Справа №299/3292/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2015 м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого - Бисага Т.Ю.,

суддів - Власова С.О., Дроботя В.В.,

при секретарі - Чучка Н.В.,

за участі сторін - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою представника за довіреністю Шуліка А.В., яка діє в інтересах ПАТ КБ "ПриватБанк", на рішення Виноградівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2014 року по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк", звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 11.04.2007 року ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 10 300,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмір 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2014 року має заборгованість - 36669,35 грн.

Рішенням Виноградівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2014 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись та вважаючи незаконним рішення першої інстанції, представник за довіреністю Шуліка І.В., яка діє в інтересах ПАТ КБ "ПриватБанк", подала апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення Виноградівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2014 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, мотивуючи це неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи та порушенням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія приходить до наступного.

Відмовляючи в заявленому позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності

З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки він відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст.526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Матеріалами справи встановлено, що 11.04.2007 ОСОБА_5 отримала у ПАТ КБ "ПриватБанк" кредит у розмірі 10300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмір 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Своїх зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_5 не виконує належним чином у зв'язку з чим станом на 31.07.2014 року виникла заборгованість у розмірі - 36669,35 грн., яка складається з: 7006,38 грн. заборгованості за кредитом; 27440,62 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1722,35 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.6-7).

Як вбачається з доданої заяви про оформлення кредитної картки дія даної картки була встановлена на один рік - до серпня 2008 року.

У розрахунку заборгованості, зазначено, що останні проплати у рамках кредитних відносин позивачем було здійснено 03.06.2009 року.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік ( ч.2 ст. 258 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов"язано його початок.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Тобто, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги.

Таким чином, позивач про порушення свого права, у зв'язку з поверненням ОСОБА_5 кредиту та відсотків за користування кредитом, довідався про це ще в серпні 2008 року, а до суду з даним позовом звернувся 22 серпня 2014 року, що вказує на пропуск ним встановленого ст.257 ЦК України трирічного строку позовної давності.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню правила про позовну давність, оскільки про її застосування, відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України, відповідачем було заявлено до прийняття рішення у справі в суді першої інстанції.

Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За вказаних обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у заявленому позові з підстав передбачених ч.4 ст. 267 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись вимогами ст. ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника за довіреністю Шуліки І.В., яка діє в інтересах ПАТ КБ "ПриватБанк",- відхилити.

Рішення Виноградівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: