Справа №468/273/15-ц 21.04.2015 21.04.2015 21.04.2015
Провадження № 22ц-784/1070/15 Головуючий у 1-й інстанції Муругов В.В.
Категорія 47 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Рішення

Іменем України

21 квітня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі Кудри В.М.,

за участю:

- прокурора Дзюбан О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

заступника прокурора Миколаївської області

на заочне рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2015 року

за позовом

прокурора Баштанського району Миколаївської області в інтересах ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сеймур»

про

розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості по орендній платі та повернення земельної ділянки,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року прокурор Баштанського району Миколаївської області звернувся в суд з позовом в інтересах ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Сеймур» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості по орендній платі та повернення земельної ділянки власнику.

Прокурор зазначав, що 30 грудня 2006 року між ТОВ «Сеймур» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого остання передала відповідачу в оренду на 10 років земельну ділянку площею 3,07 га.

Проте відповідач систематично не сплачує орендну плату, не здійснює господарську діяльність та не використовує земельну ділянку за цільовим призначенням.

Посилаючись на наведене, прокурор просив суд розірвати договір оренди, зобов'язати відповідача повернути земельну ділянку власнику та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 орендну плату в розмірі 675 грн.

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2015 року провадження у справі в частині вимог прокурора про стягнення заборгованості по орендній платі закрито на підставі п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Заочним рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2015 року позов задоволено частково.

Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 3,07 га, укладений 30 грудня 2006 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Сеймур».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В частині задоволення вимоги про повернення земельної ділянки відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про повернення земельної ділянки власнику та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 3,07 га, яка розташована в межах території Старогороженської сільської ради Баштанського району Миколаївської області .

30 грудня 2006 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Сеймур» укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки, який зареєстровано в Баштаському РО МРФ ДП «Центр ДЗК» 27 лютого 2008 року.

Згідно з актом прийому -передачі від 30 грудня 2006 року позивачка передала, а відповідач прийняв земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 10 років.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що договір оренди земельної ділянки від 30 грудня 2006 року підлягає розірванню, однак підстави для повернення земельної ділянки власнику відсутні, оскільки така вимога прокурора є необґрунтованою та передчасною.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Із змісту позовної заяви видно, що прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки власнику.

Так, відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і25 цього Закону та умовами договору.

В силу ст.. 34 Закону у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Отже, вимоги чинного законодавства України передбачають обов'язок орендаря у поверненні орендованої речі, яке можливо лише у випадку припинення, розірвання або визнання недійсним договору оренди.

Крім цього, ч. 1 ст. 1212 ЦК України передбачено обов'язок особи, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала.

Оскільки суд дійшов висновку про припинення орендних відносин між сторонами, шляхом розірвання договору оренди, тому відпали підстави для користування земельною ділянкою відповідачем. Відтак, останній займає земельну ділянку без належних на те підстав, а тому має повернути її власнику.

Тому, висновок суду про відмову в покладенні обов'язку на ТОВ «Сеймур» повернути у розпорядження ОСОБА_2 належну їй на праві власності земельну ділянку, є помилковим.

З огляду на наведене, рішення суду в оскаржуваній частині слід скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення позову.

Рішення суду в частині розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 30 грудня 2006 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Сеймур» не оскаржувалось, а тому не було предметом апеляційного перегляду.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Миколаївської області задовольнити.

Заочне рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову прокурора про повернення земельної ділянки скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення.

Позов прокурора Баштанського району Миколаївської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Сеймур» задовольнити.

Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Сеймур» повернути ОСОБА_2 земельну ділянку належну їй на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 площею 3,07 га, розташовану в межах території Старогороженської сільської ради Баштанського району Миколаївської області.

В іншій частині вказане рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді