1Справа № 335/3329/15-ц 2-п/335/111/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

13 жовтня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

при секретарі Корягіній Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, заяву АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від імені якого діє філія «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2015 р. за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 20 філії «Запорізьке регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», про стягнення коштів за договорами банківського вкладу,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2015 р. задоволено позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 20 філії «Запорізьке регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», про стягнення коштів за договорами банківського вкладу.

15 липня 2015 р. надійшла заява АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від імені якого діє філія «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2015 р., в якій просять суд скасувати вищезазначене заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку з тих підстав, що суд при винесені рішення не звернув увагу на встановлені Національним банком України обмеження для банків в частині видачі грошових коштів. Також судом не було перевірено та не встановлено наявності грошових коштів на вкладних рахунках позивача на дату винесення рішення та чи не отримав позивач кошти до часу винесення рішення. Крім того, вважають необґрунтованим стягнення з відповідача 3% річних, оскільки це не було передбачено договором та суперечить нормативно-правовим актам НБУ. Щодо поважності причин відсутності представника відповідача у судових засіданнях зазначають, що у філії «Запорізьке регіональне управління» акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» наявний лише один юрист, який на час розгляду справи перебував в інших судових засіданнях.

Від позивача надійшла заява про розгляд заяви про перегляд заочного рішення за її відсутності.

Представник відповідача про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, причин неявки суду не повідомив. Оскільки відповідно до частини першої статті 231 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, суд вважає за можливе розглянути заяву про перегляд заочного рішення за відсутності представника відповідача.

Суд, вивчивши матеріали справи, доходить наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 травня 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя в заочному порядку була розглянута цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 20 філії «Запорізьке регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», про стягнення коштів за договорами банківського вкладу.

Із заочного рішення суду вбачається, що справа розглядалася за відсутності відповідача.

У судовому засіданні встановлено, що копію заочного рішення суду відповідач отримав 9 липня 2015 р. Із заявою про перегляд заочного рішення відповідач звернувся 15 липня 2015 р. Отже, відповідачем не було пропущено встановленого законодавством строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 231 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Як випливає з положень ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання і не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність обставин, що підтверджують: 1) поважні причини неможливості явки відповідача в судове засідання та повідомлення їх суду; 2) наявність у відповідача доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. При цьому, обовязковою є наявність обох цих умов.

На зазначену обставину також звернуто увагу в Узагальненні практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах від 1 травня 2007 р. Зокрема, Верховний Суд України зазначив, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК України, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин i докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З тексту заочного рішення суду від 26 травня 2015 р. вбачається, що представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, а саме: поштове відправлення з повісткою на 8 травня 2015 р. вручено уповноваженій особі відповідача (арк. справи 34); поштове відправлення з копією заяви про збільшення позовних вимог та повісткою на 26 травня 2015 р. повернуто на адресу суду з причин відмови адресата від отримання. Відповідно до частини восьмої статті 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.Причин неявки у судове засідання представник відповідача суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник відповідача суду не надавав.

З наведених підстав, суд доходить висновку, що в даному випадку відсутні обставини, які б підтверджували поважні причини неможливості явки представника відповідача в судове засідання та повідомлення їх суду.

Крім того, суд також вважає недоведеними обставини, на які посилається представник відповідача в обґрунтування своєї заяви про перегляд заочного рішення в частині наявності у відповідача доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зокрема, відповідач вказав, що суд не прийняв до уваги нормативно-правові акти НБУ, які обмежували видачу готівки, не перевірив, чи були повернуті позивачу кошти на час розгляду справи судом, та необґрунтовано стягнув з відповідача 3% річних за час прострочення видачі грошового вкладу.

Проте, зазначені обставини не можуть вважатися доказами, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки викладені представником відповідача обставини є його правовою позицією, якою він мав змогу обґрунтувати свої заперечення проти позову. Крім того, вказуючи про те, що суд не перевірив, чи були повернуті позивачу кошти на час розгляду справи судом, відповідач не посилається на відповідні докази, які б свідчили про виплату коштів позивачеві.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від імені якого діє філія «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2015 р. за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 20 філії «Запорізьке регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», про стягнення коштів за договорами банківського вкладу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. На підставі частини четвертої статті 231 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2015 р. може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Десятиденний строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення даної ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя А.В. Шалагінова