Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області у складі:

Головуючого судді: Демянчук С.В.

суддів: Ковалевича С.П., Шеремет А.М.,

секретаря судового засідання: Ковальчук Л.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 04 березня 2015 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 04 березня 2015 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про вилучення предмету застави - автомобіля DAEWOO модель: Nехіа, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий - В-седан, № кузова / шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3 та комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та звернення стягнення на предмет застави - автомобіль DAEWOO модель: Nехіа, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий - В-седан, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату, свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ України згідно Свідоцтва про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень для здійснення продажу та зняття автомобіля з обліку органах ДАІ України відмовлено.

____________________________________________________________________________________________

Провадження № 22ц-787/878/2015 Головуючий у суді 1 інстанції: Драновська С.З.

Доповідач : Демянчук С.В.

В поданій апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, неповно та невірно встановлені обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження доказів та їх оцінки, ухвалене з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором відповідач надав в заставу автомобіль DAEWOO модель: Nехіа, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий - В-седан, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1).

Вказує, що на заставодержателя покладається обов'язок повідомленя про звернення стягнення, а не вручення, тобто направивши повідомлення поштою позивач виконав усі юридичні дії, передбачені законом для повідомлення боржника.

Також зазначає, що законом та умовами договору передбачено обов'язок відповідача передати предмет застави в заклад заставодержателя (ПАТ КБ «ПриватБанк»), тому вважає вимогу позивача стосовно зобов'язання відповідача виконати зобов'язання в натурі, - законною і обґрунтованою.

Крім того вказує, що судом першої інстанції порушені такі норми та принципи процесуального права: рівності перед законом і судом (ст. 5 ЦПК України), змагальність сторін (ч. З ст. 10 ЦПК України), диспозитивність цивільного судочинства (ч. 1 ст. 11 ЦПК України), а також ст. 60 ЦПК, якими передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін, наданих суду для обґрунтування своєї правової позиції. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Просить рішення суду першої інстанції від 04 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк», підтримавши апеляційну скаргу повністю, надав пояснення в межах її доводів.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з'явився.Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розщписка про отримання судової повістки.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції, правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Постановляючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення, суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що відповідачем не отримано повідомлення про звернення стягнення на автомобіль, окрім того зазначивши, що за час розгляду справи відповідачем сплачено по спірному кредитному договору 23 700 грн.

Колегія суддів вважає дане рішення таким , що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, а зміст цього рішення - вимогам цивільно-процесуального Закону.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 4 (далі - Постанова), ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК України, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини. У п. 11 Постанови роз'яснено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК України).

Вказаним вимогам процесуального права рішення не відповідає, оскільки суд не дав належної юридичної оцінки та не зазначив визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 30 жовтня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитно-заставний договір № ROHPA702004032 відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 49144,40 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом під 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29 жовтня 2015 року.

В забезпечення виконання зобов'язань, за кредитно-заставним договором відповідач надав в заставу автомобіль DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий-В-седан, № кузова/шасі: НОМЕР_2 зареєстрований номер НОМЕР_3, що належить йому на праві власності.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 589 ЦК України та ст. 20 Закону України "Про заставу" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Однак, відповідно до положень ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання між сторонами по загальному правилу мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, про це ж зазначено і в ст. 3 ЦК України, яка передбачає, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Зазначене положення закону є оціночним і у цьому випадку може бути врахована як співмірність заборгованості з вартістю заставного майна, так і інші суттєві обставини по справі.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта пояснив, що судом першої інстанції вірно зазначено про сплату заборгованості ОСОБА_1 заборгованості на час розгляду справи в сумі 23 700 грн., а на даний момент борг відповідачем за кредитним договором повернуто в повному обсязі, однак оскільки в оскаржуваному рішенні не наведено правових обґрунтувань про відмову в позові з підстав співмірності заборгованості та вартості заставленого майна наполягає на скасуванні рішення суду першої інстанції.

Доводи апелянта колегія суддів вважає обґрунтованими.

Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності та враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, апеляційний суд вважає, що оскільки прострочена заборгованість за кредитним договором на час вирішення спору справі є не співмірною з вартістю предмета застави, то вимоги позивача про звернення стягнення саме на предмет застави є необґрунтованими.

Тому в межах заявлених позовних вимог вимоги позивача про вилучення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ROHPA702004032 від 30 жовтня 2008 року та передачу в заклад автомобілю DAEWOO модель: Nехіа, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий - В-седан, кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3 та комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та звернення стягнення на предмет застави - автомобіль DAEWOO модель: Nехіа, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий - В-седан, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату, свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ України згідно Свідоцтва про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень для здійснення продажу та зняття автомобіля з обліку органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу є необґрунтованими.

Разом з цим, колегія суддів вважає необгрунтованими висновки суду про не направлення банком письмового повідомлення відповідачу про звернення стягнення на автомобіль.

Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства /ст. 11 ЦПК України/ суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування і подання доказів процесуальним Законом /ст. 60 ЦПК/ покладено на сторони.

В підтвердження своїх доводів про направлення повідомлення, позивач надав копію такого повідомлення від 03.09.2014 року , долучивши реєстр відправлення повідомлення та відповідно квитанцію Укрпошти про відправлення. /а.с.8-9/ Доводи ж відповідача на спростування наданих доказів зводяться лише до заперечень про отримання, що не є достатніми та належними доказами на спростування доводів позивача.

Не ґрунтується на наявних доказах і висновок суду про відсутність права в позивача реєструвати звернення стягнення відповідно до договору застави, лише з тих підстав, що відповідач про це не знав.

Згідно ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» в зверненні стягнення на предмет застави з підстав не співмірності сплачених за кредитним договором коштів та вартістю заставленого майна.

В решті доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки вони є неконкретизовані та не спростовують зазначених даним рішенням висновків суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 04 березня 2015 року скасувати.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про вилучення предмету застави - автомобіля DAEWOO модель: Nехіа, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий - В-седан, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3 та комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та звернення стягнення на предмет застави - автомобіль DAEWOO модель: Nехіа, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий - В-седан, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату, свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ України згідно Свідоцтва про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень для здійснення продажу та зняття автомобіля з обліку органах ДАІ України.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий суддя: С.В. Демянчук

Судді : С.П. Ковалевич

А.М. Шеремет