АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/5764/2015 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Котули Л.Г., Шкоріної О.І. при секретарі Юрченко А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 4 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Українське товариство глухих», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про спростування недостовірної інформації.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 4 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до Всеукраїнської громадської організації інвалідів «УТОГ», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про спростування недостовірної інформації відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №752/3060/14-ц за позовом ОСОБА_4 до Всеукраїнської громадської організації інвалідів «УТОГ», Голови центрального правління ВГОІ «УТОГ» ОСОБА_5 про припинення дії, що порушує право, та зобов'язання допустити до роботи. Заперечуючи проти позову, представник Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Українське товариство глухих» подав до суду заперечення, в яких містилися посилання на зміст рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.08.2011 року, що набрало законної сили, викладені у вигляді аналізу змісту цього рішення з точки зору представника.

Виходячи з того, що інформація, яку просить спростувати позивач, є такою, що стосувалася предмету позову в іншій справі та зазначена в процесуальних документах, адресованих суду, суд дійшов висновку, що така інформація не підлягає спростуванню, оскільки оцінюється судом при вирішенні спору.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 просить скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 4 березня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити у повному обсязі.Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

В судове засідання 22.10.2015 представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, не з'явився, заяв і клопотань не подав. У судові засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_4 жодного разу не з'явилися.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді, колегія виходить з того, що позивач і його представник за наявними у матеріалах справи адресами судові повідомлення апеляційного суду жодного разу не отримали (конверти повернуті до суду за закінченням терміну зберігання - ас73, 89, 90, 96, 97, 103, 104), інших адрес для отримання поштової кореспонденції суду не надали.

Керуючись абз.4 ч.5 ст.74 ЦПК України, враховуючи відсутність у матеріалах справи даних щодо інших засобів зв'язку для забезпечення фіксації повідомлення або виклику позивача та його представника в судове засідання апеляційного суду, враховуючи положення ч.3 ст.27 ЦПК України, час перебування даної справи у провадженні апеляційного суду з 23.03.2015, процесуальний статус ОСОБА_4 у даній справі, клопотання представника позивача від 23.07.2015 та від 30.09.2015 про відкладення апеляційного розгляду, колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача і його представника.

Неявка належним чином повідомленого про час і місце апеляційного розгляду відповідача не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, правильно встановив спірні правовідносини та вірно визначив норми закону, що їх регулюють.

У відповідності до ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до частин 1,3 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить відомості про події і явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Встановлено, що в запереченнях на позовну заяву у цивільній справі №752/3060/14-ц 2/752/2614/14 Голосіївського райсуду м. Києва Рудюк В.В., діючи на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, зазначив з посиланням на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 серпня 2011 року, залишеним без змін після апеляційного і касаційного перегляду, що був визнаний законним факт звільнення ОСОБА_4 з посади директора КП НВЦ УТОГ на підставі п.8 ст.36 КЗпП України; підстави звільнення викладені в постанові ЦП УТОГ №246/2010 від 24 листопада 2010 року та акті ревізії КП НВЦ УТОГ від 16.11.2010; порядок відсторонення від посади та самого звільнення тощо.

Доводи позивача та його представника про те, що оскільки фактично рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 серпня 2011 року мітить інший зміст, а саме: «…11.03.2011 на наступний день після закінчення періоду непрацездатності позивача розпорядженням голови УТОГ ОСОБА_5 №16 було правомірно звільнено з посади директора КП НВЦ УТОГ з 14.03.2011 у зв'язку зі вступом в дію постанови ЦП УТОГ 265/2010 від 22.12.2010 на підставі ст.36 п.8 КЗпП України», - не дають підстав уважати викладену в запереченнях представника позивача інформацію недостовірною, адже в запереченнях вона викладена не цитатою з рішення, а як переказ змісту рішення власними словами представника.

З урахуванням викладеного, а також виходячи з того, що викладена в запереченнях представника сторони у цивільній справі інформація стосувалась предмету позову, що розглядався у вказаній справі, була предметом розгляду і оцінки судом, - така інформація не може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації фізичної особи, адже процесуальним законом передбачений інший порядок перевірки такої інформації (роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» - п.17).

За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують і на його правильність не впливають. Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,308,313,315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 4 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І.Шкоріна