Справа № 466/7878/14 Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 22-ц/783/2768/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Щербая В.П.

з участю: позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут" на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 16 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут", третя особа Львівське відділення Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут", про нарахування та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и л а :

04 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут", третя особа Львівське відділення Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут", про нарахування та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та просила:

- зобов'язати ДП "Український державний геологорозвідувальний інститут" відновити їй незаконно змінені істотні умови праці, зокрема нарахування заробітної плати в період з 05 квітня 2011 року по 16 січня 2012 року, тобто за весь час дії наказу № 5 від 31 січня 2011 року;

- зобов'язати ДП "Український державний геологорозвідувальний інститут" здійснити нарахування та виплату їй різниці в окладі за час вимушеного прогулу за період з 05 квітня 2011 року до 16 січня 2012 року та зобов'язати відповідача сплатити з цієї суми обов'язкові податки та збори згідно ч.2 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

В обґрунтування позову посилається на те, що вона працювала у Львівському відділенні ДП "УкрДГРІ" на посаді інженера геохіміка першої категорії та на підставі наказу № 5 від 31 січня 2011 року керівника цього відділення їй було встановлено неповний робочий тиждень 0,2 ставки (з одним робочим днем - понеділок). В подальшому, на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 червня 2011 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 січня 2012 року, зазначений наказ був скасований за позовом одного із працівників підприємства. Оскільки судами було визнано незаконність застосування до всіх працівників Львівським відділенням ДП "УкрДГРІ" змін умов праці передбачених наказом № 5 від 31 січня 2011 року, внаслідок яких вона працювала лише один день на тиждень замість трьох, а решту часу перебувала у вимушеному прогулі, їй неправомірно нараховувалася заробітна плата із розрахунку 0,2 ставки, а тому просить позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суд м. Львова від 16 січня 2015 року позов задоволено та ухвалено:

- зобов'язати ДП "Український державний геологорозвідувальний інститут" відновити ОСОБА_2 істотні умови праці, зокрема нарахування заробітної плати в період з 05 квітня 2011 року по 16 січня 2012 року, за час дії наказу № 5 від 31 січня 2011 року;

- зобов'язати ДП "Український державний геологорозвідувальний інститут" здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 різниці в окладі за час вимушеного прогулу за період з 05 квітня 2011 року до 16 січня 2012 року;

- зобов'язати ДП "Український державний геологорозвідувальний інститут" згідно ч.2 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"сплатити з нарахованої різниці в окладі позивача ОСОБА_1 обов'язкові податки та збори;

- стягнути з ДП "Український державний геологорозвідувальний інститут" в доход держави 243,60 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив відповідач Державне підприємство "Український державний геологорозвідувальний інститут".

В апеляційній скарзі відповідач вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема, вказує на те, що трудовий спір за позовом ОСОБА_2 до ДП "Український державний геологорозвідувальний інститут" про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 05.04.2011р. по 16.01.2012р. та зобов'язання до вчинення дій з тих самих підстав вже був вирішений Личаківським районним судом м. Львова і рішенням від 13 грудня 2012р. з врахуванням додаткового рішення від 14 червня 2013р., яким у позові було відмовлено і це рішення суду набрало законної сили, проте суд цих обставин не врахував. Судом не взято до уваги пропуск позивачем трьохмісячного строку звернення до суду, неправильно застосовано ст. 235 КЗпП України, оскільки вимушеного прогулу не було, а позивач продовжувала роботу в умовах неповного робочого часу за тією ж спеціальністю і посадою.

Просить скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково: рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України, виходячи з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що у період з 05.04.2011р. по 16.01.2012р. за час дії наказу № 5 від 31.01.2011р. про встановлення неповного робочого тижня з виплатою 0,2 ставки, який в послідуючому був скасований, позивач має право на виплату заробітної плати за вказаний період на підставі ст. 235 КЗпП України у зв'язку з порушенням істотних умов праці.

Проте такого висновку суд дійшов внаслідок порушення норм процесуального права.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є заробітна плата ОСОБА_2 яка працювала у Львівському відділенні Українського державного геологорозвідувального інституту (ЛВ УкрДТРІ) на посаді інженера геотехніка І категорії, за період з 05 квітня 2011р. по 16 січня 2012р. в розмірі 0,6 ставки, за час дії наказу № 5 від 31 січня 2011р. щодо встановлення їй неповного робочого тижня з оплатою 0,2 ставки, а та також зобов'язання відповідача сплатити з цієї суми обов'язкові податки та збори.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Шляхом огляду оригіналу матеріалів цивільної справи № 2/1312/1402/12 за позовом ОСОБА_2 до Українського державного геологорозвідувального інституту про стягнення заборгованості по заробітній платі та зобов'язання до вчинення дій встановлено, що позивач зверталась з аналогічним позовом до відповідача та третьої особи Львівського відділення Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут", який уточнювала і в кінцевому просила відшкодувати їй шкоду, заподіяну дією незаконного наказу № 5 від 31.01.2011р. за весь період роботи в умовах неповного робочого тижня зі сплатою відповідачем обов'язкових платежів (а.с. 1-2, 29, 102).

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2012р. встановлено, що фактично предметом позову є не шкода, а перерахунок заробітної плати за період дії наказу № 5 від 31.01.2011р. і суд у своєму рішенні зробив висновок про безпідставність вимог ОСОБА_2 про здійснення перерахунку заборгованої плати на умовах неповного робочого тижня з виплатою 0,6 ставки заробітної плати за період з 05 квітня 2011р. по 16 січня 2012р. включно, оскільки в цей період діяв наказ Львівського відділення Українського Державного геологорозвідувального інституту № 5 від 31.01.2011р. і право позивача на здійснення такого перерахунку наступило лише після набрання законної сили рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03 червня 2011р., тому в задоволенні позову в цій частині було відмовлено за безпідставністю позовних вимог. Відповідно були відсутні правові підстави для зобов'язання відповідача сплачувати обов'язкові платежі за цей період.

У цьому ж рішенні суду прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 заробітної плати на умовах неповного робочого тижня з виплатою 0,6 ставки заробітної плати лише за період з 17 січня 2012р. по 19 березня 2012р. (а.с. 23-24).

Додатковим рішення цього ж суду від 14 червня 2013р. з відповідача в користь позивача ОСОБА_2 за період роботи на умовах неповного робочого тижня з виплатою 0,6 ставки заробітної плати за період з 17 січня 2012р. по 19 березня 2012р. стягнуто 2425,74 грн. зі сплатою з вказаної суми щомісячних податків і зборів (а.с. 25).

Колегією суддів встановлено, що 20 лютого 2014р. ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2012р., проте особистою заявою від 03.07.2013р. вх. № 13982 відмовилась від своєї апеляційної скарги і ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 23 липня 2013р. відмова ОСОБА_2 від апеляційної скарги була прийнята та апеляційне провадження у вказаній справі було закрито (а.с. 117-118, 151, 155, справа № 1312/1402/13).

Таким чином рішення Личаківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2012р., яким було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 різниці в заробітній платі за період з 05 квітня 2011р. до 16 січня 2012р. набрало законної сили.

Колегія суддів вважає, що доводи ОСОБА_2 про те, що у даній справі є інший предмет позову, а саме зарплата за вимушений прогул у спірний період, не заслуговують на увагу, оскільки незалежно від інтерпретації формулювання вимог їх суттю та предметом є стягнення різниці у заробітній платі між ставкою в розмір 0,2 та 0,6 у період з 05 квітня 2011р. по 16 січня 2012р. та покладення на відповідача обов'язку по сплаті необхідних платежів.

Оскільки задовольняючи позову суд першої інстанції цих обставин не врахував, чим допустив порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 205, п.4 ч.1 ст.307, ч.1 ст. 310, п.3 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут" задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суд м. Львова від 16 січня 2015 року скасувати та провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут", третя особа Львівське відділення Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут", про нарахування заробітної плати в період з 05 квітня 2011р. по 16 січня 2012р. за час дії наказу № 5 від 31 січня 2011р., зобов'язання Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут" здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 різниці в окладі за час вимушеного прогулу за період з 05 квітня 2011р. до 16 січня 2012р., зобов'язання Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут" сплатити з нарахованої різниці в окладі позивача ОСОБА_2 обов'язкові податки та збори - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: І.В. Бермес

Р.В. Савуляк