ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1893/14-ц
Провадження №2/477/307/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді - Глубоченка С.М.

при секретарі судового засідання - Чирковій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області

про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, в якому просить визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову вказував, що 01 липня 1997 року між ним та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 в простій письмовій формі. Однак, в нотаріальному порядку правочин посвідчений не був через відмову продавця, в зв'язку з її літнім віком та відсутністю всіх документів для нотаріального посвідчення договору. Зазначив, що всі істотні умови спірного договору сторонами виконані в повному обсязі. Через те, що ОСОБА_3 померла, нотаріальне посвідчення договору є неможливим. Протягом життя ОСОБА_3 постійно обіцяла оформити спірний договір в нотаріальному порядку, однак свою обіцянку не виконала, чим ухилилась від виконання взятих на себе зобов'язань.

18 грудня 2014 року позивач збільшив позовні вимоги та, крім первісних, просив поновити йому строк позовної давності для звернення до суду та визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, укладений 01 лютого 1997 року між ним та ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Крім обставин, викладених в позовній заяві вказав, що ОСОБА_3 після укладення спірного правочину та отримання грошових коштів за договором, дала згоду на його реєстрацію в спірному будинку, віддала всі наявні в неї документи, ключі від вхідних дверей. Вважав, що проживає в спірному будинку на законних підставах, оскільки він в цьому будинку зареєстрований за місцем проживання та відомості про нього, як власника спірного будинку, внесені в книгу погосподарського обліку Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника, позов визнав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу 19 січня 2015 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

01 липня 1997 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 в простій письмовій формі, відповідно до якого ОСОБА_3 одержала від позивача 3125,00 доларів США за спірний житловий будинок (а.с.29).

Житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами належав ОСОБА_3, згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 13 травня 1993 року, виданого Грейгівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (а.с.9).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна від 27 листопада 2014 року №30129536, обтяження на спірне нерухоме майно відсутні (а.с.48).

Вартість спірного житлового будинку становить 56796,00 грн. (а.с.28).

Позивач, згідно витягів з книг погосподарського обліку Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за 1997-2000 роки, 2001-2005 роки, 2006-2010 роки, 2011-2015 роки рахується головою домогосподарства АДРЕСА_1 (а.с.68-69,70, 71, 72).

З 03 лютого 1997 року позивач зареєстрований за місцем проживання в спірному житловому будинку, що підтверджується довідкою виконкому Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 25 липня 2014 року (а.с.12).

З пояснень позивача вбачається, що сторони повністю виконали всі умови договору купівлі-продажу спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами.

Зокрема, позивач передав ОСОБА_3 грошові кошти за купівлю спірного нерухомого майна, які вона одержала в повному обсязі, вселився в спірний житловий будинок та проживає в ньому.

Зазначений висновок суду зроблений, в тому числі, на підставі показань допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.51,52).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 нотаріальною конторою не заводилась, в Спадковому реєстрі (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) станом на 19 грудня 2014 року інформація відсутня (а.с.62, 63).

Зі змісту статті 227 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - ЦК УРСР) вбачається, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином.

Згідно приписів частини 1 статті 47 ЦК УРСР недотримання вимог, передбачених статтею 227 ЦК УРСР тягне за собою недійсність договору.

Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК УРСР суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього.

В судовому засіданні встановлено, що по спірному договору досягнуто всіх істотних умов, позивач, в силу статті 145 ЦК УРСР є добросовісним набувачем.

Загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), згідно приписів статті 71 ЦК УРСР, встановлюється в три роки.

Згідно статті 80 ЦК УРСР закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

З урахуванням заяви позивача про поновлення йому процесуального строку звернення до суду, суд вважає причину такого пропуску строку позовної давності поважною, а тому порушене право позивача підлягає захистові.

Враховуючи вищевикладене, а також положення частини 4 статті 174 ЦПК України в частині повного визнання позову відповідачем Грейгівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, яке судом прийнято, оскільки вказане визнання не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, що є наслідком його задоволення.

Керуючись статтями 208-209, 212, 214-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, укладений 01 липня 1997 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1, який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 13 травня 1993 року, виданого Грейгівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО