АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1594/15 Справа № 204/6644/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Нізік О. В. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Каверіна-1", Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради, в порядку захисту прав споживачів, про визнання недійсним договору №356 від 01 грудня 2008 року, укладеного між Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Каверіна-1" та Комунальним підприємством "Теплоенерго" та визнання дійсним договору про постачання теплової енергії, укладеного між Комунальним підприємством "Теплоенерго" та ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року позивач звернулася до суду з зазначеним позвом до відповідачів. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що вона з 1997 року є власником квартири АДРЕСА_1 та є членом ОСББ "Каверіна-1". 05 липня 2013 року, при розгляді у Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська справи №204/3871/2013-ц вона дізналася, що 01 грудня 2008 року між ОСББ "Каверіна-1" та КП ДМР "Теплоенерго" було укладено договір №356 про постачання теплової енергії, відповідно до якого останній мав виробляти та постачати ОСББ "Каверіна-1" теплову енергію, а ОСББ "Каверіна-1" зобов'язувалось її отримувати та сплачувати її вартість за встановленими тарифами в терміни та на умовах, передбачених цим договором. Вважає, що вищезазначений договір є таким, що укладений з порушенням вимог чинного законодавства, грубо порушує її законні права та інтереси, як споживача житлово-комунальних послуг, та підлягає скасуванню. Оскільки на загальних зборах членів ОСББ "Каверіна 1" не приймалося рішення щодо укладання колективного договору з КП "Теплоенерго" та припинення індивідуальних договорів мешканців будинку з ним, на загальних зборах ОСББ "Каверіна 1" це питання не розглядалося та на порядок денний не виносилося. Таким чином, голова правління ОСББ "Каверіна 1", підписуючи вищезазначений договір перевищила свої повноваження та підписала його без належних повноважень, чим порушила її законні права та інтереси як члена ОСББ "Каверіна 1". Враховуючи, що договір від 31 грудня 2010 року №356 встановлює обов'язкові вимоги для неї, як споживача послуг з теплопостачання, його умови повинні були бути повідомлені їй до його підписання, належним чином, що передбачено вимогами Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" та статутом ОСББ "Каверіна-1", що не було зроблено. ОСББ "Каверіна-1" не має у власності жодного приміщення, у зв'язку з чим не має фізичної можливості споживати надану КП "Теплоенерго" теплову енергію. Теплову енергію, яку надає КП "Теплоенерго" споживають виключно мешканці будинку. Виходячи з положень ЦК України, між нею та КП "Теплоенерго" укладений договір на теплопостачання, адже вона, як власник квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, одержує від КП "Теплоенерго" теплову енергію та оплачує її, а КП "Теплоенерго" надає їй теплову енергію та отримує за це від неї грошові кошти, для чого відкрив для неї особовий рахунок 702390. До цього часу, КП "Теплоенерго" не здійснило жодних заходів, направлених на повернення їй грошових коштів, сплачених за отриману теплову енергію, тобто воно визнало себе належним отримувачем цих коштів. Просила визнати недійсним договір про постачання теплової енергії від 01 грудня 2008 року №356 укладений між ОСББ "Каверіна-1" та КП "Теплоенерго"; визнати дійсним договір про постачання теплової енергії, укладений між нею та КП "Теплоенерго".

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Додатковим рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2014 року вирішено питання про стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі позивач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, яким визнати недійсним договір про постачання теплової енергії від 01 грудня 2008 року № 356, укладений між ОСББ "Каверіна 1" та КП "Теплоенерго" ДМР.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про день слухання справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення почтових відправлень.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.12.2008 року між КП "Теплоенерго" (постачальник) та ОСББ "Каверина 1" (споживач) укладено договір № 356 на відпуск теплової енергії для потреб опалювання, відповідно до якого постачальник здійснює відпуск теплової енергії для потреб централізованого опалення споживачу, по його об'єктах, розміщених за адресами: вул. Каверіна. Згідно п.4.2.1 та п.3.2.3. Договору, постачальник зобов'язується надавати споживачу телову енергію, а споживач - виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни визначені договором (а.с.9-10).

Із матеріалів справи вбачається, що з боку КП "Теплоенерго" умови договору виконувались та в період опалювального сезону мешканці будинку отримували теплову енергію для потреб опалення, обсяги якої фіксувались в актах спожитої теплової енергії, які щомісячно надавались головою правління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Каверіна 1" ОСОБА_3 до КП "Теплоенерго" у вигляді актів спожитої теплової енергії за період 2008-2010 років (а.с. 69-84, 99, 103).

Згідно рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2012 року по справі №11/5005/5265/2012, позивачу ОСББ "Каверіна 1" в задоволенні позовних вимог до КП "Теплоенерго" про визнання недійсним договору № 356 від 01.12.2008 року - відмовлено у повному обсязі. Дане рішення набрало законної сили (а.с.57-58).

Відмовляючи у задоволенні позову у повному обсязі, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не було надано суду належних доказів порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, укладеним між ОСББ "Каверіна 1" та КП "Теплоенерго" договором № 356 про постачання теплової енергії від 01 грудня 2008 року.

Посилання позивачки на те, що між нею та КП "Теплоенерго" укладено договір на теплопостачання та його відповідачі оскаржують, суд вважав хибними, оскільки відповідно до "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 фізичним особам житлово-комунальні послуги подаються на підставі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну оцінку, виходячи з вимог ст.ст. 203, 256, 257, 626, 627, 638 ЦК України, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що виступати колективним замовником (абонентом) комунальних послуг є правом, а не обов'язком ОСББ, а тому, згідно ст. 22 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", за наявності технічної можливості проведення поквартирного обліку споживання водо-, тепло-, газо-, електропостачання, гарячого водопостачання та інших послуг власники жилих і нежилих приміщень можуть перераховувати кошти безпосередньо на рахунки підприємств, організацій, які надають ці послуги, за відповідними тарифами для кожного виду послуг у порядку, встановленому законом. Проте, позивачем не було надано суду належних, у встановленому законом порядку, доказів того, що така можливість, передбачена ч. 1 ст. 4 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", є.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на відсутність відомостей щодо повідомлення її про укладання оспорюваного договору та відсутні відомості про те, що вона була повідомлена, що за умовами цього договору вона повинна сплачувати за опалення на рахунок ОСББ "Каверіна 1" замість КП "Теплоенерго", не можуть бути прийняті судом до уваги з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Згідно п. 17 вказаної постанови - правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу(ліцензії), згідно зі статтею 227 ЦК є оспорюваним. Вимоги про визнання такого правочину недійсним можуть заявлятися як сторонами правочину, так і будь-якою заінтересованою особою в разі, якщо таким правочином порушено її права чи законні інтереси, а також органами державної влади, які відповідно до закону здійснюють контроль за видом діяльності, яка потребує ліцензування.

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в прядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Крім того, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не є стороною спірного договору. Крім цього, позивачем не було надано суду належних, у встановленому законом порядку, доказів порушення її прав, свобод чи інтересів укладеним спірним договором № 356 про постачання теплової енергії.

Решта доводів апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують висновки суду та встановлені ним обставини, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Порушень матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до скасування рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова