: АДРЕСА_1 для індивідуального дачного будівництва. На підставі зазначеного рішення їй було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1.

05 серпня 2010 року ОСОБА_4 продала вказану земельну ділянку ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу №1-760. На підставі вказаного договору ОСОБА_5 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2.

29 лютого 2012 року ОСОБА_5 продав земельну ділянку ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу №310.

Прокурор зазначав, що рішення Бердянської міської ради № 12 від 28.01.2010 року в частині п.п. 7.8 підлягає скасуванню, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку повинен бути визнаний недійсним, а його державна реєстрація підлягає скасуванню з наступних підстав.

Спірна земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги, а відтак, відноситься до земель водного фонду.

Крім того, зазначено, що на час прийняття рішення про передачу вказаної земельної ділянки у власність, посадовими особами виконкому Бердянської міської ради Запорізької області не була розроблена відповідна містобудівна документація

Враховуючи викладене просив суд визнати незаконним та скасувати п.7.8 рішення Бердянської міської ради № 12 від 28.01.2010 року «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам»; визнати недійсним державний акт на право власності серії НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 0,0678 га, виданий на ім'я ОСОБА_4 для ведення індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою АДРЕСА_1; зобов'язати Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0678 га; визнати недійсним державний акт на право власності серії НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 0,0678 га, виданий на ім'я ОСОБА_5 для ведення індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою АДРЕСА_1; зобов'язати Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0678 га; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0678 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, територіальній громаді м. Бердянська в особі Бердянської міської ради.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 січня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано п.7.8 рішення сімдесятої сесії Бердянської міської ради п'ятого скликання № 12 від 28.01.2010 року «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок громадянам», яким затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у приватну власність ОСОБА_4, земельна ділянка площею 0,0678 га для ведення індивідуального дачного будівництва , що розташована за адресою АДРЕСА_1.

Визнано недійсним державний акт на право власності серії НОМЕР_1 на земельну ділянку площею на земельну ділянку площею 0,0678 га, виданий на ім'я ОСОБА_4 для ведення індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою АДРЕСА_1

Визнано недійсним державний акт на право власності серії НОМЕР_2 на земельну ділянку площею на земельну ділянку площею 0,0678 га, виданий на ім'я ОСОБА_5 для ведення індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою АДРЕСА_1.

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0678 га, для ведення індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою АДРЕСА_1, територіальній громаді м. Бердянська в особі Бердянської міської ради.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Бердянської міської ради Запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 судовий збір на користь держави в розмірі 60,90 грн. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що п. 7.8 рішення Бердянської міської ради № 12 від 28.01.2010 року затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 0,0678 га, з присвоєнням поштової адреси: АДРЕСА_1 для індивідуального дачного будівництва. На підставі зазначеного рішення їй було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1.

05 серпня 2010 року ОСОБА_4 продала вказану земельну ділянку ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу №1-760. На підставі вказаного договору ОСОБА_5 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2.

29 лютого 2012 року ОСОБА_5 продав земельну ділянку ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу №310.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності того, що передача у власність ОСОБА_4, земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 для індивідуального дачного будівництва, була здійснена в порушення порядку, визначеного земельним, водним та містобудівним законодавством.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції належним чином керувався приписами Конституції України, нормами матеріального права і виходив з того, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Земля, її надра, атмосферне повітря, водні і інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) екологічої зони є об"єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Статтями 2, 19 Закону України "Про охорону земель" визначено, що об"єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України. посадові особи органів державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.ст. 88, 90 Водного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з метою охорони поверхневих водних об"єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ на інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів виділяється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води, яка може використовуватися лише для будівництва санаторіїв та інших лікувально-оздоровчих закладів, з обов'язковим централізованим водопостачанням і каналізацією.

Відповідно до вимог ст. 60 ЗК України( у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації.

Судом першої інстанції встановлено, що спірна земельна ділянка розташована в межах двокілометрової зони прибережної захисної смуги Азовського моря.

Згідно Генерального плану м. Бердянська, затвердженого рішенням Бердянської міської ради № 8 від 25.06.2009 року зазначені у рішенні території запроектовані для розміщення оздоровчих установ та установи відпочинку, зелених насаджень загального користування.

Будівництво нових дачних районів у межах м. Бердянська не передбачено(74).

За вказаних обставин висновок суду про те, що відсутність в проекті землеустрою урахування відповідно до вимог ст. 60 ЗК України розмірів і меж прибережної захисної смуги Азовського моря унеможливлювало відведення спірної земельної ділянки, є правомірним.

Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Рішення суду відповідає ч.1 ст. 21 ЦК України, згідно якої суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень ст.ст.8,124 Конституції, ст.ст. 26,30,87-90,97,100,102,118,123,128, 143-146,149,151,153-158,161, 210,212 ЗК України, глав 27,33,34 ЦК України, ст. 15 ЦПК України, ст. 12 ГПК України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки, є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, можуть визнаватися судом незаконними та скасовуватися.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про грубе порушення Бердянської міської ради положення вищенаведених норм матеріального права в частині виділення та передачі ОСОБА_4, земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, є обґрунтованим та законним, що є підставою для визнання недійсним державного акта на право власності на цю земельну ділянку, скасування його державної реєстрації та повернення земельної ділянки територіальній громаді м.Бердянськ.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з прийнятим рішення суду першої інстанції, містять власне трактування положень матеріального та процесуального права до даних обставин і не спростовують оскаржуваний висновок суду, тому не дають підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з дотриманням вимог Закону.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 січня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: