АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/600/15 Головуючий 1 інстанції - Гетьман Р.А.
Справа 2-3951/11 Доповідач - Кірсанова Л.І.
Категорія - кредитні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Пилипчук Н.П..,Трішкової І.Ю.,

за участю секретаря - Костенко Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верус", в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Верус" у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

13 квітня 2011 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося з позовом до ТОВ "Українське Фінансове Агентство "Верус", в особі філії "ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Дзержинському районі м. Харкова", ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 14219,66 грн.

Також ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти, рухоме та не рухоме майно, яке належить ОСОБА_3, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його перереєстрацію, здійснювати його відчуження та заборонити ОСОБА_3 покидати межі України до вирішення справи по суті.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2011 року заяву ПАТ КБ "ПриватБанк" про забезпечення позову задоволено. До розгляду по суті справи накладено арешт, у межах суми заборгованості за кредитним договором у сумі - 14219,66 грн., на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно яке належить ОСОБА_3, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цого майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження; обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_3.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального права, незаконність та необгрунтованість рішення суду. Зазначає, що факт несплати кредиту відповідачем, ще не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову до останнього.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судова колегія не може в повній мірі погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 та ч. З ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь- якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 14219,66 грн.

Таким чином, вимоги Позивача до Відповідача носять майновий характер, розмір вимог є суттєвим.

В зв"язку з наведеним суд першої інстанції зробив правильний та обґрунтований висновок, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин судова колегія вважає обґрунтованою ухвалу суду першої інстанції в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту у межах суми заборгованості за кредитним договором у сумі - 14219,66 грн., на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно яке належить ОСОБА_3, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Між тим, забезпечення позову шляхом обмеженя у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 є не обгрунтованим в зв"язку з наступним.

Перелік заходів забезпечення позову визначено в ст.152 ЦПК України.

Серед видів забезпечення позову ст. 152 ЦПК України не передбачає вжиття судом тимчасового обмеження особи у виїзді за межі України.

Відповідно до ст. 33 Конституції право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені законом "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Стаття 6 цього закону передбачає, що при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Стаття 19 Закону України "Про державну прикордонну службу України" вказує, що обмеження права громадян на виїзд з України належить до виключної компетенції Адміністрації Державної прикордонної служби України, а пункт 8 цієї статті покладає на державну прикордонну службу України обов'язок запобігання і недопущення в'їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно з законодавством не дозволено в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено в праві виїзду з України.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" заява про забезпечення позову у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з частиною першою статті 151 ЦПК суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (частина друга статті 152 ЦПК), оскільки відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

За таких обставин судова колегія знаходить, що ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову в частині обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 постановлена з порушенням вимог цивільного процесуального закону, що відповідно до п.2 ст. 312 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги частково.Судова колегія змінює ухвалу суду першої інстанції, скасувавши її в частині задоволення заяви ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про забезпечення позову шляхом обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України та відмовляє в задоволенні заяви ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в цій частині.

В іншій частині вказану ухвалу залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ст. 312, ст .ст. 313-315, 317-319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2011 року змінити, скасувавши в частині задоволення заяви ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про забезпечення позову шляхом обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України та відмовити в задоволенні заяви ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в цій частині.

В іншій частині вказану ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДІ: