Справа № 216/8984/14-ц
Провадження № 2/216/3443/14
У Х В А Л А

13 січня 2014 року

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради Криворізьке бюро технічної інвентаризації, третя особа: Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачки звернулись до суду з вищезазначеним позовом.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви встановлено, що предметом спору є вимоги до субєкта владних повноважень.

Зі змісту позову вбачається, що спір виник з приводу виконання КП Криворізьке бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради владних управлінських функцій.

За змістом частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України до юрисдикції адміністративних судів відносяться правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження їх дій чи бездіяльності.

Згідно з роз'яснень, що містяться у п. 27 постанови №3 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ та п. 8 постанови Пленуму ВАСУ від 20 травня 2013 року №8 Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів у зв'язку із застосуванням на практиці Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень слід відмежовувати юрисдикційні питання загальних та адміністративних судів.

Так, відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. У свою чергу, під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п.5 розділу V Прикінцеві положення Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Відповідач КП Криворізьке бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради у відносинах з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно є суб'єктом власних повноважень, тому даний спір відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Таким чином правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем мають публічно-правовий характер та повязані з здійсненням субєктом владних повноважень (відповідачем) своїх управлінських функцій у сфері державної реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Вирішення таких спорів віднесено до юрисдикції адміністративних судів з урахуванням правил територіальної та предметної підсудності (ст. 17-19 КАС України).

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15.05.2013року № К/800/2976/13.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суддя прийшов до висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до юрисдикції адміністративних судів, у звязку з чим позивач має право звернутись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду - за місцем своєї реєстрації та за місцем перебування відповідача (ст. 18-19 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, ст. 17-19 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради Криворізьке бюро технічної інвентаризації, третя особа: Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради про визнання права власності відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк, з дня отримання копії ухвали, апеляційної скарги.

Суддя: Мясоєдова О.М.