Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/3724/14-ц Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л. М.
Категорія 46 Доповідач Широкова Л. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Широкової Л.В.,

суддів Борисюка Р.М., Худякова А.М.,

при секретарі судового

засідання Мишаковській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 березня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, треті особи - Комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 8» Житомирської міської ради (далі - КП «ВЖРЕП № 8»), ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року позивачі звернулися до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивували тим, що рішенням ВК Богунської районної ради м. Житомира ОСОБА_6 та його сім'ї було надано квартиру АДРЕСА_1, на яку видано ордер на право вселення. З 1994 року останній не проживає у вказаній квартирі, але залишається зареєстрованим у ній. ОСОБА_2, яка є його онукою проживає у іншому помешканні з часу свого народження. Тому оскільки відповідачі більше шести місяців не проживають у спірній квартирі просили суд задовольнити їх позов.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 12 березня 2015 року позов задоволено частково. Визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволенні решти вимог позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині визнання її такою, що втратила право користування спірною квартирою та зобов'язання сплатити судовий збір на користь ОСОБА_3, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Обґрунтовувала апеляційну скаргу тим, що судом не повно встановлені обставини по справі. Суд при прийнятті рішення помилково не врахував того, що позивачі в усній формі відмовляли їй у можливості проживати у спірній квартирі. Зазначала, що доводи позивачів про те, що лише вони оплачують за комунальні послуги є не правдивими, оскільки її мати ОСОБА_2 у період до грудня 2013 року систематично сплачувала частину коштів по квартплаті.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Як визначив законодавець у ст. 78 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Суд першої інстанції, постановляючи рішення виходив з того, що оскільки відповідачка ОСОБА_2 доказів на підтвердження наявності поважних причин не проживання у спірній квартирі суду не надала це є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням згідно вимог ст. 72 ЖК України.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам справи та вимогам чинного законодавства з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить до комунальної власності та в ній зареєстровані позивачі, ОСОБА_6 - з 15.12.1978 року, який є квартиронаймачем, ОСОБА_2 - з 04.07.2012 року, третя особа ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_8, 2011 р. н. (а. с. 6).

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 не проживають за місцем реєстрації з 1994 року, що підтверджується актом від 11.12.2013 року, складеним працівниками КП «ВЖРЕП № 8» (а. с. 7) та показами свідка.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.1989 р., № 13 від 25.12.1992 р., № 15 від 25.05.1998 р.), у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду щодо задоволення заявлених вимог до ОСОБА_2 грунтуються на доказах, наданих сторонами, їх правова оцінка сумніву не викликає. До правовідносин, які склалися між сторонами у зв'язку з виникненням спору, правильно застосовані норми матеріального права.

Доводи ОСОБА_2 стосовно того, що справа розглянута у її відсутність, що позбавило її права надання доказів та заперечень проти заявленого позову, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки до суду апеляційної інстанції остання жодного доказу на спростування висновків суду першої інстанції щодо не проживання її більше шести місяців без поважних причин у спірному жилому приміщенні не надала.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд повно з'ясував обставини справи, надав належну оцінку доказам та обґрунтовано дійшов висновку про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування спірною квартирою.

Рішення суду відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону. Підстав для його зміни або скасування немає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 березня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: