Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/199/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Шевченко І. М.
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

Іменем України

03.02.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді - Мурашка С.І.

Суддів - Сукач Т.О., Кривохижі В.І.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 27 листопада 2014 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та просив стягнути на його користь 160 000 грн. боргу за договором позики та 4800 грн. відсотків за прострочення платежу і судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 27.11.2014 року позов задоволено частково.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 160 000 грн. боргу за договором позики та судові витрати в сумі 1600 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Зазначала, що з відповідачем у неї були договірні відносини і протягом декількох вона орендувала у нього приміщення бази відпочинку. Коштів у позивача вона не брала, а розписку написала під психологічним тиском і ця розписка свідчила про те, що вона повинна віддати позивачу кошти за оренду бази відпочинку. 23 серпня 2014 року вона повернула позивачу 85000 грн., але суд цього не врахував.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ній обставини, представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, відповідно до ст.303 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно розписки від 13.08.2014 року ОСОБА_3 позичила у ОСОБА_2 кошти в розмірі 174 200 грн. та 1000 доларів США і зобов'язалася їх повернути 26.08.2014 року.

У зазначений строк відповідачка кошти не повернула, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, надана позивачем розписка від 13.08.2014 року є документом, що підтверджує факт отримання відповідачкою коштів в сумі 174200 грн. та 1000 доларів США, які та до зазначеної в ній дати повернення, 26.08.2014 року, не повернула, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної суми.

На підтвердження своїх доводів про часткове повернення коштів відповідачу позивачка не надала жодного належного та допустимого доказу, а тому немає підстав для зменшення суми боргу.

Так, як рішення суду в частині відмови судом у стягненні 3% річних від суми заборгованості не оскаржувалось, колегія суддів не входить в обговорення щодо законності та обґрунтованості рішення в цій частині.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 27 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: