Справа № 466/3128/15 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/783/5695/15 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

з участю секретаря Жукровській Х.І.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника ПП «ТІМ» - Грунського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 26 червня 2015 року у справі за позовом ПП «ТІМ» до ОСОБА_2 про зобов»язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено. Зобов»язано ОСОБА_2 передати ПП «ТІМ» в особі засновника ОСОБА_5 по акту передачі-приймання наступні документи та атрибути ПП «ТІМ»: печатки та штампи Приватного підприємства»ТІМ»; оригінали установчих документів ПП»ТІМ»; оригінали первинних документів, документів фінансово-господарської діяльності Приватного підприємства «ТІМ» та локальні нормативно-правові акти ПП «ТІМ», в тому числі, оригінали договорів з усіма додатками та змінами, актів приймання-передачі, рахунків, платіжних доручень, квитанцій, накладних; оригінали правовстановлюючих документів на нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1, та усіх наявних договорів про користування приміщеннями за вказаною адресою, актів приймання-передачі, рахунків. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь Приватного підприємства «ТІМ» судовий збір по справі в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 В апеляційній скарзі стверджує про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження. Зазначає, що рішення суду від 27.08.2014 року в частині відсторонення ОСОБА_2 від виконання обов»язків директора підприємства оскаржене в судовому порядку, а також оскаржений наказ про звільнення з роботи. Стверджує, що в наказі від 11.12.2014 року про звільнення з роботи директора ПП «ТІМ» позивач та суд в оскаржуваному рішення безпідставно посилаються на ч.3 ст.99 ЦК України, яка регулює питання припинення повноваження виконавчого органу господарського товариства, а не приватного підприємства. Вважає, що звільнення ОСОБА_2 з роботи мало відбуватись на підставі КЗпП України, а не ЦК України, а правовідносини, які склалися між ОСОБА_2. до моменту його звільнення і ПП були трудовими, а не корпоративними. Зазначає, що будь-яких незаконних дій на заволодіння майном позивача відповідач не вчиняв, оскільки документи та атрибути отримані ОСОБА_2. на підставі трудового договору. Посилається на те, що судом не з»ясовано яким чином ОСОБА_5 без документів і атрибутів виконував обов»язки директора. Стверджує, що ОСОБА_2 з моменту відсторонення від виконання обов»язків директора не чинив жодних перешкод ПП «ТІМ» у здійсненні підприємницької діяльності. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника ПП «ТІМ» - Грунського В.О. про заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

А відтак законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції перевіряється в межах доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

Матеріалами справи встановлені такі обставини.

Власником (засновником) ПП «ТІМ» є ОСОБА_5, що стверджується п.1.2 Статуту ПП «ТІМ».

Відповідно до рішення засновника ПП «ТІМ» від 27 серпня 2014 року директора ОСОБА_2 було відсторонено від виконання обов»язків по управлінню та зобов»язано до 12 год. 00 хв. 29 серпня 2014 року передати засновнику ПП «ТІМ» ОСОБА_5 печатки, штампи підприємства, всі установчі документи та документи, що стосуються фінансово-господарської діяльності підприємства. (а.с.5)

11 грудня 2014 року ОСОБА_2 звільнено з посади директора ПП «ТІМ» у зв»язку з припиненням повноважень на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України та ч.3 ст.99 ЦК України, що стверджується наказом №11/12/14 від 11.12.2014 року. (а.с.9)

Також вищезазначеним наказом повторно зобов»язано ОСОБА_2 передати печатки, штампи підприємства, всі установчі документи та документи, що стосуються фінансово-господарської діяльності підприємства.

На посаду директора «ПП ТІМ» з 12 грудня 2014 року призначено ОСОБА_5

Згідно з ст.387 ЦК України власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) з дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 ЦК України).

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересів. Одним із способів захисту такого права та інтересу є припинення дій, які порушують право.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовано виходив того, що оскільки засновник ПП «ТІМ» як вищий орган управління підприємством, спочатку відсторонив, а потім розірвав трудовий договір з відповідачем, припинивши його повноваження як директора, то в останнього відсутні будь-які правові підстави для володіння, користування та розпорядження печатками, штампами, установчими документами та документами, що стосуються фінансово-господарської діяльності підприємства.

Висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та положенням закону.

Посилання апелянта на те, що звільнення відповідача на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України та ч.3 ст.99 ЦК України відбулось неправомірно та оскаржено останнім в судовому порядку, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки станом на день проголошення рішення наказ №11/12/14 від 11.12.2014 року не скасований.

Твердження апелянта про неправомірність покликання в наказі № 11/12/14 від 11.12.2014 року на ч.3 ст.99 ЦК України, не заслуговує на увагу, оскільки не стосується предмета спору.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що всі документи та атрибути отримані відповідачем при прийнятті останнього на роботу, а відтак жодних незаконних дій на заволодіння майном він не вчинив, колегією суддів визнається голослівним, оскільки такі були передані йому лише на час виконання обов»язків директора ПП «ТІМ», а у зв»язку із звільненням з посади правові підстави утримання відсутні.

Колегія суддів вважає, що оскільки позивач є чинним директором ПП «ТІМ», сам по собі факт оскарження відповідачем відсторонення від виконання обов»язків директора підприємства та звільнення з посади директора не стверджує правомірності дій по утриманню документів, печатки, штампу підприємства, оскільки це негативно впливає на діяльність самого товариства, яке має продовжує функціонувати.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_5 без документів та печатки виконував обов»язки директора ПП «ТІМ» до пред»явлення позову, спростовані запереченням представника ПП «ТІМ» та даними подання оголошення в газету про втрату печатки, що підтверджує посилання позивача по справі на те, що печатка не була передана.

В зв»язку з викладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, фактичні обставини справи, давши належну оцінку доказам, які є в матеріалах справи, правильно застосував матеріальний закон, під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 26 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.