Ухвала 26 січня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:головуючого Дьоміної О.О., суддів: Попович О.В., Савченко В.О., Ступак О.В., Штелик С.П.,розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про зобов'язання вчинити дії, в с т а н о в и л а:У січні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що відповідно до Указу Президента України від 23 квітня 2008 року № 392/2008 «Про призначення суддів», її було призначено на посаду судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області. Наказом голови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 травня 2008 року № 77/к їй було встановлено посадовий оклад згідно з штатним розписом та зобов'язано приступити до роботи з 21 травня 2008 року. Постановою Верховної Ради України від 16 травня 2013 року № 246-VII «Про обрання суддів» вона обрана на посаду судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області безстроково. У зв'язку з призначенням на посаду судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, вона звернулася з відповідною заявою до виконкому Новоград-Волинської міської ради Житомирської області з проханням забезпечити її житлом. Проте, на порушення вимог ст. 44 Закону України від 07 лютого 2002 року «Про статус суддів» та Порядку забезпечення житлом суддів апеляційного суду України, апеляційних і місцевих судів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2005 року № 707 (чинних на час виникнення спору), відповідач зазначених вимог закону не виконав і житлом її не забезпечив. Просила зобов'язати виконком Новоград-Волинської міської ради Житомирської області надати їй благоустроєне житло у вигляді окремої квартири у м. Новгород-Волинському Житомирської області. Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2014 року позов задоволено. Зобов'язано виконком Новоград-Волинської міської ради Житомирської області надати ОСОБА_4 благоустроєне житло у вигляді окремої квартири у м. Новоград-Волинський Житомирської області у межах норми житлової площі, що відповідає санітарним і технічним вимогам, та видати ордер для заселення. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 08 квітня 2014 року рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2014 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 липня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною каргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 08 квітня 2014 року у вказаній вище справі. До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 липня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції положень ч. 7 ст. 44 ЗУ «Про статус суддів». Одночасно заявниця просить поновити процесуальний строк із зазначенням причини пропуску цього строку.Відповідно до ч. 3 ст. 356 ЦПК України у разі пропущення строку, встановленого частинами першою, другою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк. Зважаючи на те що строк на подання заяви про перегляд судового рішення пропущений заявником з поважної причини, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає за можливе поновити його.Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції положень ч. 7 ст. 44 ЗУ «Про статус суддів», що, на думку заявниці, потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявниця наводить: - ухвалу судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 грудня 2013 року по справі про зобов'язання вчинити дії; - ухвалу судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2014 року по справі про зобов'язання вчинити дії; - постанову колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12 листопада 2014 року по справі про зобов'язання вчинити дії. У роз'ясненнях, викладених у п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353 - 360 Цивільного процесуального кодексу України», зазначено, що судовими рішеннями, на які заявник посилається на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, можуть бути рішення: Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ; Вищого адміністративного суду України, Вищого господарського суду України; Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, ухвалені, як судом касаційної інстанції; апеляційних судів загальної юрисдикції як судів касаційної інстанції в цивільних справах, яким право на перегляд у касаційному порядку цивільних справ було надано Законом «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року № 697-V. Зазначений перелік таких судових рішень є вичерпним. Оскільки постанова Верховного Суду України від 12 листопада 2014 року прийнята в порядку ст. ст. 355, 360-3, 360-5 ЦПК України, не є судовим рішенням, ухваленим як судом касаційної інстанції, тому на вказану постанову не може здійснюватися посилання як на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України. Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом. У п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України» роз'яснено, що під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Надані заявницею ухвали суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 грудня 2013 року, 22 квітня 2014 року як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції положень ч. 7 ст. 44 ЗУ «Про статус суддів», не містять ознак, які згідно з вимогами статті 355 ЦПК України є підставою для перегляду судових рішень, тому у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити. Керуючись статтею 355 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справу х в а л и л а:Поновити ОСОБА_4 строк на звернення з заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 липня 2014 року. У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про зобов'язання вчинити дії, за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 липня 2014 року до провадження Верховного Суду України відмовити.Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий О.О. Дьоміна Судді: О.В. Попович В.О. Савченко О.В. Ступак С.П. Штелик