АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/110/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Михальченко Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівОхріменко Н. І. , Захарової А. Ф.
при секретаріВосколович Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Центрального ВДВС Черкаського МУЮ на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2014 року у справі за скаргою ПП «Черкаське агентство нерухомості», заінтересована особа - ОСОБА_6, на дії та бездіяльність головного державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ Фесенка Юрія Миколайовича,

в с т а н о в и л а :

ПП «Черкаське агенство нерухомості», за участю заінтересованої особи ОСОБА_6, звернулось до суду зі скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Центрального ВДВС Черкаського МУЮ Фесенко Ю.М., якою просило визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Центрального ВДВС Черкаського МУЮ Фесенко Ю.М., яка полягала в тому, що, проводячи 15.07.2014 огляд квартири АДРЕСА_1, він не наклав арешт на майно боржника ОСОБА_6, що знаходилося у квартирі.

Скарга мотивована тим, що під час здійснення виконавчих проваджень щодо стягнення з ОСОБА_6 на користь ПП «Черкаське агентство нерухомості» 47213,83 грн. боргу, 2746,84 грн. судових витрат, 10740,81 грн. боргу та 527,41 грн. судових витрат.Ухвалою Придніпровського районного суду від 16.07.2014 задоволено частково скаргу ПП «Черкаське агентство нерухомості» на бездіяльність головного державного виконавця Фесенко Я.М., старшого державного виконавця Фесенко Ю.М. Центрального ВДВС Черкаського МУЮ та, зокрема, зобов'язано державного виконавця провести огляд квартири АДРЕСА_2 та накласти арешт на майно ОСОБА_6, що знаходиться у квартирі, та майно, яке є спільною власністю боржника з третіми особами. У разі встановлення майна, титульним власником якого став ОСОБА_8 за час шлюбу з ОСОБА_6, спільного майна боржника з третіми особами, - описати його, встановити заборону відчуження, направити до відповідного суду подання щодо виділення та звернення стягнення на частку у майні, що належить ОСОБА_6 Накласти арешт на виявлене рухоме майно ОСОБА_6 Провести оцінку майна, на яке накладено арешт. Передати виявлене майно боржника на реалізацію відповідно до приписів ЗУ «Про виконавче провадження».

У той же час згідно акту державного виконавця від 15.07.2014 ним оглянуто квартиру боржника за адресою: АДРЕСА_3, та не виявлено майна, на яке можливо звернути стягнення, і, відповідно, майно боржника не було арештовано. При цьому державний виконавець додав копію договору купівлі-продажу побутового рухомого майна від 25.05.2011 згідно якого чоловік боржника - ОСОБА_8 продав рухоме майно в кількості 41 найменування ОСОБА_9 з умовою про безоплатне користування цим майном продавцем за адресою: АДРЕСА_4. Скаржник доводить про неналежну форму вказаного договору купівлі-продажу та про те, що державний виконавець не наділений правом встановлювати його чинність.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.11.2014 скаргу ПП «Черкаське агентство нерухомості» задоволено та визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Центрального ВДВС Черкаського МУЮ Фесенко Ю.М., яка полягала в тому, що, проводячи 15.07.2014 огляд квартири АДРЕСА_1, він не наклав арешт на майно боржника ОСОБА_6, що знаходилося у квартирі.

Не погоджуючись з цією ухвалою суду ВДВС подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить її скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги, вказуючи на те, що державним виконавцем не було накладено арешт на майно боржника, яке знаходилося у квартирі АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що це майно на підставі чинного, на думку апелянта, договору купівлі-продажу від 25.05.2011 належить третій особі, а іншого майна, на яке можна звернути стягнення, у квартирі виявлено не було. Крім того, апелянт вказує на пропущення скаржником 10-денного строку на оскарження вказаних дій державного виконавця, оскільки 16.07.2014 при розгляді судом справи №711/3357/14-ц ПП «Черкаське агентство нерухомості» дізналося про оскаржену бездіяльність державного виконавця.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

При судовому розгляді встановлено, що 23.08.2011 старшим державним виконавцем Центрального ВДВС Черкаського МУЮ Фесенко Я.М. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №28358375 та №28358677 щодо примусового виконання виконавчих листів, виданих Придніпровським районним судом м. Черкаси 18.08.2011 у справі №2-183 за позовом ПП «Черкаське агентство нерухомості» до ОСОБА_6 про стягнення з останньої на користь ПП 47213,83 грн. боргу та 2746,84 грн. судових витрат. Крім того, 15.02.2013 тим же державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №36603200 та №36603107 щодо примусового виконання виконавчих листів Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.03.2012 у справі №2-295 за позовом ПП «Черкаське агентство нерухомості» до ОСОБА_6 про стягнення з останньої на користь ПП 10740,81 грн. боргу та 527,41 грн. судових витрат. У даний час на виконанні в головного державного виконавця Центрального ВДВС Черкаського МУЮ Фесенко Ю.М. перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з боржника ОСОБА_6 на користь ПП «Черкаське агенство нерухомості» та інших осіб грошових коштів.

Ухвалою Придніпровського районного суду від 16.07.2014, яка набрала законної сили, задоволено частково скаргу ПП «Черкаське агентство нерухомості» на бездіяльність головного державного виконавця Фесенко Я.М., старшого державного виконавця Фесенко Ю.М. Центрального ВДВС Черкаського МУЮ та, зокрема, зобов'язано державного виконавця провести огляд квартири АДРЕСА_2 та накласти арешт на майно ОСОБА_6, що знаходиться у квартирі, та майно, яке є спільною власністю боржника з третіми особами. У разі встановлення майна, титульним власником якого став ОСОБА_8 за час шлюбу з ОСОБА_6, спільного майна боржника з третіми особами, - описати його, встановити заборону відчуження, направити до відповідного суду подання щодо виділення та звернення стягнення на частку у майні, що належить ОСОБА_6 Накласти арешт на виявлене рухоме майно ОСОБА_6 Провести оцінку майна, на яке накладено арешт. Передати виявлене майно боржника на реалізацію відповідно до приписів ЗУ «Про виконавче провадження».

Проте ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 10.09.2014 ухвалу Придніпровського районного суду від 16.07.2014 скасовано.

15.07.2014 головним державним виконавцем Фесенко Ю.М. здійснено огляд квартири боржника за адресою: АДРЕСА_4, та складено акт про відсутність майна яке підлягає опису. При цьому державний виконавець як на доказ такого висновку посилається на договір купівлі-продажу побутового рухомого майна, укладений 25.05.2011 між чоловіком боржника ОСОБА_8, як продавцем, та ОСОБА_9, як покупцем, за змістом якого продавець продав покупцю рухоме майно в кількості 41 найменування, яке буде знаходитися в безоплатному користуванні продавця за адресою: АДРЕСА_4.

Як вірно вказано судом першої інстанції, відповідно до положень ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів, (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до ч.1 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі відсутності добровільного виконання боржником рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. Відповідно до ч.2 ст.30 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Згідно ч.1 ст.52 цього ж Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Відповідно до ст.57 Закону, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Отже, в разі невиконання боржником добровільно виконавчого документу, обов'язок державного виконавця під час виконавчого провадження - це виявлення майна боржника, його арешт, подальша оцінка та продаж з метою задоволення вимог стягувана та стягнення виконавчого збору.

Відповідно до частин 1,2 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна він знімається постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що наявність, у даному випадку, договору купівлі-продажу не є підставою для відмови державного виконавця у накладенні арешту на майно, щодо якого його укладено, оскільки нормами ЗУ«Про виконавче провадження», які регламентують накладення арешту на майно при примусовому виконання рішень (ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження»), не передбачено оцінку державним виконавцем правовстановлюючих документів на майно, що перебуває у володінні (фактичному користуванні) боржника.

Особа, яка вважає свої права порушеними у результаті накладення арешту на майно, має право звернутися до суду з позовом про виключення майна з-під арешту у порядку ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того колегія суддів оцінює критично апеляційні доводи про те, що скаржник пропустив строк на оскарження відповідної бездіяльності державного виконавця щодо відмови у накладенні арешту на майно боржника при огляді його квартири 15.07.2014, про яку, нібито, дізнався 16.07.2014 при постановленні Придніпровським районним судом ухвали за скаргою ПП «Черкаське агентство нерухомості», оскільки предметом розгляду у тій справі була бездіяльність ДВС щодо виконання відповідних судових рішень, а не бездіяльність щодо накладення арешту на майно, як у даному випадку. Як зазначає скаржник про відмову у накладенні 15.07.2014 державним виконавцем арешту на майно боржника ПП дізналося 09.09.2014. Доказів протилежного, як передбачено ч.1 ст.60 ЦПК України, суду не надано.

Згідно п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Отже ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.11.2014 належить залишити без змін, а апеляційну скаргу ДВС - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2014 року у справі за скаргою ПП «Черкаське агентство нерухомості», заінтересована особа - ОСОБА_6, на дії та бездіяльність головного державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ Фесенка Юрія Миколайовича - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :