Номер провадження: 22-ц/785/3710/15
Головуючий у першій інстанції Бурнусус О. О.
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2015 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Гайворонського С.П.

суддів Журавльова О.Г.

Кононенко Н.А.

при секретарі Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі матеріали справи за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю "Магніт авто", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 про визнання частково недійсною довідки-рахунок та переводу права покупця за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 січня 2015 року про забезпечення позову,

встановила:

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5, ТОВ "Магніт авто", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 про визнання частково недійсною довідки-рахунка та переводу права покупця.

ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, в якій просив в порядку забезпечення позову заборонити експлуатацію пасажирського автобусу "ХАЗ 3250.02", 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 та передати ОСОБА_4 або ОСОБА_7 на відповідальне зберігання вказаний пасажирський автобус "ХАЗ 3250.02", 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1, посилаючись на те, що даний транспортний засіб є предметом позову, який на даний час не розглянутий та спір не вирішено по суті, при його користуванні може бути погіршений його технічний стан та він може бути знищений зовсім, що в подальшому може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 січня 2015 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено частково.

Передано ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 на відповідальне зберігання пасажирський автобус "ХАЗ 3250.02", 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за ОСОБА_7.

В передачі ОСОБА_4 на відповідальне зберігання пасажирського автобусу "ХАЗ 3250.02", 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, - відмовлено.

В забороні експлуатації пасажирського автобусу "ХАЗ 3250.02", 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить вищевказану ухвалу в частині відмови в забороні експлуатації пасажирського автобусу "ХАЗ 3250.02", 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 скасувати, постановити нову ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову в частині заборони експлуатації пасажирського автобусу "ХАЗ 3250.02", 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши надані матеріали і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково.

Відповідно ч. 1 ст. 208 ЦПК України, судові рішення викладаються у формах ухвали, рішення, постанови.

Згідно з ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарни, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи частково вищевказану заяву, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний транспортний засіб є предметом спору, який на даний час не вирішено по суті та невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду, а вимога щодо заборони експлуатації вказаного автобуса не може бути задоволена, оскільки може призвести до перешкоджання господарської діяльності, що є неприпустимим.

Між тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Вимоги, яким повинна відповідати вказана заява зазначені в ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

Вживаючи заходи забезпечення позову, суд свій висновок належним чином не мотивував, хоча посилався при постановлені вказаної вище ухвали на положення ст. ст. 151-153 ЦПК України.

Так, суд, постановляючи вищевказану ухвалу, всупереч вимогам цивільного процесуального законодавства України не вивчив докази та документи, які б підтверджували необхідність відмови в забороні експлуатації зазначеного вище пасажирського автобусу.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування сулами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність забезпечення позову, який просить застосувати особа, позовним вимогам.

Слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Всупереч вищевикладеному, суд не пересвідчився, що вищевказана відмова в забороні експлуатації пасажирського автобусу "ХАЗ 3250.02", 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1, може призвести до перешкоджання господарській діяльності.

З представлених до суду апеляційної інстанції матеріалів не вбачається, що власник зазначеного вище автобусу здійснює господарську діяльність і зареєстрований відповідно до закону як підприємець.

У зв'язку з вищевикладеним судова колегія вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

При новому розгляді вищевказаних матеріалів суду слід усунути зазначені вище порушення і вирішити зазначене вище питання у відповідності з вимогами закону.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 293, 303, 304, 305, п. 2 ч. 4 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. 313, п. 6 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 січня 2015 року про забезпечення позову по матеріалам справи за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю "Магніт авто", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 про визнання частково недійсною довідки-рахунок та переводу права покупця - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді С.П. Гайворонський

О.Г. Журавльов

Н.А. Кононенко