Номер провадження 2/754/401/15
РІШЕННЯ

Іменем України

26.01.2015 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

при секретарях Самойловій М.М., Малинці А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою Житлово-будівельного кооперативу "Суднобудівник-17" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Житлово-будівельний кооператив "Суднобудівник-17" звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у сумі 69.625,97 грн., витрати від інфляції в сумі 24.690,91 грн., 3% річних в сумі 9.918,25 грн., а всього просили стягнути 104.235,13 грн., посилаючись на ті обставини, що відповідач є наймачем квартири АДРЕСА_1, за яку протягом останніх десяти років відповідачем своєчасно та у повному обсязі не справлялася оплата наданих житлово-комунальних послуг, а тому вони змушені звертатись до суду з вказаним позовом.

В ході розгляду справи судом, представником позивача - Ковальовою О.О. було подано заяву про збільшення суми позовних вимог, відповідно до яких позивач остаточно просить суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг в сумі 72.611,06 грн., витрат від інфляції в розмірі 24.690,91 грн. та 3% річних в сумі 9.918,25 грн., а також просили стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Представник позивача - Ковальова О.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві.

Представники відповідача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні проти позовних вимоги заперечували та просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що відповідач не являється власником кооперативної квартири і власником особового рахунку по якому необхідно здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, так як власником вказаної квартири був померлий батько відповідача - ОСОБА_5, спадщина після смерті якого належним чином не оформлялася. Крім того, пояснили, що позивач вимагає від відповідача сплату боргу за межами встановленого законодавством строку позовної давності, а також сплату нарахованих витрат на померлу сесту - ОСОБА_6 та сплату коштів, нарахованих на осіб, які проживають у спірній квартирі разом з відповідачем, а тому більша частина вимог позивача є загалом протизаконною, безпідставною та необґрунтованою, оскільки в обґрунтування розміру пред'явлених позовних вимог з боку позивача не надано жодних належних доказів.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ЖБК "Суднобудівник-17" є необґрунтованими у повному обсязі та не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до наданої копії ордеру на житлове приміщення від 23.50.1988 року ОСОБА_5 із сім'єю з чотирьох осіб надано право на заняття житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 (а.с.13).

Як вбачається з наданої позивачем копії довідки форми №3 від 06.08.2014 року, у квартирі АДРЕСА_1, власником особового рахунку якої є ОСОБА_5, що 24.06.2005 року знятий з реєстраційного обліку у зв'язку зі смертю, зареєстровано та проживає двоє осіб - ОСОБА_1, що є відповідачем по справі, та ОСОБА_6. Як далі зазначено в вказаній довідці, що зі слів ОСОБА_1 його сестра інвалід - ОСОБА_6 померла, але документально не підтверджено факту смерті, а тому немає підстав для зняття її з реєстраційного обліку як померлої (а.с.14).

Згідно з копією постанови державного нотаріуса 15 Київської держнотконтори від 09.12.2014 року, відповідачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_5 (а.с.136).

Відповідно до ст.1 Закону України від 24 червня 2004 року №1875-ІV "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Частиною 3 ст.16 цього Закону визначено принцип безперебійного надання споживачу комунальних послуг.

Відповідно до ч.4 ст.145 та ч.3 ст.156 ЖК України повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Плату за надані житлово-комунальні послуги з утримання квартири АДРЕСА_1 відповідач своєчасно та у повному обсязі не сплачує, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Разом з тим, в підтвердження розміру вказаної заборгованості, представником позивача надано суду детальний розрахунок та копії щомісячних квитанцій.

З вказаного розрахунку вбачається, що позивачем здійснено нарахування щомісячних витрат за надані житлово-комунальні послуги з утримання квартири АДРЕСА_1 за період жовтень-грудень 2003 року на кількість осіб -7, за період січень-грудень 2004 року, січень-лютий 2005 року на кількість осіб -7, за період березень-грудень 2005 року, січень - серпень 2006 року на кількість осіб -3, за період вересень - грудень 2006 року, січень 2007 року на кількість осіб -8, за період лютий 2007 року - липень 2007 року на кількість осіб -7, за період серпень 2007 року - жовтень 2007 року на кількість осіб -1, листопад 2007 року на кількість осіб 3, за період грудень 2007 року, січень 2008 року - грудень 2008 року, січень 2009 року - грудень 2009 року, січень 2010 року - грудень 2010 року, січень 2011 року - грудень 2011 року , січень 2012 року - березень 2012 року на кількість осіб -5, за період квітень 2012 року - грудень 2012 року, січень 2013 року - грудень 2013 року, січень 2014 року - грудень 2014 року на кількість осіб -7 (а.с.144-154).

Разом з тим, на підтвердження розміру нарахувань щодо зазначеної позивачем кількості осіб, представником позивача зазначено суду, що в квартирі є зареєстрованою сестра інвалід - ОСОБА_6, яка зі слів відповідача померла, але документально не підтверджено факту смерті, а тому немає підстав для зняття її з реєстраційного обліку як померлої, а також надано копію акту від 30.03.2012 року про те, що в квартирі №127, де зареєстрований ОСОБА_1 на даний час (30.03.2012 року) проживає сім осіб.

Таким чином, позивач фактично надав комунальні послуги по утриманню будинку, прибудинкової території і квартири відповідача й останній користувався цими послугами, будучи зареєстрованим та проживаючи за вказаною адресою.

Разом з тим, належних та допустимих доказів, щодо проживання в квартирі АДРЕСА_1 крім відповідача, інших осіб у кількості, зазначеній в розрахунку позивача, суду не надано, а відтак суд позбавлений можливості дійти висновку, щодо правомірності нарахованих позивачем щомісячних сум за надані житлово-комунальні послуги та визначити в даному випадку розмір заборгованості, що нарахована позивачем відносно самого відповідача, оскільки позивачем нарахована загальна сума боргу виходячи з зазначеної ними кількості проживаючих у спірній квартирі осіб, та з урахуванням зареєстрованих померлих осіб, а саме батька відповідача - власника квартири, який був знятий з реєстраційного обліку 24.06.2005 року, в той час як помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та сестри відповідача ОСОБА_6, яка зі слів відповідача померла, але документально не підтверджено факту смерті, а тому немає підстав для зняття її з реєстраційного обліку як померлої.

Крім того, суд не приймає, як доказ визнання відповідачем боргових зобов'язань перед позивачем, додану до позовної заяви копію розписки, складеної від імені відповідача про зобов'язання сплатити борг у розмірі 66.918 грн. 51 коп., з тих підстав, що представники відповідача у судовому засіданні зазначили суду про невизнання позовних вимог відповідачем та заперечували щодо факту визнання таким чином позовних вимог відповідачем.

Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в обгрунтування розміру заявлених позовних вимог, виходячи з наявних в матеріалах справи письмових доказів, самостійно суд позбавлений можливості здійснити розрахунок заборгованості відповідача, а відтак відмовляє позивачу у задоволенні заявлених ними вимог з підстав недоведеності розміру вказаних вимог.

Враховуючи той факт, що суд відмовляє позивачу в задоволенні заявних ними вимог до відповідача, не підлягає відшкодуванню з боку відповідача позивачу судовий збір за звернення з вказаним позовом до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 88, 169 ч.4, 212 - 215 ЦПК України, ст.145, 156, 179 ЖК України, ст.360 ЦК України, п.4,14,17 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями № 572 затверджених КМУ 08.10.1992р., суд, -

В И Р І Ш И В:

Житлово-будівельному кооперативу "Суднобудівник-17" в позові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва Т.А.Зотько