РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 521/1384/14-ц

№ пр. 2/521/606/15

20 січня 2015 року

Малиновський районний суд м. Одеси в складі

Головуючого - судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря - Борисової Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Страхового Товариства з Додатковою Відповідальністю «Гарантія», ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, уточнивши яку просив стягнути зі Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 22009,8 грн., а також стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду (обов'язкову франшизу) в розмірі 1000 грн. та моральну шкоду в розмірі 8000 грн.; стягнути з відповідачів судовий збір.

Позов обґрунтований такими обставинами. 08.10.2012 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Джип Чекорі», державний номер НОМЕР_1, по вул. Гайдара у м. Одесі з боку вул. Ак. Філатова в напрямку вул. Малиновського порушив правила дорожнього руху, у результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «FIAT UNO», державний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача. Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у СТзДВ «Гарантія». Згідно з висновком про оцінку вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 18082 грн., з них 1000 грн. - франшиза. Крім того, позивач поніс такі додаткові витрати: 840 грн. у зв'язку з доставкою автомобіля на евакуаторі на штраф-майданчик; 142,8 грн. у зв'язку з поверненням автомобіля зі штраф-майданчику; 500 грн. у зв'язку з поверненням автомобіля на стоянку зі штраф-майданчика; 945 грн. - у зв'язку зі зберіганням пошкодженого автомобіля на стоянці; 2500 грн. - витрати на правову допомогу. Позивач звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування. Проте він до теперішнього часу не виконав свої зобов'язання. ОСОБА_2 так само ухиляється від сплати суми франшизи. Позивач зазначив, що цим самим ОСОБА_2 завдав йому моральну шкоду, оскільки він більше півтора року не має можливості користуватися пошкодженим автомобілем та вимушений користуватися громадським транспортом, а також зазнав побутових незручностей у пересуванні та перевезенні своєї родини, зокрема п'ятьох неповнолітніх дітей. Крім того, сталося порушення звичайного способу життя позивача та його родини, позивач зазнав негативний вплив на стан здоров'я, відчуває постійні стреси, а також зазнає насмішки з боку сусідів із приводу пошкодженого автомобіля. У зв'язку з викладеним позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про підтримання позову з проханням розглядати справу за її відсутності.

Представник Страхового Товариства з Додатковою Відповідальністю «Гарантія» у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав письмові заперечення проти позову. Зокрема представник позивача зазначив, що згідно зі звітом № 01882 про вартість матеріального збитку, завдані позивачку збитки складають 22252 грн., вартість залишків автомобіля позивача за угодою з позивачем встановлено у розмірі 4170 грн., таким чином, сума страхового відшкодування за вирахуванням франшизи має становити 17082 грн. Проте позивач визначає суму збитків всупереч вимогам чинного законодавства. У запереченнях також зазначено, що додаткові витрати, на які посилається позивач не є прямим збитком та не можуть бути відшкодовані страховиком, а витрати на правову допомогу є необґрунтованими.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав.

Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на такі обставини.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 08.01.2013 року, 08.10.2012 року о 10 год. 30 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Джип Чекорі», державний номер НОМЕР_1, по вул. Гайдара з боку вул. Ак. Філатова в напрямку вул. Малиновського в м. Одесі при зміні напрямку руху і перестроюванні не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Фіат Уно», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1. Внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Зазначеною постановою Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з довіреністю, виданою 09.10.2012 року, ОСОБА_1 уповноважений зняти з обліку в органах Державтоінспекції, продавати, страхувати, здавати в оренду, керувати тощо відносно автомобіля марки «Фіат Уно», державний номер НОМЕР_2.

Згідно зі звітом № 01882, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує дійсну вартість ТЗ на момент ДТП, розмір збитку, завданого власнику ТЗ, було визначено на рівні вартості ТЗ на момент ДТП, а саме в розмірі 22252 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у Страховому Товаристві з Додатковою Відповідальністю «Гарантія», 17.10.2013 позивач надіслав поштою до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування, яка згідно з копію повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи була отримана страховиком 21.10.2013 року.

Згідно з укладено угодою між ОСОБА_1 та Страховим Товариством з Додатковою Відповідальністю «Гарантія» від 07.06.2013 року, сторони домовилися про те, що автомобіль «FIAT UNO», державний номер НОМЕР_2, не визнається фізично знищеним та його залишкова вартість становить 4170 грн.

Крім того, на підтвердження додатково понесених у зв'язку з пошкодженням автомобіля витрат позивач надав суду копію квитанції № 164 грн. від 08.10.2014 року про сплату 540 грн. за перевезення автомобіля «FIAT UNO», державний номер НОМЕР_2, та акт виконаних робіт про перевезення автомобіля на штраф майданчик № 6 по вул. Овідіопольська дорога, 6 у м. Одесі; копію квитанції № 822370 від 17.10.2012 року про сплату 142,8 грн. за повернення автомобіля зі штраф-майданчику; копію квитанції № 633 від 17.10.2012 року про сплату 500 грн. за евакуацію у зв'язку з поверненням автомобіля автомобіля «FIAT UNO», державний номер НОМЕР_2, на стоянку зі штраф-майданчика; квитанцію про сплату 945 грн. у зв'язку зі зберіганням пошкодженого автомобіля на стоянці у період з 17.10.2012 року по 28.02.2013 року.

Отже, між сторонами виникли позадоговірні зобов'язання у зв'язку із завданням майнової шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентується ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів».

Згідно з вимогами цієї статті транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки позивач та страховик уклади угоду про те, що пошкоджений автомобіль позивача не визнається фізично знищеним та визначили його залишкову вартість, то позивачу має бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, за вирахуванням залишкової вартості пошкодженого автомобіля а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, згідно зі ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 29 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються, у тому числі, витрати, пов'язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що сума збитків спричинених позивач уу зв'язку з пошкодженням його автомобіля має бути розрахована наступним чином: 22252 грн. (різниця у вартості ТЗ до та після ДТП) - 4170 грн. (залишкова вартість ТЗ) + 840 грн. (витрати у зв'язку з евакуацією ТЗ на штраф-майданчик)+ 142,8 грн. (витрати у зв'язку з поверненням ТЗ зі штраф-майданчику)+ 500 грн. (витрати у зв'язку з евакуацією ТЗ на стоянку зі штраф-майданчика) + 945 грн. (витрати у зв'язку зі зберіганням ТЗ на стоянці), що загалом становить 20509,8 грн. Зазначена сума збитків за вирахуванням суми франшизи у розмірі 1000 грн., тобто 19509,8 грн. має бути відшкодована страховиком.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 цього Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, всупереч зазначеним вимогам страховик свої зобов'язання перед позивачем щодо виплати страхового відшкодування не виконав. Отже, позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується вимог про стягнення суми франшизи, то відповідно до ст. 1194 ЦК україни особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неї шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням. Таким чином, сума франшизи в розмірі 1000 грн. має бути стягнута з ОСОБА_2

Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 23 ЦК України під моральним збитком закон передбачає фізичний біль та страждання, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, втрати немайнового характеру внаслідок душевних і фізичних страждань, яких фізична особа зазнала у зв'язку, в тому числі із знищенням чи пошкодженням її майна, приниження ділової репутації, чи інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних і душевних страждань, ступеня вини особи, що заподіяла моральну шкоду, а також інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла її, за наявності її вини.

Відповідно до п. 9, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зі змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Внаслідок ДТП, спричиненої ОСОБА_2, позивачу було завдано моральні страждання у вигляді душевних переживань через пошкодження його автомобілю та відсутність коштів на його ремонт, а також через побутові незручності, пов'язані з відсутністю справного автомобілю, який до цього часу не відремонтований.

Разом із тим, суд, враховуючи вимоги закону щодо розумності і справедливості, вважає, що сума моральної шкоди в розмірі 8 000 грн., заявлена позивачем, є завищеною і не відповідає характеру та обсягу його страждань та немайнових втрат, тому суд оцінює завдану відповідачем моральну шкоду в розмірі 1 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до квитанцій у матеріалах справи позивачем було сплачено на загальну суму 438,58 грн. (306,58 грн. + 122 грн. + 10 грн.). Крім того, згідно зі ст. 79 ЦПК України до складу судових витрат включаються витрати на правову допомогу. На підтвердження зазначених витрат позивач надав до суду квитанцію № 5 від 29.01.2014 року про сплату 2500 грн. та розрахунок відповідних витрат у матеріалах справи.

Оскільки при частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів, суд вважає за необхідне стягнути зі Страхового Товариства з Додатковою Відповідальністю «Гарантія» на користь позивача суму сплаченого судового збору 305,09 грн. та 1945 грн. (77,8% задоволених вимог) витрат на правову допомогу, у той час як з ОСОБА_2 - 32 грн. судового збору та 555 грн. (22,2% задоволених вимог) витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 526, 530, 1167, 1188 ЦК України, ст. ст. 12, 28, 29, 30, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Страхового Товариства з Додатковою Відповідальністю «Гарантія», ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Страхового Товариства з Додатковою Відповідальністю «Гарантія»на користь ОСОБА_1 відшкодування заподіяної шкоди в сумі 19509 (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот дев'ять) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування заподіяної майнової шкоди в сумі 1000 (одна тисяча) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування заподіяної моральної шкоди в сумі 1000 (одна тисяча) грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Страхового Товариства з Додатковою Відповідальністю «Гарантія»на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 305 грн. 09 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 32 грн. 00 коп.

Стягнути з Страхового Товариства з Додатковою Відповідальністю «Гарантія»на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 1945 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 555 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Тополева