АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/ 923/15 Доповідач - Кукліна Н.О.
Категорія : житлові Головуючий 1 інст. - Сітбаталова Н.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Кукліної Н.О.

С у д д і в Черкасова В.В.

Пономаренко Ю.А.

При секретарі Лашаковій Д.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкргазпромБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації про примусове виселення

по апеляційній скарзі представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_7

на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2014 року

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року ПАТ «УкргазпромБанк» звернулося до суду з позовом , який уточнено у травні 2014 року, про виселення зі зняттям з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 з переданого в іпотеку житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2. В обґрунтування вимог вказується, що згідно з договором банківського кредиту від 27.06.2008 року за № 278-Ф-К/08 та додаткових угод за № 1 від 27.06.2008 року та за №2 від 30.12.2009 року позичальнику ОСОБА_8 надано кредит у розмірі 800000,00 грн. на умовах повернення кредиту щомісячно частинами згідно графіку у редакції від 30.12.2009 року; щомісячної сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 20,5% річних не пізніше 5-го числа місяця, який йде за місяцем користування кредитом та кінцевої дати користування кредитом в строк до 20.06.2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника ОСОБА_8 по кредитному договору між ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_4 був укладений іпотечний договір, який посвідчений 27.06.2008 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_9 за реєстровим № 1879. Відповідно до іпотечного договору ОСОБА_4 передала в іпотеку наступне нерухоме майно: земельну ділянку площею 0.1500 га, земельну ділянку площею 0,0859 га, та житловий будинок загальною площею 120.90 кв.м., житловою площею 42,70 кв.м. які розташовані за адресою: АДРЕСА_2. Позичальник ОСОБА_8 зобов'язання за кредитним договором не виконав. З метою задоволення вимог за кредитним договором від 27.06.2008 року за № 278-Ф-К/08 у розмірі 791789,55 грн. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 25 листопада 2011 року вчинено виконавчий напис за № 4167 про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить іпотекодавцю ОСОБА_4, а саме земельні ділянки та житловий будинок , розташовані за адресою: АДРЕСА_2. . 02.02.2012 року державним виконавцем ВДВС ХРУЮ Харківської області Данько О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого напису за № 4167, виданого 25.11.2011року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та винесено постанову про накладення арешту на майно. На момент укладення іпотечного договору у житловому будинку не були зареєстровані будь-які фізичні особи. В ході виконавчого провадження було отримано інформацію про те, що в будинку зареєстровані та проживають : ОСОБА_4, ОСОБА_3, неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Після прийняття рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку майно, усі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя , вручену відповідачам 17 жовтня 2013 року, протягом місяця звільнити житловий будинок та знятися з реєстрації. Відповідачі вимогу банку не виконали, що є підставою для їх виселення у судовому порядку.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2014 року позовні вимоги ПАТ «УкргазпромБанк» задоволено. Виселено ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 03.06.1999 р. з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, без надання іншого житлового приміщення зі зняттям з реєстраційного обліку. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2014 року заяву ОСОБА_4 про перегляд та скасування заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2014 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_7 ставиться питання про скасування заочного рішення суду першої інстанції та ухваленні судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «УкргазпромБанк» . В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не врахування інтересів переданих неповнолітніх дітей спочатку в прийомну сім'ю ОСОБА_4 в 2010 році на виховання та потім усиновлених іпотекодавцем ОСОБА_4 на підставі судового рішення від 28 вересня 2012 року дітей, які мають право на житло та проживання в спірному будинку. Виселення дітей з будинку без надання іншого житла є порушенням прав неповнолітніх дітей.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, третьої особи, обговоривши наведені в скарзі доводи та заперечення, перевіривши матеріали справи знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 червня 2008 року між ПАТ «УкргазпромБанк» та ОСОБА_4 був укладений іпотечний договір на забезпечення виконання основного зобов'язання позичальником ОСОБА_8 за кредитним договором за № 278-Ф-К/08 на суму 800000,00 грн. зі строком повернення кредиту до 26.06.2013 року. За умовами договору ОСОБА_4 надала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 120.90 кв.м., житловою площею 42,70 кв.м. який розташований за адресою: АДРЕСА_2; земельну ділянку площею 0.1500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку площею 0,0859 га, для ведення особистого селянського господарства. На час укладання іпотечного договору у житловому будинку іпотекодавець чи інші особи, в тому числі і неповнолітні діти, передані ОСОБА_4 на виховання в 2010 році, не проживали і зареєстровані не були. Приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_10 25 листопада 2011 року вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки , в тому числі житловий будинок загальною площею 120.90 кв.м., житловою площею 42,70 кв.м. який розташований за адресою: АДРЕСА_2, на забезпечення погашення заборгованості за кредитом на загальну суму 791789,55 грн., що виникла у зв'язку з не виконанням умов кредитного договору позичальником ОСОБА_8 На примусове виконання виконавчого напису нотаріуса відкрито виконавче провадження . 17 жовтня 2013 року відповідачам вручена письмова вимога про добровільне звільнення будинку разом з усіма мешканцями та зняття з реєстрації протягом одного місяця з моменту одержання вимоги іпотекодержателя. ( а.с. 28 )

Положеннями статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено , що звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений законом або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно до ст.. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Оцінюючи встановлені у справі обставини, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд першої інстанції дійшов висновку, що звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців з будинку за адресою: Харківська обл. смт. Бабаї., вул. Карла Маркса, 94, які добровільно не звільнили житловий будинок протягом одного місяця з дня одержання 17 жовтня 2013 року письмової вимоги іптекодержателя.

Матеріали справи свідчать, що власником житлового будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_4, з якою 27 червня 2008 року ПАТ «УкргазпромБанк» укладено іпотечний договір про передачу вказаного будинку в іпотеку на забезпечення виконання основного зобов'язання позичальником ОСОБА_8 На час укладення іпотечного договору діти не проживали та не мали права користування у житловому приміщенні, переданому в іпотеку, їх вселення в будинок, переданий в іпотеку, мало місце після укладення договору іпотеки без згоди іпотекодержателя.

Судом першої інстанції ретельно досліджувалися та давалася оцінка відповідно до вимог ст. 212ЦПК України встановленим обставинам та підставам вселення відповідачем ОСОБА_4 неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в житловий будинок АДРЕСА_2 , переданий ОСОБА_4 27 червня 2008 року в іпотеку, та на який звернуто стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Висновок суду першої інстанції , що факт вселення та реєстрація неповнолітніх дітей в січні 2013 року в будинку , переданому 27 червня 2008 року в іпотеку, на який звернуто стягнення та відкрито 2 лютого 2012 року виконавче провадження на примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 4167 від 25 листопада 2011 року , не може стати підставою для відмови у позові іпотекодержателя про виселення мешканців після звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок, доводами апеляційної скарги не спростовується.

Не впливає на висновки суду першої інстанції та не може стати підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про відмову у позові та обставина, що належна відповідачу на праві власності двокімнатна квартира АДРЕСА_1. м.Харкова ОСОБА_4 також передана в іпотеку на забезпечення зобов'язань на суму 35000 дол. США перед іншим банком .

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується матеріалами справи, що неповнолітні діти власниками переданого в іпотеку будинку не є, на час укладання договору іпотеки у будинку не мешкали, тому до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення ст. 12 Закону України « Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» , ст.ст. 17,18 Закону України «Про охорону дитинства», якими регулюються правовідносини щодо охорони та захисту прав та інтересів дітей при вчиненні правочинів за попередньою згодою органів опіки та піклування стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти.

Згідно ст.303 ЦПК України апеляційний суд в апеляційному порядку перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду 1 інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді 1 інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом 1 інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду 1 інстанції було зумовлено поважними причинами. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Колегією суддів не встановлено таких порушень норм процесуального та матеріального права, які могли стати підставою відповідно до вимог ст.. 309 ЦПК України для перегляду рішення суду першої інстанції та ухваленні нового про відмову у задоволенні позову.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів , перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає , що рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 308, 313, 317, 319, 323, 324 ЦПК України, колегія судді

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_7 відхилити.

Заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді