У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого Кузнєцова В.О.,
Суддів:Ізмайлової Т.Л., Наумчука М.І.,Мостової Г.І., Олійник А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, треті особи: державний нотаріус Восьмої Харківської нотаріальної контори Абеленцева Г.В., ОСОБА_10, ОСОБА_11, про скасування свідоцтва про право власності, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до суду із зазначеним позовом та просили ухвалити рішення, яким скасувати свідоцтво про право власності на 1/2 частину частки у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокіл UА» (далі - ТОВ «Сокіл UА») в розмірі 47,5 %, як на майно, що придбане в період шлюбу з ОСОБА_12, видане державним нотаріусом Восьмої Харківської нотаріальної контори Абеленцевою Г.В.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що вони є батьками померлого ОСОБА_12, а відповідач - ОСОБА_8 його дружиною. 16 грудня 2009 року державний нотаріус їх повідомила, що ОСОБА_8 було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частини частки у статутному фонді ТОВ «Сокіл UА» в розмірі 47,5 %, як на майно, що придбане в період шлюбу, з їхнім сином, з чим вони не погоджувалися, зазначивши, що нотаріус неправомірно включила до складу спільної сумісної власності подружжя частку в статутному фонді підприємства.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02 липня 2012 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 жовтня 2012 року позов задоволено. Скасовано свідоцтво про право власності на Ѕ частину частки у статутному фонді ТОВ «Сокіл UA» в розмірі 47,5 %, як на майно, що придбане в період шлюбу померлим ОСОБА_12, видане ОСОБА_8 державним нотаріусом восьмої Харківської нотаріальної контори Абеленцевою Г.В. 16 грудня 2009 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 липня 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_11 задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 липня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 жовтня 2012 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2014 року позов задоволено. Скасовано свідоцтво про право власності на Ѕ частину частки у статутному фонді ТОВ «Сокіл UA» в розмірі 47,5 %, як на майно, що придбане в період шлюбу померлим ОСОБА_12, видане ОСОБА_8 державним нотаріусом восьмої Харківської нотаріальної контори Абеленцевою Г.В. 16 грудня 2009 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати вказані судові рішення першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд виходив із того, що свідоцтво про право власності на Ѕ частину частки у статутному фонді ТОВ «Сокіл UA» в розмірі 47,5 %, видане ОСОБА_8 16 грудня 2009 року, як на майно, що придбане в період шлюбу з померлим ОСОБА_12 підлягає скасуванню, оскільки з моменту внесення грошових коштів до статутного капіталу господарського товариства вони стають власністю самого товариства і ці кошти втрачають ознаки об'єкта права спільної сумісної власності подружжя. При цьому зазначено, що у разі передання подружжям свого майна для здійснення підприємницької діяльності шляхом участі одного з них у заснуванні господарського товариства це майно належить зазначеному товариству на праві власності, подружжя набуває відповідне майнове право, яке реалізується одним із подружжя (засновником) шляхом участі в управлінні товариством, а друге подружжя набуває право вимоги виплати йому певних сум у разі поділу майна між подружжям.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками судів, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що померлий ОСОБА_12 та ОСОБА_8, під час перебування у шлюбі були засновниками та учасниками ТОВ «Сокіл UА».

Згідно зі статутом товариства в новій редакції частка ОСОБА_12 у статутному фонді товариства становила 95 %, а частка ОСОБА_8 становила 5 %.

З матеріалів спадкової справи встановлено, що після смерті ОСОБА_12 до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулись дружина померлого ОСОБА_8, діти померлого: ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та батьки померлого: ОСОБА_7 та ОСОБА_13

Діти ОСОБА_11 та ОСОБА_10 відмовились від права на прийняття спадщини на користь матері ОСОБА_8

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно офіційного тлумачення Конституційного Суду України у справі № 1-8/2012 від 19 вересня 2012 року № 17-рп/2012 положення ч. 1 ст. 61 СК України, підприємство (або його частина), засноване одним із подружжя, - це окремий об'єкт права спільної сумісної власності подружжя, до якого входять усі види майна, у тому числі вклад до статутного капіталу та майно, виділене з їх спільної сумісної власності. Отже, статутний капітал та майно приватного підприємства, сформовані за рахунок спільної сумісної власності подружжя, є об'єктом їх спільної сумісної власності.

Розглядаючи справу, суд першої та апеляційної інстанцій, на порушення вимог ч. 4 ст. 338 ЦПК України, не виконали вимоги ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 липня 2013 року, а саме не з'ясували чи є статутний капітал та майно товариства, сформованими за рахунок спільної сумісної власності подружжя та відповідно об'єктом їх спільної сумісної власності, у зв'язку з чим дійшли передчасного висновку, що вклад до статутного фонду господарського товариства не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому частина частки у статутному фонді ТОВ «Сокіл UА», передана до статуту померлим ОСОБА_12 у розмірі 95 %, не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а є майном підприємства.

Крім того, вирішуючи даний спір, суди не звернули уваги на те, що кожна річ, набута у шлюбі, незалежно від тієї обставини, хто є набувачем, вважаться спільною сумісною власністю подружжя (презумпція права спільної сумісної власності).

За таких обставин, ухвалені судові рішення підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук А.С. Олійник