Справа № 214/5000/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01 жовтня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Євтушенка О.І.,
при секретарі Латкіній О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання, -
08 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 121 800 грн., без утримання податку з доходів фізичних осіб. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що він з 01.11.2001 року по 09.06.2015 року, працював обрубувачем на ПАТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНЕННЯ», зайнятим на обробці лиття наждаком і ручним способом (молотами, зубилом, пневмоінструментом), термообрубувальної дільниці, що підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці. Працюючи понад 14 років обрубувачем в термообрубувальному цеху відповідача, він постійно наражався на шкідливі та небезпечні для здоровя фактори. При цьому роботи виконувались в умовах несприятливого мікроклімату в холодний період року, в неопалювальних виробничих приміщеннях. Внаслідок недосконалої технології оброблення литва, мали місце порушення режимів експлуатації ручного обрубувального інструменту, що в свою чергу призвело до підвищених параметрів виробничої локальної вібрації, статичного перевантаження. Все вищезазначене призвело до захворювання, з 2002 року він страждає люмбаго, у 2007 році йому поставлений діагноз радикулопатія, а з 2008 року стан його здоровя значно погіршився, почастішали захворювання шийної та п/крижової радикулопатії. Лікувався за місцем проживання з діагнозом: Вертеброгенна любоішіалгія, стійкий больовий синдром, статико-динамічні порушення. Загострення хронічної п/крижової радикулопатії справа. Цервікобрахіалгія зліва з стійким больовим, мязово-тонічним синдромом на фоні остеохондрозу хребта. За 2008 року непрацездатність за станом здоровя, по патології периферичної нервової системи та опорно-рухового апарату склала 36 днів, та в період з 2012-2014 року 45 днів. За останній рік стан його здоровя значно погіршився, стало сильно турбувати оніміння верхніх кінцівок, почастішали напади побіління пальців рук на холоді, що підтверджується випискою-епікризу №387/151. У звязку з зазначеними симптомами 28.01.2015 року, він був направлений на обстеження з підозрою на професійний характер захворювання до Української НДІ промислової медицини м. Кривий Ріг, в результаті якого у нього були виявлені професійні захворювання: вібраційна хвороба першого-другого ступеня, від дії локальної вібрації з синдромом вираженої периферичної ангіодистомії, двостороннім плечолопатковим періартрозом (ПФС першого-другого ступеня) та епіконделітом плечей; радикулопатія попереково-крижова L5, S1, переважно зліва, з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і мязово-тонічним синдромами, що підтверджується медичними висновком №288 від 17.02.2005 року. Відповідачем проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, про що 26.03.2015 року було складено акт за формою П-4. Згідно п. 17 Акту, причиною виникнення професійного захворювання стало перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу. Умови праці обрубувача в термообрубувальному цеху за рівнем виробничої локальної вібрації відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості до 3 класу 1 ступеня шкідливості, дослідження проводилось для атестації робочих місць за умовами праці Українським науково дослідним інститутом безпеки праці та екології в гірничорудній та металургійній промисловості в 2010 році. Таким чином, відповідачем були порушені його права на безпечні і нешкідливі умови праці. За висновком МСЕК від 04.06.2015 р. йому встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 40% (30% - вібраційна хвороба та 10% - радикулопатія), що підтверджується довідкою серії 12ААА № 004892, та 3 група інвалідності, що підтверджується довідкою серії 10 ААГ №023930. У зв'язку із захворюванням змінився його образ життя та якість, оскільки з 2002 р. він змушений постійно звертатись до закладів охорони здоров'я через погіршення самопочуття в зв'язку з біллю у всьому тілі чи кінцівках, підвищену втомлюваність при незначному навантаженні. Такий стан потребує постійного контролю з боку лікарів та постійних фінансових затрат на придбання медикаментів, та профілактики подальших загострень, що завдає йому значних моральних страждань. Повноцінно працювати за своєю професією він не може, оскільки згідно з висновками МСЕК йому протипоказана робота в умовах впливу виробничих вібрацій, тяжкої фізичної праці, підземно. Даний факт також пригнічує його самооцінку, оскільки позбавив його можливості реалізовувати себе по обраній професії обрубника. Максимум він може розраховувати на легку працю. Такий спосіб існування пригнічує його значущість як голови сімї. 09 червня 2015 року він звільнений відповідачем на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, у звязку з невідповідністю робітника виконуваній роботі внаслідок поганого стану здоровя, який перешкоджає провадженню даної роботи. Станом на сьогоднішній день, він уникає зустрічей з друзями, знайомими у зв'язку з тим, що незважаючи на молодий вік - має хворобливий стан, який характерний для літніх людей, а це додає дискомфорту та моральних страждань. Постійні розпитування знайомих про обставини хвороби викликає в нього душевні страждання, почуття незручності та невпевненості в собі. Він визнаний інвалідом ІІІ групи і відчуваю свою непотрібність суспільству. Через стан його здоровя, він не в змозі проводити активний відпочинок зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_2.: грати в футбол, брати участь в туристичних походах, відвідувати секції з плавання та багато іншого. Вважає, що йому завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що він зазнав внутрішніх страждань щодо неможливості ведення активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми. Також, він зазнає душевних та фізичних страждань в наслідок втрати здоров'я та працездатності, втрати нормальних життєвих зв'язків, постійного страху пов'язаного з неспроможністю матеріально забезпечити себе та своїх близьких, цей страх його мучить і по сьогоднішній день, не дає спати, страждає безсонням. Заподіяну моральну шкоду внаслідок ушкодження здоровя він оцінює з урахуванням характеру та обсягу отриманих страждань (фізичних, душевних, психологічних), часу, погіршення фізичних здібностей, витрачених коштів на лікування, візити до лікарень, систематичні обстеження та подальше лікування, в розмірі 100 мінімальних заробітних плат, яка станом на 01 жовтня 2014 року складає 121 800,00 грн., що в результаті становить 1 218,00 грн. х 100 = 121 800,00 грн., які він просить стягнути з відповідача без утримання податку з доходів фізичних осіб.
Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засіданні не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини його відсутності суду не відомі.
За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, суд приходить до висновку про задоволення позову частково за наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, що позивач, відповідно до змісту його трудової книжки, з 01.11.2001 року по 09.06.2015 року працював обрубувачем на ПАТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНЕННЯ», зайнятим на обробці лиття наждаком і ручним способом (молотами, зубилом, пневмоінструментом), термообрубувальної дільниці (а.с. 7-8).
Згідно медичного висновку №288 від 17.02.2015 року у позивача встановлено професійні захворювання: вібраційна хвороба першого-другого ступеня, від дії локальної вібрації з синдромом вираженої периферичної ангіодистомії, двостороннім плечолопатковим періартрозом (ПФС першого-другого ступеня) та епіконделітом плечей; радикулопатія попереково-крижова L5, S1, переважно зліва, з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і мязово-тонічним синдромами (а.с. 14).
Відповідно до змісту акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 26.03.2015 року причиною виникнення професійного захворювання є: перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу; умови праці обрубувача в термообрубувальному цеху за рівнем виробничої локальної вібрації відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості до 3 класу 1 ступеня шкідливості, дослідження проводилось для атестації робочих місць за умовами праці Українським науково дослідним інститутом безпеки праці та екології в гірничорудній та металургійній промисловості в 2010 році; Вібрація локальна, коректований еквівалентний рівень віброшвидкості в дБ: 117 при гранично допустимому до 112; татичне навантаження, величина статичного навантаження за зміну при утриманні вантажу, докладанні зусиль, кг/с: за участю мязів тулуба та ніг для чоловіків 240000 при гранично допустимому 100000; робоча поза, знаходження у нахиленому положенні до 30°/понад 30°, % зміни: 40,6/- при гранично допустимій до 25/0; нахили корпуса (вимушені, більше 30°), кількість за зміну: 230 при гранично допустимих до 100 (а.с. 9-10).
Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною комісії, серії 10 ААГ №023930 від 04.06.2015 року позивачу з 25 травня 2015 року до 01 червня 2015 року встановлена третя група інвалідності (а.с. 11).
Згідно довідки про результати визначенні ступеня втрат професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, серії 12 ААА № 004892 від 04.06.2015 року, позивачу з 25 травня 2015 року по 01 червня 2016 року, в результаті професійного захворювання на посаді обрублювача, встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 40% (30% - вібраційна хвороба та 10% - радикулопатія) (а.с. 10).
За висновком з акту МСЕК про результати визначенні ступеня втрат професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 04.06.2015 р. позивачу визначена потребу у забезпеченні: лікарськими засобами, ВМП, санітарно-курортним лікуванням (а.с. 10).
Також встановлено, що позивач 09.06.2015 року звільнений відповідачем на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, у звязку з невідповідністю робітника виконуваній роботі внаслідок поганого стану здоровя, який перешкоджає провадженню даної роботи (а.с. 8).
Згідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болі і стражданнях, які фізична особа зазнала в зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до ч. 2 ст.153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону праці» обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладено виключно на власника.
В пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що судам необхідно врахувати, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Враховуючи зазначені вище обставини та вимоги норм закону, суд приходить до висновку, що позивачу, з вини відповідача, шляхом ушкодження його здоров'я заподіяна шкода, яка пов'язана з виконанням позивачем робіт у небезпечних для здоровя умовах при роботі обрубувачем на ПАТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ», яке призвело до його моральних страждань, а отже з відповідача підлягає стягненню моральна шкода завдана позивачу.
Визначаючи розмір завданої шкоди, відповідно до розяснень п. 9 Постанови №4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», враховуючи характер та обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнав позивач, стан здоров'я позивача, втрату ним працездатності в розмірі 40%, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи розмір мінімальної заробітної плати на час розгляду справи, яка складає 1378,00 грн., суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача в частині розміру відшкодування моральної шкоди частково, а саме в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що в результаті становить 1 378,00 грн. х 20 = 27 560 грн.
Разом з тим, що стосується стягнення сум без урахування податків та обовязкових платежів, суд виходить з вимог норм п. 164.2.14 ст. 164 Податкового кодексу України, відповідно до змісту яких, суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров'ю не включаються до загального місячного оподаткованого доходу платника податку.
За таких обставин, з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 27 560 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.
Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 275 грн. 60 коп. судового збору.
Враховуючи викладене та керуючись Законом України «Про охорону праці», ст. 164 Податкового кодексу України, ст.ст.153, 173 КЗпП України, ст.ст.23, 1167 ЦК України, ст.ст.3, 4, 7, 8, 10, 11, 60, 88, 206, 212- 218, 224-228 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ» на користь ОСОБА_1 27 560 (двадцять сім тисячі пятсот шістдесят) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ» в дохід держави 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. судового збору.
В іншій частині заявлених вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог статті 229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Суддя О.І. Євтушенко