10.09.2015 Єдиний унікальний номер 205/7310/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Назаренко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Грехем про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 26 серпня 2014 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до ОСОБА_2 Грехем про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з ОСОБА_2 Грехем, 28 березня 2014 року. Шлюб зареєстровано в Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №132.

Від шлюбу дітей немає, однак відповідач ОСОБА_2 Грехем відмовляється від розірвання шлюбу.

Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з 31 березня 2014 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 Грехем не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскільки відповідач є громадянином іншої держави ОСОБА_3 Королівства Великобританії і Північної Ірландії, суд вирішує позивні вимоги, керуючись положеннями Сімейного кодексу України , Закону України «Про міжнародне приватне право», який застосовується до питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом , а також застосовує ч. 2 ст. 410 ЦПК України, яка визначає, що іноземні особи мають процесуальні права та обов'язки нарівні з фізичними і юридичними особами України.

Згідно з ст. 64 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 28 березня 2014 року. Шлюб був зареєстрований в Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №132. (а.с.6).

Спільних дітей сторони не мають, вимог щодо спільного майна один до одного не пред'явили.

Встановлено також, що з 31 березня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе.

Згідно зі ст. 60,63 Закону України „Про міжнародне приватне право „ припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, в якій подружжя мало останнє місце проживання , за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва подружжя мають найбільш тісний зв"язок іншим чином. Подружжя може обрати право, що буде застосовуватись до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон кожного з них не збігається з правом держави їхнього спільного проживання.

Позивачка має постійне місце проживання в Україні, вона має право звертатись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач є громадянином ОСОБА_3 Королівства Великобританії і Північної Ірландії, в даний час постійно проживає у ОСОБА_3 Королівстві Віеликобританії і Північної Ірландії, регіон Шотландія, провінція Ангус, місто Форфар. Відповідач в своїй заяві вказав, що не заперечує щодо розгляду справи . Таким чином, сторони обрали право України при вирішенні спору щодо розірвання шлюбу.

Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки позивач заявила про своє небажання продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, приймаючи до уваги, що подружжя тривалий час проживає окремо, заходів щодо примирення та дій , направлених на відновлення сімейних стосунків, вони не здійснювали, суд , виходячи з принципу добровільності шлюбу та враховуючи, що шлюб повинен ґрунтуватись на почуттях любові та взаємоповаги подружжя, вважає, що при таких обставинах подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, тому приймає рішення про розірвання шлюбу.

Згідно з ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу , має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити дошлюбне прізвище, про що у відповідності до вимог ст. 235 ЦПК України зазначається в рішенні суду. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище не змінювала, це питання судом не вирішується.

Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивач повідомила суд про відмову від компенсування їй понесених судових витрат за рахунок відповідача, у зв'язку з чим, керуючись ст.11 ЦПК України, яка визначає принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд не стягує з відповідача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57-60, 130, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Грехем про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 Грехем та ОСОБА_1, зареєстрований 28 березня 2014 року Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №132.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.Г. Остапенко