Провадження № 2/202/1179/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 квітня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Чумак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила права користування та зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила права користування та зняття з реєстраційного обліку.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що 06.02.2001 року на підставі рішення від 19.01.2001 року виконавчого комітету Індустріальної районної ради народних депутатів міста Дніпропетровська позивачу ОСОБА_1 була надана службова однокімнатна кв. АДРЕСА_1. 17.08.2001 року рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної Ради зазначена квартира була знята з балансу підприємства ВР ЖЕП Індустріального району та було укладено з позивачем угоду найму квартири. Крім нього, в квартирі зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_2, яка фактично не проживає з ним та не оплачує комунальні послуги. Наголошує, що житлово-комунальні послуги сплачуються тільки особисто ним, відповідач до житла не з'являється, фінансово не допомагає, її особистих речей в квартирі не має. Реєстрація відповідача у кв. АДРЕСА_1, змушує його нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. Посилаючись на ст. 383 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти ОСОБА_2 з реєстрації за адресою: кв. АДРЕСА_1.

В судове засідання з'явився позивач та представник позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити їх.

В судове засідання з'явився відповідач та представник відповідача, в задоволенні позовних вимог просили суд відмовити в повному обсязі в зв'язку з їх незаконністю, необґрунтованістю та не відповідністю дійсним обставинам справи. Надали суду письмові заперечення в яких зазначили, що ОСОБА_1 повністю володіючи інформацією, навмисно вводить суд в оману та не вказує в своїй позовній заяві, що відповідно до рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 17.11.2006 року № 905 ОСОБА_2 надано дозвіл на реєстрацію малолітньої ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 20.05.2011 року № 214 надано дозвіл ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на здійснення приватизації квартири за наявності реєстрації місця проживання та права користування житлом ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 25.01.2013 року №12 закріплено житло за адресою: АДРЕСА_1 за дитиною, позбавленої батьківського піклування - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, де вона має право користуватися житловим приміщенням. ОСОБА_2 призначено відповідальною за збереження житла в належному стані, за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язано інформувати раз на рік службу у справах дітей Індустріальної районної у місті ради щодо збереження житла за вказаною адресою. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2014 року усунуто перешкоди ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_4 у користуванні кв. АДРЕСА_1.

В судове засідання з'явився представник органу опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, в задоволенні позовних вимог просив суд відмовити в повному обсязі в зв'язку з їх незаконністю, необґрунтованістю та не відповідністю дійсним обставинам справи.

В судове засідання не з'явився представник Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Однокімнатна квартира АДРЕСА_1 рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної Ради від 17.08.2001 року № 695 була знята з балансу підприємства ВР ЖЕП Індустріального району та було укладено з ОСОБА_1 угоду найму квартири, як на не службову.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 17.11.2006 року № 905 ОСОБА_2 надано дозвіл на реєстрацію підопічної малолітньої ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 20.05.2011 року № 214 надано дозвіл ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на здійснення приватизації квартири за наявності реєстрації місця проживання та права користування житлом підопічної дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 25.01.2013 року № 12 закріплено житло за адресою: АДРЕСА_1 за дитиною, позбавленою батьківського піклування - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, де вона має право користуватися житловим приміщенням. ОСОБА_2 призначено відповідальною за збереження житла в належному стані за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язано інформувати раз на рік службу у справах дітей Індустріальної районної у місті ради щодо збереження житла за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2014 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи: служба у справах дітей Індустріальної районної у місті ради, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про вселення та зобов'язання вчинити певні дії задоволені частково. Усунуто перешкоди ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_4 у користуванні кв. АДРЕСА_1. Вселені ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1.

Разом з цим, зазначеним рішенням встановлено факт здійснення перешкод у користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_4 квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Відповідно до вимог ст. 247 СК України дитина, над якою встановлено опіку або піклування має право: на проживання в сім'ї опікуна або піклувальника, на піклування з його боку.

Враховуючи, що обставини викладені в позовній заяві не знайшли свого підтвердження та що, за неповнолітньою дитиною, яка позбавлена батьківського піклування закріплено спірне житло, від обов'язків опікуна ОСОБА_2 не звільнена, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила права користування та зняття з реєстраційного обліку - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції.

Суддя: Г.В. Бєсєда