Справа № 464/3812/15-ц
пр.№ 2/464/1889/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2015 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участі представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕС Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № KF 49139 від 16 травня 2008 року в розмірі 31022,70 доларів США, що станом на дату проведення розрахунку 06.05.2015, згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 655604, 54 грн. та судових витрат в розмірі 3775 грн. 80 коп. (з яких 3654 грн. за подання позовної заяви та 121 грн. 80 коп. за подання заяви про забезпечення позову).

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16 травня 2008 року між ПАТ «ВіЕС Банк» (правонаступник ВАТ «Електрон Банк») та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № KF 49139 з додатками, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 50 000 доларів США на строк до 16 травня 2023 року зі сплатою за користування кредитними коштами 12% річних.

Для забезпечення виконання зобовязання між позивачем та співвідповідачем ОСОБА_5 укладено договір поруки від 16.05.2008, згідно якого останній поручився перед Банком за належне виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору. Банком виконано зобов'язання за кредитним договором та надано відповідачу грошові кошти, обумовлені договором, однак відповідачем ОСОБА_4 неналежним чином виконується обов'язок по його поверненню. Станом на 06.05.2015 заборгованість за кредитним договором становить 31022,70 доларів США, що станом на дату проведення розрахунку (згідно офіційного курсу НБУ) еквівалентно 655 604 грн. 54 коп., з яких заборгованість за кредитом -28593,50 доларів США (еквівалентно 604 268 грн. 12 коп.), заборгованість по відсоткам - 2043,13 доларів США (еквівалентно 43177 грн. 58 коп.), пеня -386,07 доларів США (еквівалентно 8 158 грн. 84 коп.). Дану суму боргу просить стягнути з відповідачів в примусовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 (згідно довіреності) позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Також вказала, що жодних грошових надходжень, спорямованих на погашення існуючої заборгованості від відповідачів у період червень- липень 2015 року на рахунок банку не надходило. Покликається на виписку документів за період з 16.05.2008 по 19.10.2015.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 (згідно довіреності) проти позову заперечив. Вказав, що відповідач дійсно отримала у позику грошову суму в розмірі 50000 доларів США на строк до 16.05.2023. Натомість, у червні 2015 року відповідачем внесено через касу банку грошову суму в розмірі 13700 доларів США. Вважає, що до стягнення підлягає тільки сума в розмірі 17322,70 доларів США. Просить відмовити в задоволенні позову.

Співвідповідач ОСОБА_5 за викликом суду не прибув, повідомлявся належно, про причини неприбуття суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності за наявності достатніх доказів, наявних у матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, при цьому розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором.

У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання.

Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Судом встановлено, що 16 травня 2008 року між ПАТ «ВіЕС Банк» (правонаступник ВАТ «Електрон Банк») та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № KF 49139. За умовами договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 50 000 доларів США на строк до 16 травня 2023 року зі сплатою за користування кредитними коштами 12% річних, а відповідач зобовязався повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за його користування, можливу неустойку (пеню, штраф) в обумовлені договором строки, що підтверджується кредитним договором ( а.с.8-10).

Відповідно до п.5.2.9 кредитного договору відповідач повинен повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а також можливі пеню та штрафні санкції, незалежно від строку зобовязання у наступних випадках:

- затримання сплати частини кредиту та/або відсотків шонайменше на один календарний місяць;

- перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; - утворення в позичальника простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами.

Також згідно п. 5.3.1. кредитного договору, Банк має право - у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором списати з рахунків позичальника суми боргу на підставі наказу на примусову сплату боргового зобов'язання, звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимагати виконання зобов"язань за кредитним договором від поручителя (гаранта).

Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обовязків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобовязання сторін.

Судом встановлено, що позивачем належно виконано умови згаданого вище договору і відповідачу ОСОБА_4 надані кредитні кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки №777 від 16 травня 2008 року.(а.с. 17).

Факт укладення кредитного договору, отримання коштів визнається відповідачем.

З наданих суду документів вбачається, що відповідач ОСОБА_4 умов кредитного договору не виконала, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених графіком повернення кредиту.

Згідно п.6.2 та 6.3 кредитного договору за несвоєчасне (неналежне) повернення кредиту або його частини, процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання.

Як вбачається з розрахунку, який прийнятий судом як такий, що зроблений фахового у відповідності до умов договору станом на 06 травня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 31022, 70 доларів США, з яких заборгованість за кредитом - 28593, 50 доларів США, заборгованість по відсоткам -2043, 13 доларів США, пеня - 386,07 доларів США.

Жодних належних доказів на підтвердження часткового погашення вказаної суми заборгованості відповідачем суду не надано.

У відповідності до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та співвідповідачем ОСОБА_5 укладено договір поруки № PO 93959 від 16 травня 2008 року. Згідно договору поруки співвідповідач несе солідарну відповідальність перед позивачем за невиконання зобов'язань ОСОБА_4 по кредитному договору в повному об'ємі.

Згідно п.1.2 договору поруки, поручитель зобовязується відповідати перед кредитором солідарно із боржником в повному обсязі за вказаним кредитним договором за своєчасне виконання боржником його зобовязань.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом з'ясовано, що 25 грудня 2014 року позивачем на адресу відповідачів направлялись письмові вимоги щодо погашення заборгованості, які залишились останніми без реагування. (а.с.15, 16).

Заперечення представника відповідача на позов не беруться судом до уваги і розцінюються як голослівні. Суд вважає, що відповідач, вказуючи на внесення в касу банку 13 700 доларів США, при цьому не надаючи суду належні підтверджуючи докази про внесення згаданої суми (квитанцію, платіжне доручення), намагається уникнути відповідальності у зв'язку із невиконанням умов Кредитного договору, користуючись правовим інструментом.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, посилання відповідача і представника відповідача на внесення готівкових коштів через касу банку і як наслідок зменшення розміру існуючої заборгованості не беруться судом до уваги, а оцінюється судом як голослівні.

Таким чином, в судовому засіданні доведено, що на даний час відповідачі не виконали свої зобовязання згідно Кредитного договору, договору Поруки, а тому у звязку з невиконанням зобовязань заборгованість в розмірі 31022,70 доларів США підлягає солідарному стягненню з відповідачів в примусовому порядку.

При цьому, задовольняючи позов судом враховані вказівки, викладені у пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», якими передбачено, що у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Тому, постановляючи рішення про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 31022,70 доларів США, слід зазначити її еквівалентність в гривневій масі, яка становить відповідно до курсу НБУ станом на дату та час ухвалення рішення 20.10.2015 - 670 634, 33 грн.. Вказана сума підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку.

Крім того, задовольнючи позов згідно ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім і документально підтверджені судові витрати в розмірі 3654 грн., а саме по 1827 грн. з кожного. Вимога про відшкодування судових витрат в розмірі 121,80 грн. не підлягає до задоволенню, оскільки ухвалою суду відмовлено у забезпеченні позову. (а.с.2)

На підставі ст.ст.525, 526, 530, 536, 551, 554, 611, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 216 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕС Банк» солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № KF 49139 від 16 травня 2008 року в розмірі 31022,70 доларів США (тридцять одна тисяча двадцять два долари США, 70 центів), що в гривневому еквіваленті відповідно до курсу НБУ станом на дату та час ухвалення рішення становить 670 634 (шістсот сімдесят тисяч шістсот тридцять чотири) грн. 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕС Банк» судові витрати в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕС Банк» судові витрати в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Суддя О.Ю.Горбань