Справа № 361/5054/14-ц
Провадження № 2/361/39/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарях Телепі Т.А., Петренко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визначити їй додатковий тримісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся ОСОБА_2 Після її смерті відкрилася спадщина на все належне майно. Вона є спадкоємцем за законом до майна померлої бабусі.

Маючи намір прийняти спадщину вона звернулася до Броварської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Шестимісячний строк для прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, так як вона є громадянкою Російської Федерації. З бабусею підтримувала телефонний зв'язок, влітку коли мала можливість приїздила у гості. У одній із телефонних розмов ОСОБА_2 повідомила їй про намір переїхати до будинку пристарілих, завіривши, що з нею все добре, лише самотньо вдома. Через деякий час вона телефонувала, однак відповіді не отримувала, змоги приїхати в Україну через брак коштів не мала. У листопаді 2013 року невідома особа зателефонувала їй та повідомила про смерть бабусі, при цьому вона перебуваючи у шоковому стані не зберегла номеру з якого телефонували та не уточнила особу. Через кілька днів після цього вона виїхала за останнім місцем проживання бабусі та стала вживати заходів для прийняття спадщини.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав, пояснив, що на початку грудня 2013 року позивачка приїхала в Україну, отримала свідоцтво про смерть бабусі та звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Рішення суду від 17.02.2014 року ОСОБА_1 визначено додатковий строк для прийняття спадщини ОСОБА_2

Однак рішенням апеляційної інстанції вказане рішення суду скасовано та відмовлено у задоволенні позову про ОСОБА_1 до Броварської міської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщин.

Уточнив, що позивачка по даній справі є сиротою, її батьки позбавлені щодо неї батьківських прав. Фізичної можливості приїхати в Україну вона не мала, впродовж одного року намагалася дізнатися, що сталося із бабусею зв'язок з якою втрачений у 2012 році. У 2013 році позивачка через програму дізналася про смерть бабусі і вже 05.12.2013 року прибула в Україну.

Додав, що фотографії та листування позивачки із бабусею не збереглося, фактично спілкування здійснювалося по телефону, докази телефонних розмов також відсутні.

Представник відповідача Астафуров Д.С. позовні вимоги не визнав, пояснив, що у зв'язку з відсутністю спадкоємців до майна померлої ОСОБА_2Броварська міська рада Київської області у грудні 2013 року звернулася до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини останньої. На момент подачі вказаної заяви жоден із спадкоємців наміру прийняти спадщину не заявив. На даний час квартира, на яку претендує позивачка є власністю Броварської міської ради.

Уточнив, що причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини, наведені позивачкою не є поважними. Доказів, які б свідчили, що остання спілкувалася із бабусею наведено не було. Саме по собі проживання за межами України та відсутність коштів не може бути підставою для поновлення строку. Заявка про розшук бабусі зареєстрована на сайті "Жди меня" у листопаді 2013 року, тобто у той час коли вже невідома особа повідомила позивачку про смерть бабусі. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їй правовідносини.

За положенням ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно до положень ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Статтею 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_1, видане 07.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області

Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_2 та ОСОБА_1, як між бабусею та онукою підтверджується свідоцтвом про народження останньої, свідоцтвом про народження ОСОБА_6 - матері позивачки та одруження ОСОБА_7 із ОСОБА_6 та зміною останньою прізвища у зв'язку з одруженням.

Згідно із довідкою № 895 від 23.12.2013 року, виданою ОСОБА_1, вбачається, що померла ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до листа від 24.12.2013 року Броварська міська державна нотаріальна контора роз'яснила ОСОБА_1 порядок відкриття спадщини, повідомила про пропуск останньою встановленого законом строку для прийняття спадщини рекомендувала звернутися з цих підстав до суду.

З витягу із Спадкового реєстру, виданого 25.12.2013 року видно, що інформація у спадковому реєстрі щодо ОСОБА_2 станом на день видачі витягу відсутня.

З матеріалів справи вбачається, що у січні 2014 року ОСОБА_1 зверталася до суду із позовною заявою до Броварської міської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Так, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.02.2013 року ОСОБА_1 визначено додатковий строк для прийняття спадщини терміном в три місяці після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

25.03.2014 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_8 відкрито спадкову справу до майна ОСОБА_2 03.03.2014 року ОСОБА_1 направила заяву про прийняття спадщини.

24.04.2014 року представник ОСОБА_1, ОСОБА_4 подав до приватного нотаріуса ОСОБА_8 заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2

Листом від 05.05.2014 року приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_8 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 та рекомендувала звернутися до суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 17.06.2014 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.02.2014 року скасоване та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Броварської МДНК про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Одночасно із матеріалів справи встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2014 року визнано відумерлою спадщину у тому числі на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 в м. Бровари. Вказане рішення суду набрало законної сили 11.03.2014 року. Право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна зареєстровано за Броварською міською радою 04.06.2014 року.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України викладених в п.24 постанови №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Суди відкривають провадження у такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1271 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які б дали письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.

Заявляючи вимогу про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, ОСОБА_1 як на поважність причин пропуску строку визначеного ст. 1270 ЦК України посилається на те, що є громадянкою Російської Федерації.

Так, дійсно з паспорту ОСОБА_1 вбачається, що вона є громадянкою Росії, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Мончегірськ Мурманської області. 20.10.1998 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_2. Разом з тим, проживання у Російській Федерації та наявність громадянства Росії не є об'єктивною причиною, що створює труднощі для реалізації права на прийняття спадщини. Так, зокрема, перебуваючи у Російській Федерації, ОСОБА_1 03.03.2014 року нотаріально оформила заяву про прийняття спадщини та направила її до приватного нотаріуса м. Бровари, яка вже на підставі вказаної заяви 25.03.2014 року відкрила спадкову справу, фактично пересилка зайняла 22 днів. При розгляді даної справи по суті представник позивача зазначив, що 05.12.2013 року позивач ОСОБА_1 прибула в Україну і вже 07.12.2013 року вона отримала на руки оригінал свідоцтва про смерть бабусі, довідку з місця проживання померлої та інші документи. У сіні 2014 року ОСОБА_1 вперше звернулася до суду із позовом про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, що підтверджує відсутність будь-яких труднощів у реалізації права на спадщину.

Рішенням Мончегірського міського суду Мурманської області від 10.04.2008 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позбавлено батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, передано її органу опіки та піклування на виховання у соціальному притулку для дітей і підлітків м. Мончегірськ Мурманської області.

Судом враховується, що на час смерті ОСОБА_2 позивачка по справі була повнолітньою особою. Брак коштів для приїзду до місця відкриття спадщини, також не може свідчити про поважність причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, оскільки подача заяви про прийняття спадщини не потребує матеріальних затрат. У судовому засіданні представник пояснив, що про смерть бабусі позивачка дізналася у листопаді 2013 року і вже 05.12.2013 року вона приїхала до України. Разом з тим, приїхати до бабусі при житті, ОСОБА_1 не мала можливості у зв'язку із браком коштів.

Суд не може обійти поза увагою твердження позивачки щодо необізнаності із часом смерті бабусі та отримання нею повідомлення про смерть ОСОБА_2 від невідомої особи. У позовній заяві позивачка вказує, що впродовж одного року вона не мала відомостей від бабусі, однак перед цим підтримувала з нею зв'язок, влітку по можливості приїздила на канікули. У той же час, жодних заходів для встановлення причин відсутності бабусі нею вжито не було, незважаючи на обізнаність про точне місце проживання останньої.

Крім того, у позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_2 по телефону повідомила їй про влаштування до будинку для осіб похилого віку. При цьому ОСОБА_1, будучи онукою, не вчинила жодних дій для надання допомоги своїй бабусі, яка можливо перебувала у безпорадному стані та з'ясування місця знаходження вказаного будинку. У даному випадку не своєчасне отримання інформації про смерть бабусі не може бути підставою для поновлення строку, так як у відповідності до вимог законодавства України та моральних засад суспільства незалежно від громадянства осіб повнолітні внуки, зобов'язані піклуватися та утримувати бабу та діда, проявляти щодо них турботу, цікавитися про стан здоров'я та умови життя. Позивачкою таких дій по відношенню до бабусі вчинено не було, на повідомлення останньої про переїзд до будинку для осіб похилого віку фактично відредаговано мовчазною згодою, про що вона сама вказує у заяві.

Також з позовної заяви та пояснень представника позивача вбачається, що про смерть ОСОБА_2 позивачка дізналася у листопаді 2013 року, при цьому з невідомих причин 20.11.2013 року на сайті "Жди меня" зареєструвала заяву про розшук бабусі, зважаючи на ту обставину, що місце проживання останньої їй було добре відомо. У той же час за період відсутності відомостей від бабусі позивачка не направила жодного листа, доказів телефонних переговорів до суду також не надала.

Крім того, на думку суду, спадкодавець ОСОБА_2 за наявності відносин між нею та онукою, мала змогу оформити на неї заповіт, чого також зроблено не було.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Аналізуючи всі наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог, з огляду на недоведеність обставин поважності причин пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко