Справа № 2/2506/1080/12
Провадження № 6/750/128/15
У Х В А Л А

27 квітня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Сапона А.В.,

при секретарі Шиловій Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в :

23 квітня 2015 року старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, в якій проживає боржник ОСОБА_2 для подальшого проведення виконавчих дій у процесі виконання виконавчого листа № 2/2506/1080/12, виданого 15.10.2012 року Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу у сумі 52852 грн. 00 коп. та 792,00 грн. судових витрат.

Старший державний виконавець Насолевець Ю.С. у судове засідання не зявилась, про час і місце повідомлялась завчасно та належним чином.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 43131357 з виконання виконавчого листа № 2/2506/1080/12, виданого 15.10.2012 року Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу у сумі 52852 грн. 00 коп. та 792,00 грн. судових витрат.

Постановою державного виконавця від 28.04.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа.

29.04.2014 року державний виконавець вийшов за адресою проживання боржника м. Чернігів, проспект Перемоги, 178/16, але двері квартири ніхто не відчинив. При виході 14.05.2014 року за вказаним місцем проживання боржника, остання ОСОБА_2 жодних пояснень з приводу погашення боргу не надала, впустити до квартири для перевірки майнового стану відмовилась, про державним виконавцем складено відповідний акту.

20.05.2014 року державним виконавцем винесена постанова про примусовий привід боржника до Центрального ВДВС, яка була направлена до Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області до виконання, але двері квартири співробітникам міліції за місцем проживання боржника ніхто не відчинив, про що був складений рапорт.

13.06.2014 року державним виконавцем було винесено подання про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України.

15.10.2014 року при виході державного виконавця за адресою: м. Чернігів, вул. Рокосовського, 15А, встановлено, що ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність та має майно за цією ж адресою. 16.10.2014 року державним виконавцем винесена постанова про арешт каси боржника.

23.12.2014 року, відповідно до повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, внесено запис про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2.

31.12.2014 року боржник повідомила державного виконавця про те що фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 в Чернігівському районі.

Але, 07.04.2015 року державним виконавцем, при виході за місцем проживання боржника в м. Чернігові, зі слів сусідів, було встановлено, що ОСОБА_2 постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 5 ст. 52 Закону України Про виконавче провадження, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 52 Закону України Про виконавче провадження, стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобовязаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Як зазначає у поданні державний виконавець, боржник створює перешкоди для проведення виконавчих дій, а саме не допускає державного виконавця для перевірки майнового стану за місцем проживання.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

Обовязковість судового рішення та його виконання для громадян є одним із принципів цивільного судочинства - ст. 14 ЦПК України.

Вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обовязкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України - ст. 5 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення та сховища.

Згідно ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 1 ст.17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканість житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві - п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд враховує, що конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначено Конституцією України та міжнародно-правовими актами, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

За таких обставин, оскільки боржник перешкоджає проведенню виконавчих дій, суд вважає за необхідне подання задовольнити та дозволити працівникам Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, для подальшого проведення виконавчих дій.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 376 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

подання старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 - задовольнити.

Дозволити працівникам Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, в якій проживає боржник ОСОБА_2, для проведення виконавчих дій.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Сапон