АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц/791/354/15 Головуючий в суді І інстанції: Диба Ю.В.
Категорія: 27 Доповідач: Чиркова К.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця 27 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової К.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

Фурман Т.Г.

при секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 02 грудня 2014 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 23.06.2006 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Оскільки ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконав, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 17402 грн. 29 коп. та судові витрати.

Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 02 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, суд вирішуючи спір по суті не звернув уваги на положення п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, згідно якого строк дії договору було автоматично пролонговано, оскільки жодна зі сторін не заявила про свій намір його розірвати.

Письмові заперечення на подану апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України.

Такий висновок суду є правильним.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 23 червня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Кредит надано на Умовах і правилах надання банківських послуг, з якими ОСОБА_3 був ознайомлений, про що свідчить його підпис (а.с. 7 зворот).

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_3 станом на 29.09.2014 року має заборгованість у сумі 17402 грн. 29 коп., що складається із заборгованості за кредитом у сумі 2023 грн. 08 коп.; заборгованості за процентами 14073 грн. 62 коп., заборгованості за несплачені проценти на прострочену заборгованість у сумі 14073 грн. 62 коп., заборгованості за штрафами 1304 грн. 87 коп. (а.с. 5-6).

Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий самий строк.

Пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою визначено, строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Водночас, із Правил користування платіжною картою вбачається, що договір є чинним у межах строку дії картки.

Відповідно до п. 3.1 Умов надання банківських послуг, для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту карти, їх вид і строк дії визначений у заяві і у пам'ятці клієнта, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг.

Однак, у заяві позичальника, яка є складовою частиною кредитного договору, строк дії кредитної картки не зазначено, не надано такої інформації і представником банку у ході розгляду справи в апеляційному порядку.

Згідно зі ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

ОСОБА_3 у ході судового розгляду справи у суді першої інстанції заявив клопотання про застосування до спірних правовідносин наслідки спливу строку позовної давності (а.с. 32).

Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, позовна давність за домовленістю сторін збільшена не була, а тому до даних правовідносин має застосовуватися загальна позовна давність передбачена ст. 257 ЦК України.

Згідно розрахунку заборгованості, останній раз ОСОБА_3 погасив заборгованість за кредитним договором 10.04.2007 року, у сумі 1291 грн. 94 коп. (а.с. 5-6).

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором лише 27.10.2014 року, тобто за межами встановленого законом строку позовної давності, і поважності причин такого пропуску строку ним не наведено.

Відповідно до пункту 5.4 Правил користування платіжною картою, встановлені наступні строки погашення по кредиту по платіжним карткам без установленого мінімального обов'язкового платежу: строк погашення відсотків - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного по платіжній картці (в полі «місяць»).

Із заяви позичальника, яка є складовою частиною кредитного договору, вбачається, що заборгованість за кредитним договором погашається щомісячними платежами в розмірі 4% від суми заборгованості.

Таким чином, повернення кредитних коштів визначено періодичними щомісячними платежами, тому у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів має обчислюватись із моменту настання строку погашення чергового платежу.

Така ж правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року, що відповідно до ст. 360 -1 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вирішуючи спір по суті повно і всебічно з'ясував обставини справи, правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормою права, що підлягає застосуванню, тому дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги, як такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Посилання апелянта на те, що суд не звернув уваги на положення п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, згідно якого строк дії договору було автоматично пролонговано, у зв'язку з тим, що жодна зі сторін не заявила про свій намір його розірвати, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі останнім днем місяця, указаного на картці.

Доводи апелянта заявлені у ході розгляду справи в апеляційному порядку про те, що кредитна картка видана позичальнику строком дії на п'ять років, позбавлені правового обґрунтування, оскільки докази підтверджуючі зазначену обставину, у матеріалах справи відсутні, не зазначено такого строку і у заяві позичальника, яка є невід'ємною частиною кредитного договору, та не надано доказів щодо перевипуску цієї картки.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду, як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування чи зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 02 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: