Справа № 159/1788/15-ц
Провадження № 2/159/614/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 28 квітня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду від 20.05.2013 року. Від шлюбу сторони мають трьох дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 15.05.2013 року з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку щомісячно та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач зазначає, що на даний час ОСОБА_3 є повнолітнім, проте навчається на денному відділенні Ковельського промислово-економічного коледжу. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має змогу надавати таку допомогу, оскільки працює та отримує регулярний дохід у виді заробітної плати. У зв'язку з наведеним позивач просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, який продовжує навчання в сумі 700 гривень щомісячно на період навчання і до досягнення ним віку 23 років.

В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала повністю, з підстав, викладених у заяві, просить його задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що на даний час він разом з позивачем та трьома спільними дітьми проживають в АДРЕСА_4. Відповідач несе витрати пов'язані з оплатою житлово-комунальних послуг, крім того, згідно рішення суду сплачує аліменти на двох неповнолітніх дітей. Додатково зазначив, що хворіє, з 22.02.2005 року перебуває на диспансерному обліку та потребує постійного періодичного стаціонарного лікування два рази на рік. Вказав, що повнолітній син навчається в Ковельському промислово-економічному коледжі та отримує стипендію. Позивач теж працює, її доходи значно перевищують доходи відповідача та остання теж має змогу надавати допомогу на утримання повнолітнього сина. Пояснив, що на даний час перебуває у скрутному матеріальному становищі та не має змоги утримувати повнолітнього сина. Вважає, що в ході розгляду справи не встановлено сукупності тих юридичних фактів, які вказували б на його обов'язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, у зв'язку з чим просить в задоволення позову відмовити з мотивів його безпідставності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Як встановлено в судовому засіданні сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду від 20 травня 2013 року (а.с.4).

З копій свідоцтв про народження вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6-8).

Як вбачається з копії рішення Ковельського міськрайонного суду від 15 травня 2013 року, яке набуло законної сили та звернуто до виконання, з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.04.2013 року (а.с.20).

На даний час ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг повноліття та аліменти на його утримання припинились.

ОСОБА_3 є студентом 3-го курсу денного відділення Ковельського промислово-економічного коледжу за державним замовленням, що стверджується довідкою навчального закладу від 03.03.2015 року № 95 (а.с.10).

Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Сторонами визнається та обставина, що на даний час позивач, відповідач та їх діти проживають в АДРЕСА_1. Як вказав в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 він самостійно оплачує житлово-комунальні послуги за квартиру, квартирна плата складає в середньому близько 500 гривень на місяць, що підтверджується копіями наданих квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг (а.с.26-37). Вказана обставина не заперечена позивачем.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг повноліття, продовжує навчання у навчальному закладі на бюджетній основі та отримує стипендію.

З довідки про доходи вбачається, що ОСОБА_3 за період з жовтня 2014 року по березень 2015 року нараховано стипендію в розмірі 3782,80 гривень.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 працює, з довідки про доходи вбачається, що за період з жовтня 2014 року по березень 2015 року дохід позивача ОСОБА_1 за винятком аліментів склав 22187,08 гривень. Крім того, позивач отримує аліменти на двох неповнолітніх дітей, які сплачує в її користь відповідач.

З довідки про доходи ОСОБА_2 вбачається, що за період з жовтня 2014 року по березень 2015 року його дохід за виключенням аліментів склав 16470,10 гривень. За вказаний період ОСОБА_2 сплачено аліменти в сумі 7790,28 гривень.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, судом враховується, що згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого, ОСОБА_2 з 22.02.2005 року перебуває на диспансерному обліку та потребує постійного періодичного стаціонарного лікування два рази на рік.

Таким чином, виходячи із засад справедливості і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, з урахуванням фактичних обставин справи та зібраних доказів, матеріального становища відповідача, який сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, самостійно несе витрати на утримання житла, де на даний час проживає позивач та їх діти, стан здоров'я відповідача, який потребує постійного періодичного стаціонарного лікування, а також враховуючи матеріальний стан позивача, яка працює, отримує регулярний дохід та аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей від їх батька, приймаючи до уваги, що повнолітній син сторін отримує стипендію, суд приходить до висновку, що відповідач не має реальної можливості надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 182, 185, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:Т. Д. Наваляний