КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4183/15-ц
Провадження № 2/552/1704/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2015 27 жовтня 2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання договору оренди житлового приміщення , квартири АДРЕСА_1, 3 в м. Полтава від 10 березня 2015 року, що укладений між ним та відповідачем недійсним. Посилався на те, що вказаний договір був укладений та підписаний ним і відповідачем 10 березня 2015 року. Предметом договором була оренда квартир № 68 у будинку №3 по вул. Баленка в м. Полтава на строк один рік. При обговоренні істотних умов Договору орендодавцем зазначено, що вона надасть на підтвердження правомірності передання квартири у найм правовстановлюючий документ, що саме вона є власником квартири та а відповідно має право на здачу квартири в оренду. Він отримав витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень , з якого довідався, що передана відповідачем в оренду квартира не є її власністю, а отже відповідач не мала права передавати, здавати її в оренду. З цих підстав вважає, що договір є недійсним, а саме посилався на вимоги ст. 203, 215 ЦК України. Оскільки він при укладенні договору оренди сплатив відповідачеві завдаток у розмірі 1700 грн., то вважає, що у разі визнання цього договору недійсним відповідач повинна повернути вказану суму.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Пояснив, що він уклав з відповідачем договір оренди квартири АДРЕСА_2 на строк один рік. При укладанні договору оренди він не перевіряв повноваження відповідача на укладання такого договору, а відповідач пообіцяла надати йому правовстановлюючий документ на квартиру, який би підтвердив її право власності на квартиру. Він разом із сім»єю поселився у спірну квартиру , проживав у орендованій квартирі до 29 червня 2015 року, щомісячно сплачував встановлено договором орендну плату, але у зв"язку з тим, що відповідач не надала йому підтверджуючих правовстановлюючих документів про її право власності на квартиру він вимушений був в односторонньому порядку відмовитись від проживання в орендованій квартирі 29 червня 2015 року. Він просив відповідача повернути йому кошти у розмірі 1700 грн., які вона отримала в якості завдатку при укладенні договору оренди квартири., однак відповідач ухиляється від повернення коштів. Посилався на статтю , 203, 215 ЦК України, як на підставу задоволення позовних вимог, а саме на те, що при укладенні договору відповідач порушила вимоги ч.1 ст. 761 ЦК України, оскільки не будучи власником квартири не була наділена правом передавати її в оренду , що є підставою для визнання договору оренди недійсним.

У судове засідання відповідач не з»явилась, судові повідомлення за місцем своєї реєстрації не отримує, а тому вважається такою, що належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи.

Суд, враховуючи клопотання позивача, ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача.

Заслухавши позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Установлено, що 10 березня 2015 року між позивачем та відповідачем укладений договір оренди жилого приміщення, відповідно до якого відповідач передала в оренду позивачеві квартиру АДРЕСА_3 на строк з 31 березня 2015року до 31 березня 2016 року.

У Пункті 1.2 вказаного договору зазначено, що вказана квартира належить ОСОБА_3, отже на час укладання договору позивачеві було достовірно відомо, що предмет оренди, квартира АДРЕСА_3, орендодавцю не належить, однак він уклав вказаний договір оренди та проживав в орендованій квартирі відповідно до цього договору до 29 червня 2015 року, що підтверджується поясненнями позивача.

Отже на час укладення спірного договору позивач був достовірно обізнаний про власника орендованого житла, перевірив повноваження орендодавця на укладення договору та уклав договір.

Посилання позивача на те, що на час укладення договору він не був обізнаний про те, що орендована ним квартира орендодавцю не належить, що відповідач обіцяла надати йому правовстановлюючий документ, який би підтверджував її право власності на кватиру спростовуються договором оренди, у пінкті1.2 якого зазначено, що власником квартири є ОСОБА_3

Позивач, всупереч вимогам статті 60 ЦПК України, не надав суду доказів того, що при укладенні договору оренди, він достовірно знаючи, що власником квартири, яка передається в оренду по вказаному договору відповідач не значиться, уклав з нею договір оренди квартири не знаючи, що остання не була уповноважена на укладення такого договору, а отже не довів тієї обставини, що спірний договір оренди житла не відповідає вимогам ст. 761 ЦК України .

Керуючись ст.. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий Л.М. Васильєва