АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1987/15 Справа № 200/9096/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Решетнік М. О. Доповідач - Городнича В.С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова агенція парабеллум» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 17 жовтня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_3 прийняла грошові кошти в сумі 1200000 грн., котрі зобов'язалася повернути не пізніше 01.03.2013 р. В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики, між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 17.10.2012 р. Однак на порушення умов зазначених договорів відповідачі не здійснили повернення позики.

02.06.2014 р. між ТОВ «Факторингова агенція парабеллум» та ОСОБА_4 було укладено два договори про відступлення права грошової вимоги, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передав ТОВ «Факторингова агенція парабеллум» право грошової вимоги боргових зобов'язань до відповідачів, які були повідомлені про укладення вказаних договорів. У зв'язку з чим ТОВ «Факторингова агенція парабеллум» просить стягнути солідарно з відповідачів суму позики у розмірі 1200000 грн. та судові витрати у розмірі 3654 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2014 року позовні вимоги позивача задоволені. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно на користь ТОВ «Факторингова агенція парабеллум» на повернення позики - 1 200 000,00 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з даним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення заборгованості за договором позики з ОСОБА_2 - скасуванню, в іншій частині рішення суду - залишенню без змін, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.10.2012 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_3 прийняла грошові кошти в сумі 1 200 000,00 грн. За умовами договору вказану суму позики ОСОБА_3 зобов'язалася повернути не пізніше 01.03.2013 р.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором позики між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 17.10.2012 р.

Суд встановив, що взятих на себе зобов'язань ОСОБА_3 не виконала, позику не повернула.

02.06.2014 р. між ТОВ «Факторингова агенція парабеллум» та ОСОБА_4 було укладено два договори про відступлення права грошової вимоги, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передав ТОВ «Факторингова агенція парабеллум» право грошової вимоги боргових зобов'язань до відповідачів, про що останні були повідомлені 05.06.2014 р.

Керуючись положеннями ст. 526, 530, 554, 610, ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України та враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про солідарне стягнення позики у розмірі 1200000 грн. з відповідачів на користь позивача.

Однак, з таким висновком суду в частині солідарного стягнення заборгованості за договором позики з ОСОБА_2 погодитися не можна, враховуючи наступне.

Згідно із ст. 554 ЦК України, при порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого поручительством, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Посилаючись на вимоги ст. 554 ЦК України та враховуючи копію договору поруки від 17.10.2012 року, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про солідарне стягнення заборгованості за договором позики з ОСОБА_2

Так, при розгляді даної цивільної справи в суді першої інстанції не долучався до справи та не надавався для огляду оригінал договору поруки від 17.10.2012 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Для встановлення факту підписання ОСОБА_2 спірного договору поруки від 17.10.2012 року в суді апеляційної інстанції апелянтом було подане клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

В ході судового розгляду з метою встановлення обставин справи та вирішення питання щодо призначення судової почеркознавчої експертизи ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2015 року витребувано від позивача оригінал договору поруки від 17.10.2012 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Проте, ТОВ «Факторингова агенція парабеллум» не виконало вимоги ухвали суду від 18 травня 2015 року та не надало суду оригінал договору поруки, посилаючись на різні обставини, хоча з цієї причини справа в суді апеляційної інстанції неодноразово відкладалася слуханням.

Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про ухилення ТОВ «Факторингова агенція парабеллум» від проведення експертизи.

За таких обставин колегія суддів була позбавлена можливості вирішити питання стосовно призначення експертизи, на проведенні якої наполягав апелянт, оскільки останній стверджував, що вказаний договір поруки ніколи не підписував.

Будь-яких інших доказів, крім спірного договору поруки, на підтвердження позиції ТОВ «Факторингова агенція парабеллум» щодо підписання ОСОБА_2 оскаржуваного договору поруки суду не надано.

Отже, твердження ТОВ «Факторингова агенція парабеллум» про те, що вказаний договір поруки підписувався саме апелянтом є недоведеним, оскільки для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань (проведення експертизи) позивачем не надано до суду оригінал договору поруки.

Таким чином, безпідставними є посилання суду першої інстанції на копію договору поруки, яка на його думку є належним доказом, в розумінні ч. 2 ст. 59 ЦПК України.

Крім того, в своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що у зв'язку з втратою ОСОБА_2 паспорту громадянина України, 02.02.2012 року було видано новий паспорт громадянина України серії НОМЕР_1. Вказаний факт підтверджується довідкою Нікопольського РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області № 2975 від 10.10.2014 року (а.с.68). Оскільки апелянт вже з лютого 2012 року мала інший паспорт, тому не могла в жовтні 2012 року укладати будь-які договори по втраченому паспорту серії НОМЕР_2.

Таким чином, суд першої інстанції не перевірив вищевказані обставини та прийшов до помилкового висновку в частині солідарного стягнення заборгованості за договором позики з ОСОБА_2, оскільки до суду не надано належних та допустимих доказів щодо боргових зобов'язань апелянта.

Колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення заборгованості за договором позики з ОСОБА_3 ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому скасуванню в цій частині не підлягає.

Враховуючи зазначене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржуване рішення суду в частині солідарного стягнення заборгованості за договором позики з ОСОБА_2 ухвалене без додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду в цій частині - скасувати. В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2014 року в частині солідарного стягнення заборгованості за договором позики з ОСОБА_2 - скасувати.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова агенція парабеллум» в задоволенні його позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова