АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 598/493/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Гудима І.В.
Провадження № 22-ц/789/1072/15 Доповідач - Щавурська Н.Б.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Щавурської Н.Б.

суддів - Фащевська Н. Є., Гурзель І. В.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін - представника апелянта ПАТ КБ Приватбанк ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на рішення Збаразького районного суду від 24 червня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до суду з уточненим в подальшому позовом про стягнення ОСОБА_2 - спадкоємця ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 7979,56 грн. за кредитним договором від 15.05.2006 року, укладеним між банком та чоловіком відповідача ОСОБА_3, який допустив вказану заборгованість, однак який 16.04.2014 року помер.

Рішенням Збаразького районного суду від 24 червня 2015 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ ПриватБанк просить скасувати зазначене рішення, вважаючи його незаконним, таким, що не відповідає нормам матеріального і процесуального права, та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд не вжив передбачених законом заходів щодо виявлення рухомого та нерухомого майна ОСОБА_2 і тому допустив неповнне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 апеляційну скаргу ПАТ КБ ПриватБанк підтримала, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася і про причини неявки суд не повідомила, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для стягнення заборгованості із спадкоємця боржника у звязку з недоведеністю позивачем факту одержання ОСОБА_2 у спадщину будь-якого майна після смерті боржника ОСОБА_3

Колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції, оскільки такі не відповідають нормам матеріального права.

Так, судом встановлено, що 24.02.2009 року між ЗАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав грошові кошти у розмірі 10000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах, визначених вказаним договором, із сплатою відсотків у розмірі 30% на рік, на суму залишку заборгованості по кредиту, із остаточним терміном повернення кредиту та сплати відсотків, винагороди, і комісійних по ньому, що відповідає терміну дії платіжної картки (а.с.7-13).

З підстав неналежного виконання ОСОБА_3 умов договору утворилась заборгованість (а.с.5-6).

16.04.2014 року ОСОБА_3 помер (а.с.29-30).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.56-58) вбачається, що на день смерті боржника ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором, укладеним між ним та банком складала 7979, 56 грн., з яких: 5150,74 грн. - заборгованість за кредитом; 1622,65 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 350 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 356,17 грн. - штраф (процентна складова).

Збаразькою державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 181 за 2014 рік за заявою матері та сина ОСОБА_3, які відмовилися від прийняття спадщини (а.с.42-43).

В силу вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємцем після померлого ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_2, яка на день смерті чоловіка проживала і була зареєстрованою разом з ним у будинку, що на території Гніздичненської сільської ради Збаразького району.

Згідно загальних вимог про зобовязання обовязок боржника припиняється у звязку зі смертю.

Відносини між кредитором спадкодавця і спадкоємцем, який прийняв спадщину регулюються главою 87 книги 6 ЦК України.

Так, відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Виходячи зі змісту вказаної норми закону, яка регулює відносини спадкоємця з кредитором спадкодавця, належним способом захисту порушеного права є звернення кредитора спадкодавця до суду з позовом до спадкоємця, який прийняв спадщину, про стягнення на майно, що було передано спадкоємцю в натурі й лише за умови, що спадкоємець відмовився від задоволення вимог банку шляхом сплати одноразового платежу.

Звернення до суду кредитора спадкодавця з позовом до спадкоємця про стягнення заборгованості за договором кредиту, на думку колегії суддів, не може вважатися належним способом захисту порушеного права кредитора, оскільки у звязку з тим, що відносини між кредитором ПАТ КБ Приватбанк і боржником кредитного договору ОСОБА_3 припинилися у звязку зі смертю останнього, а дружина боржника ОСОБА_2 стороною кредитного договору не була, дані відносини не можуть регулюватися нормами закону, які передбачають загальні наслідки невиконання стороною договірних зобовязань, зокрема такі, як стягнення заборгованості за договором кредиту.

Крім цього, відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що спадкоємець ОСОБА_2 повідомляла кредитора боржника ОСОБА_3 про відкриття спадщини.

Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.1216, 1218, ч.2 ст.1220, ч.3 ст.1223 ЦК України, відповідно до яких з моменту смерті особи до спадкоємців переходять права та обовязки спадкодавця, які належали йому на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зобовязання правонаступників спадкодавця-боржника перед кредитором виникають з моменту смерті спадкодавця-боржника (а не з часу отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину (ст.ст.1296, 1298 ЦК України)).

А тому у відповідності до ч.3 ст.1281 ЦК право вимоги до спадкоємця ОСОБА_2 у позивача виникло з дня відкриття спадщини, що повязано з датою смерті боржника, тобто починаючи з 16.04.2014 року. Річний строк для предявлення такої вимоги закінчився у банку 15.04.2015 року. А позов до ОСОБА_2 з врахуванням уточнених позовних вимог предявлено 09.06.2015 року (а.с.55).

Таким чином, ПАТ КБ ПриватБанк, як кредитор спадкодавця ОСОБА_3, з врахуванням вимог ч.4 ст.1281 ЦК України позбавлений права вимоги до спадкоємця ОСОБА_2, яка прийняла спадщину, наслідком чого є відмова у задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на вказані норми закону уваги не звернув і не зясував, чи відповідає спосіб захисту порушеного права банку вимогам закону (ст.1282 ЦК України) та чи взагалі наділений позивач правом вимоги до спадкоємця з врахуванням строків, передбачених ст.1281.

Відмовляючи у задоволенні позову банку з підстав недоведеності позивачем факту одержання ОСОБА_2 у спадщину будь-якого майна після смерті боржника ОСОБА_3, суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права в частині підстав такої відмови, оскільки з врахуванням того, що банком обрано неналежний спосіб захисту, отримання чи неотримання ОСОБА_2 у спадщину після померлого чоловіка будь-якого спадкового майна для вирішення даного спору правового значення не має.

З врахуванням того, що позивачем обрано спосіб захисту, що не відповідає вимогам закону (ст.1282 ЦК України), а також втрачено право вимоги до спадкоємця з врахуванням положень ч.ч.1, 3, 4 ст.1281 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку, що у позові ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості слід відмовити за безпідставністю.

За вказаних обставин, наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги банку, що полягають у порушенні норм матеріального права - зазначенні невірної підстави відмови у позові.

При цьому, колегією суддів враховуються розяснення, викладені Верховним Судом україни у п.19 постанови Пленуму від 24.10.2008 року № 12 Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку, у відповідності до яких, якщо помилки в рішенні стосуються правового обгрунтування, то їх усунення необхідно вважати зміною рішення.

Отже, з врахуванням того, що підстава відмови (недоведеність) судом першої інстанції у позові не грунтується на вимогах закону, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні з ухваленням нового рішення про відмову в позові з інших підстав у звязку з безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст.305 ч.2, 307 ч.1 п.3; 309 ч.1 п.4; 313; 314 ч.2, 316 ч.1; 317 ч.1; 319 ч.1; 324 ч.1 п.1; 325 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.16, 1216, 1218, 1220 ч.2, 1223 ч.3, 1281 ч.ч.1, 3, 4; 1282 Цивільного кодексу України, колегія суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.

Рішення Збаразького районного суду від 24 червня 2015 року змінити.

В позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :