Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Гулька Б.І., Лесько А.О., Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», третя особа - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про стягнення суми страхового відшкодування, відшкодування збитків; за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу апеляційного суду м. Києва від

17 вересня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТзОВ СК «Альфа-Гарант») на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 62 808 грн 99 коп, витрати на здійснення оцінки пошкоджень транспортного засобу у розмірі 950 грн, витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1 845 грн, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 26 червня 2013 року по

вул. Дніпровська Набережна біля будинку № 7 (стоянка ТОВ «Тірас-інтернешил) сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля марки Lexus модель RX, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить їй на праві власності. Вказувала, що автомобіль 14 вересня 2010 року був застрахований у ТзОВ СК «Альфа-Гарант». Зазначала, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2013 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та стягнуто штраф у розмірі 425 грн. Вказувала, що 26 червня 2013 року нею було подано повідомлення до ТзОВ СК «Альфа-Гарант» про страховий випадок. Відповідно до висновку експертизи розмір шкоди становить 12 291 грн. Зазначала, що після неодноразових звернень до ТзОВ СК «Альфа-Гарант», вона отримала страхове відшкодування у розмірі 3 тис. грн. Не погоджуючись з розміром збитку 21 серпня 2013 року на її замовлення була проведена експертна оцінка, за результатами якої вартість відновлювальних робіт, спричинених ДТП, склала 80 225 грн 89 коп.

У березні 2013 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати дії ОСОБА_1 незаконними та стягнути з

ТзОВ СК «Альфа-Гарант» на свою користь суму страхового відшкодування у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним 19 вересня 2008 року між ним та ОСОБА_1

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 19 вересня 2008 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 49 427 доларів США, зі сплатою 9% річних та кінцевим терміном повернення 18 вересня 2015 року. Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між ним та ОСОБА_1 19 вересня 2008 року було укладено договір застави, предметом якого є автомобіль марки Lexus модель RX, державний номерний знак НОМЕР_1. Для забезпечення виконання умов договору застави, між ТзОВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 був укладений договір добровільного страхування зазначеного автомобіля, за умовами якого банк є вигодонабувачем.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ТзОВ СК «Альфа-Гарант» на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суму страхового відшкодування у розмірі 29 310 грн 78 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 вересня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення з ТзОВ СК «Альфа-Гарант» на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суми страхового відшкодування у розмірі 29 310 грн 78 коп. та судового збору у розмірі 293 грн 11 коп., провадження у справі в цій частині закрито.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом матеріального чи порушення норм процесуального права. Оскаржувана ухвала зазначеним вимогам закону не відповідає.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, виходив із того, що спір між юридичними особами підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Пред'явлення позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про визнання її дій незаконними не свідчить про взаємопов'язаність позовних вимог та неможливість їх окремого розгляду.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За змістом ст. 1 ГПК України право на звернення до господарського суду для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Перелік справ, підвідомчих господарському суду, наведений у ст. 12 ГПК України.

Крім того, згідно зі ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Як убачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» є визнання дій ОСОБА_1 незаконними та стягнення з ТзОВ СК «Альфа-Гарант» на користь банку суми страхового відшкодування у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним 19 вересня 2008 року між ним та ОСОБА_1, тобто правовідносини стосуються виконання зобов'язань останньою, як фізичною особою, а тому апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що цей спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Апеляційний суд вищенаведені норми законодавства не врахував, не визначив характер спору, що виник між позивачем та відповідачем, а саме, в якому порядку він повинен розглядатися судом, і дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі.

За таких обставин, постановлена у справі ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, з підстав, передбачених ч. 1 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 343-345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 вересня 2014 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко