У Х В А Л А

28 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів: Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Сеніна Ю.Л., -

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2014 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 жовтня 2014 року, клопотання про поновлення строку для подання вказаної заяви у справі за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_4, треті особи: Восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Відділ архітектурно-будівельного контролю в Дніпропетровській області, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и л а :

21 квітня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 жовтня 2014року з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження обґрунтування підстав для подання заяви про перегляд зазначеного судового рішення, передбачених статтею 355 ЦПК України, ОСОБА_3 надано ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2012 року і 25 липня 2012 року, рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 квітня 2013 року та постанову Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року.

Водночас, ОСОБА_3 порушує питання про поновлення строку для подання заяви про перегляд вищезазначених судових рішень, посилаючись на те, що 26 березня 2015 року вступив в силу Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд», а відтак вона має можливість звернутись безпосередньо до Верховного Суду України із вказаною заявою.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що воно не підлягає задоволенню, оскільки наведені доводи щодо причини пропуску строку для подання заяви про перегляд судових рішень не можна визнати поважними, так як до набрання чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» ОСОБА_3 не була позбавлена права щодо звернення про перегляд судових рішень.

Відповідно до положень статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки ОСОБА_3 заява про перегляд судових рішень подана після спливу тримісячного строку з дня ухвалення оскаржуваного судового рішення, передбаченого частиною першою статті 356 ЦПК України, а наведені нею доводи не можна визнати поважною причиною пропуску процесуального строку, за положеннями статті 72 ЦПК України вказану заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись статтею 72, частиною першою статті 356 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 жовтня 2014 року відмовити.

Заяву ОСОБА_3 про перегляд вищезазначених судових рішень залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

Ю.Л. Сенін