Справа № 463/6155/14 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/3020/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Павлишина О.Ф., Савуляка Р.В.

секретаря Гацій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, -

встановила:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" та ОСОБА_3, просила стягнути з відповідача ПрАТ "УСК АСКА" 8576,03 грн. страхового відшкодування за полісом добровільного страхування транспортного засобу від 03.11.2013 року НОМЕР_5 та з відповідача ОСОБА_3 100 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування вимог покликається на те, що 17.04.2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода по вул. Лісна в м. Львові за участю автомобіля ГАЗ-2705, д.н.з. НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Опель-Віваро, д.н.з. НОМЕР_4, що належить їй на праві власності, який в результаті зіткнення отримав технічні ушкодження. Вартість відновлювального ремонту її автомобіля, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 8576 грн. 03 коп. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність винного водія була застрахована у ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", а тому вона звернулася із заявою від 17.04.2014 року до відповідача про виплату страхового відшкодування. Однак, листом від 22.10.2014 року відповідач-1 безпідставно їй відмовив у виплаті такого. Крім цього, просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 100 грн., яка заподіяна внаслідок пережитих нею душевних стражданнях, які вона зазнала через пошкодження її майна.

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", , на користь ОСОБА_2, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_3, суму страхового відшкодування внаслідок пошкодження автомобіля марки Opel VIVARO, реєстраційний номер НОМЕР_4 автомобілем марки ГАЗ-2705 під керуванням ОСОБА_3, цивільна відповідальність якого була застрахована на підставі полісу добровільного страхування транспортного засобу від 03.11.2013 року НОМЕР_5, в розмірі 8576 грн. 07 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_3, моральну шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження майна в розмірі 100 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", , на користь ОСОБА_2, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_3, понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 3150 грн. 00 коп. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 420 грн., а всього в розмірі 3990 грн. 90 коп.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", вважає, що суд першої інстанції не повно з"ясував обставини, що мають значення для вирішення справи, що призвело до невідповідності висновків суду цим обставинам, а тому на його думку рішення є незаконним та ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленого законодавством.

Оскільки позивач просив стягнути суму страхового відшкодування на його користь, при цьому не надав доказів проведення ремонту транспортного засобу особою, яка є платником податку на додану вартість, тому сума страхового відшкодування має бути зменшена на суму податку на додану вартість.

Крім цього, згідно вимог закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за встановленими правилами.

Не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат, а саме витрат на правову допомогу, оскільки позивач не надала жодних документів, які б підтверджували понесення вказаних витрат.

Просить рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2015 року змінити, зменшити суму страхового відшкодування до 7134,94 грн., а в задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу відмовити повністю.

Стягнути з позивача судові витрати, пов"язанні з поданням апеляційної скарги.

Представник відповідача ПрАТ "УАСК АСКА" в судове засідання 21.04.2015 року не прибув, подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника апелянта.

Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, тому колегія суддів приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з"явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково виходячи із наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить переконання, що дане рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася з вини ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого на той момент була застрахована ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", майну позивача була заподіяна шкода, яка оцінена, і розмір якої ніким із сторін не оспорюється, при цьому за відсутності підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування, відповідач зобов'язаний був виплатити позивачу страхове відшкодування в оціненому розмірі. Навів обставини, за яких відмова страховика від виплати відшкодування є неправомірною.

Крім цього, суд стягнув з відповідача ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди, оскільки пошкодження майна позивача, внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_3, безперечно призвело до порушення звичного способу життя позивача, внаслідок цього порушено усталений устрій її життя, вона позбавлена можливості користуватися своїм майном належної якості, змушена докладати додаткові зусилля для організації заходів, спрямованих на захист порушеного права.

Оскільки апелянт не оскаржує рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2015 року в частині стягнення з відповідача- 2 ОСОБА_3 моральної шкоди, за правилами ст. 303 ЦПК України апеляційним судом законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в цій частині не перевіряється.

Судом встановлено, що 17 квітня 2014 року о 02.15 год. по вул. Лісна, 10 в м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ-2701, д.н.з. НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_4, що належить на праві власності позивачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, внаслідок якої автомобіль Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_4 отримав механічні пошкодження фаркопу, заднього лівого крила, центральної лівої частини, диску заднього правого колеса, декоративної накладки передньої лівої дверки, декоративної накладки лівого порогу, переднього бамперу (а.с. 8, 9).

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 15.07.2014 р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 10).

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.04.2014 року, а також вина відповідача ОСОБА_3 у цій дорожньо-транспортній пригоді, визначені у постанові Личаківського районного суду м. Львова від 15.07.2014 р., в силу приписів ч. 4 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи.

Згідно із вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, спеціальна норма по відношенню до загальної - ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

17.04.2014 р. під час ДТП відповідач ОСОБА_3 володів транспортним засобом на відповідній правовій підстав з дотриманням вимог ст. 16 ЗУ "Про дорожній рух".

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ГАЗ- 2701 ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" на підставі поліса від 03.11.2013 року серії НОМЕР_5.

Спеціальним законом, що регулює питання виплати страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Стаття 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Із звіту про оцінку автомобіля Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_4 від 13.05.2014 року №653/14 вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 8576 грн. 03 коп. (а.с. 66-79).

17.04.2014 року позивач звернулася до страховика із заявою в порядку, передбаченому ст.35 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", про виплату страхового відшкодування внаслідок заподіяння шкоди її автомобілю автомобілем під керуванням ОСОБА_3 (а.с. 63).

Листом від 22.10.2014 року страховик повідомив позивачку про відмову у здійсненні страхового відшкодування на підставі п. 37.1.1 ст. 37 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок умисних винних дій ОСОБА_3, який, крім іншого, перебував в стані алкогольного сп'яніння, а також на підставі п. 3 ст. 26 ЗУ "Про страхування", у зв'язку із представленням застрахованою особою неправдивих відомостей щодо факту настання страхового випадку (а.с. 11).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те що, жодним судовим рішенням не кваліфіковано дії правопорушника ОСОБА_3 як умисні щодо заподіяння шкоди позивачці, оскільки відповідно до постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 15.07.2014 р. винні дії ОСОБА_3 полягали у тому, що він не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем позивачки.

Безпідставним є посилання відповідача при відмові у виплаті позивачу страхового відшкодування і на п. 3 ст. 26 ЗУ "Про страхування", оскільки положення зазначеного законодавчого акту регулюють цивільно-правові відносини, які виникають з договору добровільного страхування, а не з договору обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів.

Окрім цього, відповідач зазначає про неправомірність включення до суми страхового відшкодування податку на додану вартість, який у випадку не проведення ремонту транспортного засобу, або проведення його особою, яка не є платником цього податку, не сплачується.

Згідно із ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 4 ст. 60 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Виходячи із положень п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зменшення страхового відшкодування на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість проводиться за умови, коли такий податок був включений у розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню, а витрати на відновлювальний ремонт здійснюються на рахунок потерпілої особи.

Як вбачається з долученого до справи звіту про оцінку автомобіля позивача від 13.05.2014 року № 653/14, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складає 8576,03 грн. (а.с. 66-71).

Дані про те, що в цю суму включено ПДВ, який підлягає сплаті при проведенні відновлювального ремонту особою, яка є його платником, відсутні, тому посилання в скарзі на те, що сума відшкодування збільшена з урахуванням податку на додану вартість, є безпідставними.

В свою чергу, згідно пунктом 9.1. статті 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За положеннями пункту 12.1. статті 12 вказаного Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

У полісі НОМЕР_5 від 03.11.2013 року встановлена франшиза у розмірі 510 грн., яку зобов"язаний сплатити позивачу власник автомобіля ГАЗ- 2705, а саме відповідач ОСОБА_3

Разом з тим, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

При цьому, до судових витрат належать, зокрема і витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України).

Окрім цього, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно із ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони.

Граничний розмір таких витрат встановлений законом.

Матеріалами справи стверджується та встановлено судом, що представництво інтересів позивача ОСОБА_2 здійснював адвокат Марусяк В.Я. (свідоцтво № 931, видане 09.08.2012 року), який діяв на підставі договору № 61/14 від 30.10.2014 року (а.с. 12, 13), що є належним та допустимим доказом надання правової допомоги.

Розрахунок витрат на правову допомогу у даній справі проведений згідно вимог ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", відповідно становить 3654,00 грн.

В свою чергу, згідно із квитанцією до прибуткового касового ордеру № 7/15 від 19.02.2015 року, позивач ОСОБА_2 сплатила адвокату Марусяку В.Я. 3150,00 грн., що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції необхідно змінити, зменшити розмір страхового відшкодування на суму франшизи 510 грн., відтак з відповідача ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" необхідно стягнути в користь позивача ОСОБА_2 8066,03 грн. страхового відшкодування. Врешті рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, п. 3 ч. 1 ст. 307, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" - задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2015 року змінити, зменшити розмір страхового відшкодування.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", , на користь ОСОБА_2, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_3, суму страхового відшкодування внаслідок пошкодження автомобіля марки Opel VIVARO, реєстраційний номер НОМЕР_4, автомобілем марки ГАЗ-2705 під керуванням ОСОБА_3, цивільна відповідальність якого була застрахована на підставі полісу добровільного страхування транспортного засобу від 03.11.2013 року НОМЕР_5, в розмірі 8066 (вісім тисяч шістдесят шість) грн. 03 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: О.Ф. Павлишин

Р.В. Савуляк