05.02.2015 Справа № 756/7690/14-ц
Номер справи 756/7690/14-Ц
Номер провадження 2-к/756/2/15
У Х В А Л А

04 лютого 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Кричиної А.В.

при секретарі - Ганзюку Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Свердловського районного суду Орловської області Російської Федерації за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення шкоди, завданої здоров'ю внаслідок дорожньо-транспорної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулась ОСОБА_1 з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Свердловського районного суду Орловської області Російської Федерації. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Свердловського районного суду Орловської області Російської Федерації від 7 квітня 2014 року з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 стягнуто 196942 рублів 97 коп., що відповідає 49 934,76 грн., та судові витрати у сумі 2250 рублів, що відповідає 728,53 грн. Боржник добровільно виконувати рішення суду не бажає.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином, в клопотанні просила дане питання розглядати у її відсутності.

Представник ПАТ «Страхової компанії «Український страховий стандарт» в судовому засідання підтримав письмові заперечення подані відповідачем 27.06.2014 року, крім того зазначив, що існують неточності у даті набрання судовим рішенням законної сили, що унеможливлює задоволення клопотання.

Суд, заслухавши пояснення представника ПАТ «Страхової компанії «Український страховий стандарт», дослідивши письмові матеріали справи прийшов до висновку про задоволення даного клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Частиною 1 статті 396 ЦПК України встановлено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 55 Конвенції про правову допомогу іправові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справа (далі Мінська Конвенція) у визнані передбачених статтею 52 рішень і у видачі дозволу на примусове виконання може бути відмовлено у випадках, якщо: а) відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої винесене рішення, воно не набуло законної сили або не підлягає виконанню, за винятком випадків, коли рішення підлягає виконанню до набуття законної сили; б) відповідач не прийняв участі в процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не був вчасно і належно вручений виклик до суду; в) у справі між тими ж сторонами, про той же предмет і по тій же підставі на території Договірної Сторони, де повинно бути визнане і виконане рішення, було вже раніше винесене рішення, що вступило в законну силу, або мається визнане рішення суду третьої держави, або якщо установою цієї Договірної Сторони було раніше порушено провадження по даній справі; г) відповідно до положень цієї Конвенції, а у випадках, не передбачених нею, відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої рішення повинно бути визнане і виконане, справа відноситься до виняткової компетенції її установи; д) відсутній документ, що підтверджує угоду сторін у справі договірної підсудності; е) минув термін давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення.

Згідно ч. 1 ст. 20 Мінської Конвенції визначено, якщо в частинах II-V цього розділу не встановлено інше, позови до осіб, які мають місце проживання на території однієї з Договірних Сторін, подаються, незалежно від їх громадянства, в суди цієї Договірної Сторони, а позови до юридичних осіб подаються в суди Договірної Сторони, на території якої знаходиться орган управління юридичної особи, його представництво або філія. Якщо в справі беруть участь кілька відповідачів, що мають місце проживання (місцезнаходження) на територіях різних Договірних Сторін, спір розглядається по місцю проживання (місцезнаходженню) будь-якого відповідача на вибір позивача.

Статтею 42 Мінської Конвенції передбачено, що зобов'язання про відшкодування шкоди, крім тих, що випливають з договорів і інших правомірних дій, визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої мало місце дія або інша обставина, що послужила підставою для вимоги про відшкодування шкоди. Якщо особа, що спричинила шкоду і потерпілий є громадянами однієї Договірної Сторони, застосовується законодавство цієї Договірної Сторони. По справах, згаданих у пунктах 1 і 2 цієї статті, компетентний суд Договірної Сторони, на території якої мало місце дія або інша обставина, що послужила підставою для вимоги про відшкодування шкоди. Потерпілий може пред'явити позов також у суді Договірної Сторони, на території якої має місце проживання відповідач.

З копії ухвали Свердловського районного суду Орловської області Російської Федерації від 24 березня 2014р. вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, яка завдана здоров'ю у результаті дорожньо-транспортної пригоди. А у ході судового розгляду у якості співвідповідачів до участі у справі було притягнено ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт». ( а.с. 79-81). Як вбачається з копії рішення відповідач ОСОБА_3 є громадянкою Російської Федерації, та має там постійне місце проживання. (а.с. 82) Отже, розгляд справи входив до компетенції Свердловського районного суду Орловської області Російської Федерації.

З тексту судового рішення Свердловського районного суду Орловської області Російської Федерації від 07.04.2014р. вбачається, що позивачем ОСОБА_1 уточнювалися позовні вимоги, у тому числі і заявлені до ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт». Крім того вбачається, що представник боржника в суд не з'явився, однак надавав письмові пояснення, які були предметом розгляду в суді.

Згідно уточнюючої довідки від 20.05.2014 року № 1931/1 Свердловського районного суду Орловської області Російської Федерації рішення Свердловського районного суду Орловської області Російської Федерації за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення шкоди, завданої здоров'ю у результаті дорожньо-транспорної пригоди, набрало законної сили 13.05.2014 року.

Згідно довідки № 1932 від 20.05.2014 року Свердловського районного суду Орловської області Російської Федерації представник ПАТ «Страхової компанії «Український страховий стандарт» участі у розгляді справи не брав, про час та місце судових засідань повідомлений належним чином. ( а.с. 7)

Оскільки клопотання та додані до нього документи оформлені відповідно до розділу VІІІ ЦПК України, підстав для відмови у задоволенні клопотання передбачених ст. 396 ЦПК України судом не встановлено, суд прийшов до висновку про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Свердловського районного суду Орловської області Російської Федерації від 07.04.2014 року за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення шкоди, завданої здоров'ю внаслідок дорожньо-транспорної пригоди, згідно якого з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 196942 рублів 97 коп., що відповідає 49934,76 грн., та судові витрати у сумі 2250 рублів, що відповідає 728,53 грн.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справа, ст.ст. 210, 390-397 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Свердловського районного суду Орловської області Російської Федерації за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення шкоди, завданої здоров'ю внаслідок дорожньо-транспорної пригоди.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: