АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1202/15 Головуючий 1 інст. - Малихін О.Р.
Категорія: звільнення майна з-під арешту
У Х В А Л А

іменем України

28 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого, судді - Кіся П.В.,

суддів: - Макарова Г.О.,

· Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Московського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання припинення обтяження на нерухоме майно,-

в с т а н о в и л а :

21.10.2014 року до Московського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_4, діючий в інтересах ОСОБА_5 на підставі довіреності від 30.09.2014р., з позовом до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі по тексту - Московський ВДВС ХМУЮ) про припинення обтяження на нерухоме майно і просив суд ухвалити рішення, яким:

- визнати припиненим обтяження нерухомого майна - ? частини квартири АДРЕСА_1, накладеного постановою про відкриття провадження №6-547/07 від 21.06.2007р., винесеною Московським ВДВС ХМУЮ;

- зобов'язати Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції (далі по тексту - РС ХМУЮ) зняти обтяження (реєстраційний номер 5198038 від 25.06.2007р.) нерухомого майна - ? частини квартири АДРЕСА_1, підставою якого є постанова про відкриття провадження №6-547/07 від 21.06.2007р., винесена Московським ВДВС ХМУЮ м.Харкова.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_4 вказував, що 21.06.2007 року постановою державного виконавця Московським ВДВС ХМУЮ було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Московського районного суду м.Харкова від 04.03.2002р. про стягнення з ОСОБА_6 (батька позивача ОСОБА_5.) на користь ОСОБА_7 29562,23 грн. в порядку відшкодування шкоди за дублікатом виконавчого листа, виданого Московським районним судом м.Харкова 14.06.2007р. Відкриваючи виконавче провадження, державний виконавець одночасно в цій же постанові зазначив про накладення арешту на все майно, що зареєстроване за ОСОБА_6, 1967 р. народження, який мешкає в квартирі АДРЕСА_1. За інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за 321803431 від 19.05.2014р. на квартиру АДРЕСА_1 накладено низку обтяжень. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 02.03.2009 року визнано право власності за ОСОБА_5, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 по 1/6 частині за кожним на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування. Цим же рішенням суду відмовлено у задоволенні позову про визнання такими, що не відбулися торгів з продажу квартири та стягнення з Московського ВДВС ХМУЮ вартості ? квартири.

Однак через існування заборони на відчуження квартири позивач ОСОБА_5 не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину та зареєструвати право власності на нерухоме майно.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 08.12.2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції, вважаючи його постановленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційну ОСОБА_4 посилається на обставини, яким обґрунтовував позов, а також на норми щодо реєстрації речових прав та права власності, судову практику, право особи на свободи вибору способів захисту прав та інтересів.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Судовим розглядом встановлено на підставі наданих представником позивача доказів, що 21.06.2007 року державний виконавець Московського ВДВС ХМУЮ Зеленський Є.О., за наслідками розгляду заяви представника стягувача ОСОБА_11 про примусове виконання виконавчого листа №2-356/02 виданого 14.06.2007р. Московським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 коштів у сумі 29562,23 грн. ухвалив постанову №6-547/07 про відкриття виконавчого провадження з одночасним накладенням арешту на все майно, яке зареєстровано за боржником ОСОБА_6, що мешкає за адресою АДРЕСА_1, та направленням копії постанови для виконання 11 Харківській державній нотаріальній конторі. Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 19.05.2014 року в зазначеному реєстрі зареєстрована за №5198038 заборона відчуження ? квартири АДРЕСА_1, запис про яку внесено 25.06.2007 року реєстратором - Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою на підставі постанови від 21.06.2007р. Московського ВДВС ХМУЮ про відкриття виконавчого провадження. Крім того, в цьому ж реєстрі 07.09.2006р. за №3697508 тим же реєстратором ( 11-ю ХДНК) також зареєстровано заборону відчуження ? частини цієї ж квартири, власником якої є ОСОБА_12, на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 05.09.2006р. про накладення арешту. (а.с.6,7).

Будь-яких даних про спосіб закінчення виконавчого провадження про стягнення 29562,23 грн. з боржника ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11, про скасування державним виконавцем накладеного постановою №6-547/07 від 21.06.2017 року арешту майна боржника ОСОБА_6 матеріали справи не містять, а представник позивач з клопотанням про їх витребування не звертався, вважаючи це зайвим.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено порушення його прав відповідачем, що у передбаченому законом порядку позивач не зверталася до Московського ВДВС ХМУЮ з приводу скасування вжитих державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження заходів забезпечення виконання рішення, не оскаржував рішення та дії державного виконавця.

Судова колегія погоджується з рішенням суду першої інстанції, так як воно обґрунтоване і ухвалене у відповідності з вимогами закону.

Посилання апелянта на ч.7 ст.16 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на передбачене ст.16 ЦК України право особи на судовий захист у разі порушення її прав, в тому числі і права на здійснення державної реєстрації нерухомого майна висновки суду першої інстанції не спростовують.

Дійсно, кожна особа, згідно ст.15 ЦК України, має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. При цьому така особа на власний розсуд обирає передбачений ч. 2 ст.16 ЦК України той чи інший спосіб захисту.

Разом з тим, частиною 1 ст.3 ЦПК України, на яку також посилається представник ОСОБА_5, також передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в порядку, встановленому цим Кодексом.

Крім того, з огляду на передбачені ст.ст. 10,11 ЦПК України засади змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачем та його представником не доведено, що саме Московський ВДВС ХМУЮ порушує право ОСОБА_5 на державну реєстрацію набутого нею у передбаченому законом порядку права власності на нерухоме майно, а також, що саме у такий спосіб, як зазначено у позовній заяві, законом передбачено захист зазначеного права ОСОБА_5

Вирішення питань щодо накладення державним виконавцем арешту, заборони відчуження майна боржника, виконання вжитих державним виконавцем обмежень прав власності боржника та їх скасування врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Як ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції на 2007 рік, так і ст.50 чинного Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у випадку закінчення виконавчого провадження одночасно знімаються, скасовуються і арешт та інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Цими ж нормами передбачено, що у за заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови про зняття, скасування арешту майна чи інших вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Як вбачається з матеріалів справи і пояснень представника позивача у зазначеному законом порядку не вирішувалося питання про зняття встановленого у 2007 році державним виконавцем заборони на відчуження нерухомого майна, на яке позивач ОСОБА_5 набула права власності в порядку спадкування, у передбаченому законом порядку до Московського ВДВС з заявою про зняття заборони не зверталися, відмови не отримували, у передбаченому законом порядку дії та рішенні Московського ВДВС ХМУЮ з цього приводу не оскаржували.

Крім того, позовна вимога про покладення обов'язку на Реєстраційну службу ХМУЮ зняти обтяження нерухомого майна заявлена без залучення позивачем РС ХМУЮ до справи у якості відповідача.

Рішення суду про відмову у задоволенні позову по даній справі не перешкоджає ОСОБА_5, згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, звертатися до суду захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 08.12.2014р. залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: