Справа № 2/489/770/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

02.02.2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач, хоча і зареєстрований в кімнаті, що розташована у вищезазначеній квартирі спільного заселення, проте не проживає в ній більше року, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги, його особистих речей в квартирі немає.

Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивачці ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 14.11.2006 р., посвідченого ПН ММНО ОСОБА_4, належить на праві власності кімната в квартирі спільного заселення, площею 18,8 кв.м., АДРЕСА_1.

В кімнаті площею 18.8 кв.м. в квартирі спільного заселення АДРЕСА_1, відповідно до Довідки ЖКП ММР "Південь" за вих. № 3189 від 09.12.2014 р. зареєстрований син позивачки - ОСОБА_2.

Згідно Акту про непроживання та пояснень позивачки, в спірній кімнаті в квартирі спільного заселення відповідач ОСОБА_2 не проживає з серпня 2013 року. Його особистих речей в квартирі немає, комунальні послуги відповідач не сплачує. Реєстрація відповідача за цією адресою створює перешкоди власнику у розпорядженні своїм майном.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном.

Гарантуючи захист власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК ).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивачки про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 54, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнати, площею 18.8 кв.м., у квартирі спільного заселення АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:підпис. рішення не набрало законної сили. З оригіналом згідно. Суддя: