Провадження № 2/522/2910/15
РІШЕННЯ

IMEHEM УКPAЇHИ

20.01.2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Нікітіної С.Й.

При секретарі - Віноградовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним правочину, припинення дії яка порушує право власності шляхом скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним правочин за яким ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 автомобіль Mercedes-Benz CLS 500, чорного кольору, 2005 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_3; припинити дії які порушують її право власності на автомобіль Mercedes-Benz CLS 500, чорного кольору, 2005 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_3; скасувати арешт автомобіля Mercedes-Benz CLS 500, чорного кольору, 2005 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_3, який накладено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Сімферополя від 12.06.2013 року.

При цьому позивач мотивує свої вимоги тим, що 17.05.2013 року вона придбала у відповідача автомобіль Mercedes-Benz CLS 500, чорного кольору, 2005 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_3. Всі зобов'язання, як покупця, ОСОБА_1 виконані в повному обсязі, за автомобіль сплачено 263680, грн., отримано технічний НОМЕР_4, сам автомобіль перебуває в фактичному володінні позивача. Відповідач ОСОБА_2 теж виконав свої зобов'язання, як продавець, та забезпечив передачу позивачеві придбаного зазначеного автомобіля.

Проте, ОСОБА_1 стало відомо, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Сімферополя від 12.06.2013 року, тобто після придбання нею зазначеного автомобіля, на даний автомобіль Mercedes-Benz CLS 500, чорного кольору, 2005 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_5 накладено арешт та заборонено розпорядження даним автомобілем.

Даний арешт вказаного автомобіля, позивач вважає незаконним так як він ставить під сумнів правомірність вчиненого правочину по придбанню автомобіля, порушує право власності позивача, а тому ОСОБА_1 змушена звернутися до суду з даними позовними вимогами.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, якою вимоги підтримала, просила їх задовольнити та закінчити розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою позовні вимоги ОСОБА_1 визнав, не заперечував проти задоволення позову, просив закінчити справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим, доказаним і таким, який підлягає задоволенню.

При цьому суд виходить з таких обставин.

17.05.2013 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 автомобіль Mercedes-Benz CLS 500, чорного кольору, 2005 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_3. Всі зобов'язання, як покупця, ОСОБА_1 виконані в повному обсязі, за автомобіль сплачено 263680 грн., отримано технічний НОМЕР_4, сам автомобіль перебуває в фактичному володінні позивача. Відповідач ОСОБА_2 теж виконав свої зобов'язання, як продавець, та забезпечив передачу позивачеві придбаного зазначеного автомобіля.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Сімферополя від 12.06.2013 року, тобто після придбання позивачем зазначеного автомобіля, на даний автомобіль Mercedes-Benz CLS 500, чорного кольору, 2005 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_5 накладено арешт та заборонено розпорядження даним автомобілем, через зазначені в ухвалі обставини, а саме те, що громадянин ОСОБА_3 намагався заволодіти майном, яке належить громадянину ОСОБА_4, в тому числі і вказаним автомобілем.

Проте, як встановлено судом, відповідно до реєстраційних даних ДАІ України, ОСОБА_4 ніколи вказаним автомобілем не володів.

Відповідно до положень ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд знаходить, що підстав для визнання недійсним правочину з придбання вказаного автомобіля не вбачається, сам правочин не суперечить вимогам закону, а тому він є дійсним.

Згідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу, зокрема, шляхом припинення дії, яка порушує право.

Суд знаходить, що внаслідок накладення арешту ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Сімферополя від 12.06.2013 року на належний ОСОБА_1 автомобіль, остання позбавлена можливості здійснювати користування і розпорядження своїм майном, що свідчить про суттєве порушення гарантованого Конституцією України та іншими нормами чинного законодавства України права власності, а тому суд робить висновок про обґрунтованість позовних вимог і задовольняє їх.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 204, 319, 321, ЦК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

ВИРIШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дійсним правочин за яким ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 автомобіль Mercedes-Benz CLS 500, чорного кольору, 2005 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_3.

Припинити дії які порушують право власності ОСОБА_1 на автомобіль Mercedes-Benz CLS 500, чорного кольору, 2005 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_3.

Скасувати арешт автомобіля Mercedes-Benz CLS 500, чорного кольору, 2005 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_3, який накладено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Сімферополя від 12.06.2013 року.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

20.01.2015