Справа № 364/436/15-ц
Провадження № 6/364/9/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2015 року, Володарський районний суд Київської області

у складі:

головуючого судді Яковенко О. М.,

за участю секретаря Кулинич Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володарка справу за заявою ОСОБА_1 про часткове скасування рішення третейського суду від 24 лютого 2006 року ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування рішення третейського суду від 24.02.2006 року.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що рішенням третейського суду задоволено позов ОСОБА_2 та визнано за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 3,93 в умовних кадастрових гектарах, яка належала ОСОБА_3 відповідно до сертифікату серії КВ № 0057720 та на житлову квартиру, що розташована за адресою: Київська область, смт. Володарка, вул. Дружби, 34.

На початку лютого 2015 року йому стало відомо, що його батько ОСОБА_3 мав земельну частку (пай).

При зясуванні можливості оформлення належної йому частки земельної ділянки відповідно до чинного законодавства, було встановлено, що є рішення третейського суду від 24.02.2006 року.

Рішенням третейського суду порушено його права, адже ОСОБА_2 достовірно знала, про наявність спадкоємців першої черги і він має право на спадщину.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 389 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо третейський суд вирішив питання про права і обовязки осіб, які не брали участь у справі.

Крім того, третейський суд вирішив спір, який не підвідомчий третейському суду, адже підвідомчий судам загальної юрисдикції.

Заявник у судове засідання не зявився, просив заяву розглядати у його відсутність.

Представник ОСОБА_2 не визнав вимоги заявника, посилаючись на те, що вони є необґрунтованими, адже рішення третейського суду від 24.02.2006 року ухвалено відповідно до вимог Закону України «Про третейські суди», воно є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до слідуючого.

У судовому засіданні встановлено, що 24 лютого 2006 року Третейським судом, створеним для вирішення конкретного спору, у складі третейського судді Стасіневича Ю.Г., розглянуто позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, від 13.02.2006 року про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Дана справа розглянута третейським судом відповідно до Третейської угоди про передачу спору по цивільній справі на розгляд Третейського суду від 06.02.2006 року, укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Засідання проводилось за участю позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_4.

Рішенням Третейського суду задоволено позов ОСОБА_2.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну частку (пай) у межах Володарської селищної ради, площею 3,93 га, що належала ОСОБА_3 згідно Сертифіката на земельну частку (пай) серія КВ № 0057720, та квартиру в житловому будинку в смт. Володарка, по вул. Дружба, 34, що належала ОСОБА_3.

У зустрічному позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 від 14.02.2006 року, про визнання права власності на спадкове майно відмовлено.

Відповідно до рішення Третейського суду видано виконавчий лист. Відповідно до якого, право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про третейські суди» Третейська угода може містити, як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Згідно ст. 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасоване виключно у разі якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною ;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідає вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлені підстави для скасування рішення третейського суду, оскільки спір між сторонами був підвідомчий третейському суду, рішення суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, третейська угода судом не визнавалась недійсною, суд вирішив питання про права і обовязки осіб, які брали участь у справі.

Виходячи з вищенаведеного, відсутні підстави для скасування рішення третейського суду і тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 5, 12 Закону України «Про третейські суди», ст.ст. 389-4, 389-5 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про часткове скасування рішення третейського суду від 24 лютого 2006 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. М. Яковенко