Справа № 1306/7429/12 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/783/1643/15 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Ясиновської Я.М.

з участю: представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 -

ОСОБА_4, представника Дитячого будинку "Оранта" - Павлюх О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2014 року задоволено частково позов Дрогобицького міжрайонного прокурора в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третіх осіб на стороні позивача: Органу опіки та піклування Дрогобицької міської ради, Дитячого будинку "Оранта", третьої особи на стороні відповідача - ОСОБА_9, про визнання права власності та стягнення коштів.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 вартість 1/2 ідеальної частини житлового будинку на АДРЕСА_1 в розмірі 179275,00 (сто сімдесят дев'ять тисяч двісті сімдесят п'ять) гривень.

В задоволенні решти позову - відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з'ясуванням усіх фактичних обставин справи. Вважає, що суд першої інстанції не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Вказує на те, що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, на момент смерті факт його батьківства відносно дітей не був визнаний і цей факт не визнавався ОСОБА_10 при житті. Такий юридичний факт виник на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в 2010 році, що набрало законної сили після перегляду його в апеляційному порядку 23.06.2011 року, а тому вважає, що таке рішення не є нововиявленою обставиною, оскільки даний факт виявився після розгляду справи і є новою або зміненою обставиною. Зазначає, що ОСОБА_2 набула право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_11, яка успадкувала спірну частину житлового будинку на АДРЕСА_1 після смерті свого двохрідного брата ОСОБА_10 згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.05.2007 року, тобто задовго до виникнення факту батьківства ОСОБА_10 відносно неповнолітніх дітей. Вважає, що ОСОБА_2 набула спірне майно у спадщину у законний спосіб.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам.

Відповідно до ст.3 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З матеріалів справи вбачається та районним судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_10.

На момент смерті ОСОБА_10 йому належала 1/2 ідеальна частина житлового будинку на АДРЕСА_1, однак при житті він належним чином не оформив свого права власності на це майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частинами 1,2 ст.1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою(частина третя ст.46 цього Кодексу).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом(ст.1217 ЦК України).

Заповіту ОСОБА_10 не склав, а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2010 року у справі №2-720/10, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 23.06.2011 року, встановлено факт батьківства ОСОБА_10 відносно дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Оскільки на час смерті ОСОБА_10 були живі його неповнолітні діти - позивачі по справі, то вони належали до спадкоємців першої черги за законом.

З копії спадкової справи спадкодавця ОСОБА_10 вбачається, що після його смерті з відповідною заявою про прийняття спадщини звернулась його двоюрідна сестра - ОСОБА_11, вказавши, що інших спадкоємців, крім неї, немає. Однак, свідоцтво про право на спадщину їй видано не було у зв'язку з її смертю, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_11 подала ОСОБА_2, однак свідоцтва про право на спадщину на спірну частину житлового будинку на АДРЕСА_1 не отримала у зв'язку з тим, що при житті ні ОСОБА_10, ні ОСОБА_11 належним чином не зареєстрували своє право власності на спірну частину житлового будинку.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.05.2007 року у справі № 2-1823/2007 визнано право власності на спірну частину будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, як єдиним спадкоємцем після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_10 - ОСОБА_11

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.11.2011 року скасовано рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 17.05.2007 року про визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 ідеальну частину житлового будинку по АДРЕСА_1 по спадкуванню за заповітом після смерті ОСОБА_11

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 09.06.2009 року відчужила ОСОБА_3 1/2 ідеальну частину житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, р. №443, котрий 21.12.2009 року уклав договір купівлі-продажу цього майна і станом на сьогоднішній день власником 1/2 ідеальної частини житлового будинку є ОСОБА_9

Висновком №382/14 судової будівельно-технічної експертизи від 08.10.2014 року встановлено, що на момент визнання у судовому порядку за ОСОБА_2 права власності на спірну нерухомість - 17.05.2007 року - ринкова вартість 1/2 ідеальної частини житлового будинку на АДРЕСА_1 складала 179275,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок районного суду про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачів ринкової вартості 1/2 ідеальної частини житлового будинку на АДРЕСА_1 в розмірі 179275 гривень.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про те, що районний суд не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, так як оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку.

Неспроможними, на думку судової колегії, є і доводи апелянта у тій частині, що ОСОБА_2 набула спірне майно у спадщину у законний спосіб, оскільки єдиною підставою набуття та реєстрації права власності на 1/2 ідеальну частину житлового будинку по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 було рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.05.2007 року, яке в подальшому було скасоване.

Не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення і твердження апелянта про те, що рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2010 року, яке набрало законної сили після перегляду його в апеляційному порядку 23.06.2011 року, не є нововиявленою обставиною, оскільки даний факт встановлений судовим рішенням (ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.11.2011 року, яке набрало законної сили.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: