АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5706/14-ц Номер провадження 22-ц/786/108/15Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Винниченка Ю.М., Абрамова П.С., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила усунути від права на спадкування після померлої ОСОБА_4 свою рідну сестру - ОСОБА_5. В обґрунтування позову посилалася на те, що за життя її мати ОСОБА_4 потребувала догляду через хворобу та похилий вік, а відповідач ухилялась від надання їй допомоги.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

З рішенням суду не погодилась ОСОБА_2та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, та постановити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апелянт вважає, що рішення місцевого суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також посилається на те, що судом неповно з'ясовані обставини справи, що мають суттєве значення для вирішення даного спору, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Судове засідання проводилось за участі сторін та їх представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий суд виходив з того, що позивачем не було доведено факту ухилення відповідачем ОСОБА_5 від надання допомоги своїй нині покійній матері ОСОБА_4. Крім того позивачем не надано доказів наявності безпорадного стану спадкодавця та наявного обов'язку відповідача з надання допомоги останньому.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, що згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 19.03.2014 року, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4.

За свого життя ОСОБА_4 склала заповіт від 09.11.2007 року, згідно якого все своє майно заповіла своїм донькам ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в рівних частинах.

До приватного нотаріуса ОСОБА_6 було подано три заяви про прийняття спадщини після покійної - ОСОБА_4, а саме заява подана її доньками ОСОБА_5, ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_7, які є спадкоємцями першої черги (а.с.47-49).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261 - 1265 цього Закону.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунута від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

В свою чергу, позивачем не було доведено, що спадкодавець перебував у безпорадному стані та потребував допомоги відповідача, крім того матеріали справи не містять доказів про умисне ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю. Факт проживання спадкодавця на час смерті у позивача не є єдиною та безумовною підставою для усунення від права на спадкування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виник спір.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, так як вони відповідають зібраним у справі доказам, надана належна оцінка, правильно визначена юридична природа спірних правовідносин, і закон який їх регулює.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вона не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 308 ,314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2014 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин