Справа № 524/9666/14-ц
23.01.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука, Полтавської області, в складі:
головуючого судді - Середа А.В.
при секретарі - Кот А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
В жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В позові вказував, що ОСОБА_1, перебував в шлюбі з ОСОБА_2 з 20 листопада 1999 року. Від шлюбу сторони мають дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
За рішенням правління АО "Укртатнафта" від 03.02.2009 року йому, як працівнику підприємства, на період моєї роботи в АО "Укртатнафта", на сім'ю з трьох чоловік була надана житлова площа в гуртожитку НОМЕР_1 та виділені для проживання кімнати АДРЕСА_1, де вони мешкали сім'єю.
В подальшому, гуртожиток був переданий міській раді м. Кременчука та знаходиться в управлінні ТОВ "Житлорембудсервіс". Особовий рахунок відкрито на ім'я ОСОБА_1
З січня 2013 року він та відповідач припинили сімейно-шлюбні відносини, стали проживати окремо. На зазначеній житловій площі залишились мешкати він та син ОСОБА_3.
01.04.2013 року шлюб між ним та ОСОБА_2 був розірваний, місце проживання сина ОСОБА_3 судом визначене з ним, ОСОБА_1
Відповідач ОСОБА_2 за власним бажанням виїхала працювати та проживати до м.Макєєвка, Донецької області, з указаного періоду та до цього часу в м. Кременчуці не проживає та не працює. Комунальні платежі вона не сплачує, кореспонденцію за даною адресою не отримує, її особистих речей в квартирі не має, взагалі, квартирою вона не цікавиться. Точну адресу місця проживання ОСОБА_2 він вказати не може.
За весь зазначений період відповідачка жодного разу не виявила бажання виконувати обов'язки члена сім'ї, які передбачені ст.. 64 ЖК України та випливають з договору найму житлового приміщення.
Перешкод в користуванні жилим приміщенням він та їхній син відповідачу не чинили. Вона добровільно визначила собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується понад шість місяців без поважних причин. Намірів користуватись житлом за цей період не виявляла.
Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме - кімнатами АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.
Суд за згодою позивача та враховуючи факт повторної неявки відповідачів в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних доказів з ухваленням по справі заочного рішення.
Суд, давши аналіз і оцінку наданим доказам, знаходить, що є всі підстави та докази для розгляду справи по суті, а позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутні члени сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" зняття фізичної особи з реєстрації за місцем проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення, свідоцтва про смерть.
Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, лише власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1, перебував в шлюбі з ОСОБА_2 з 20 листопада 1999 року. Від шлюбу сторони мають дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
За рішенням правління АО "Укртатнафта" від 03.02.2009 року йому, як працівнику підприємства, на період моєї роботи в АО "Укртатнафта", на сім'ю з трьох чоловік була надана житлова площа в гуртожитку НОМЕР_1 та виділені для проживання кімнати АДРЕСА_1, де вони мешкали сім'єю.
В подальшому, гуртожиток був переданий міській раді м. Кременчука та знаходиться в управлінні ТОВ "Житлорембудсервіс". Особовий рахунок відкрито на ім'я ОСОБА_1
З січня 2013 року він та відповідач припинили сімейно-шлюбні відносини, стали проживати окремо. На зазначеній житловій площі залишились мешкати він та син ОСОБА_3.
01.04.2013 року шлюб між ним та ОСОБА_2 був розірваний, місце проживання сина ОСОБА_3 судом визначене з ним, ОСОБА_1
Відповідач ОСОБА_2 за власним бажанням виїхала працювати та проживати до м.Макєєвка, Донецької області, з указаного періоду та до цього часу в м. Кременчуці не проживає та не працює. Комунальні платежі вона не сплачує, кореспонденцію за даною адресою не отримує, її особистих речей в квартирі не має, взагалі, квартирою вона не цікавиться. Точну адресу місця проживання ОСОБА_2 він вказати не може.
За весь зазначений період відповідачка жодного разу не виявила бажання виконувати обов'язки члена сім'ї, які передбачені ст.. 64 ЖК України та випливають з договору найму житлового приміщення.
Перешкод в користуванні жилим приміщенням він та їхній син відповідачу не чинили. Вона добровільно визначила собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується понад шість місяців без поважних причин. Намірів користуватись житлом за цей період не виявляла.
З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 14, 57-59,61, 208,209,212-215,218, 223, 224-233 ЦПК України, ст.ст. 25, 405 ЦК України, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання", суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме - кімнатами АДРЕСА_1.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення суду було постановлено без участі особи, яка його оскаржує апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: