АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1255/15 Головуючий 1 інст. - Майстренко А.Н.
Категорія: захист прав споживачів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» січня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про захист прав споживачів,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до Комунального підприємства «Харківводоканал». В обґрунтування свого позову посилалася на те, що вона постійно проживає та є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Зазначила, що у вересні 2014 року їй надіслано рахунок, в якому зазначено, що заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення станом на 01.09.2014 року становила у сумі 941,84 грн. та відповідно до звітною карткою абонента ця заборгованість утворилась з 1999 року по серпень 2014 року. Просила застосувати строки позовної давності та зобов'язати КП «Харківводоканал» списати заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення з особового рахунку НОМЕР_1, платник: ОСОБА_1, АДРЕСА_1 з моменту виникнення заборгованості по 01.09.2011 року у розмірі 876,45 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.12.2014 року в позові ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення - скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. При цьому посилалася на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення та неправильне застосування норм матеріального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклала позовні вимоги.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, рішення суду - залишити без змін. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що такий спосіб захисту як списання заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення чинним законодавством не передбачено.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 та споживачами послуг з водопостачання та водовідведення. Із рахунку за послуги з водопостачання та водовідведення вбачається, що заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення станом на 01.09.2014 року склала 941,84 грн., з якої ОСОБА_1 сплачено 18,00 грн., сума до сплати склала - 934,66 грн.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 16 липня 1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» із змінами та доповненнями бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних, розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів, затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Згідно зі статтею 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійсненні господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Виходячи з вимог Закону та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства.

Особовий рахунок НОМЕР_1, відкритий на ім'я ОСОБА_1 в Комунальному підприємстві «Харківводоканал», є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь - яких сум є право кредитора, тобто відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту вимог статей 11,15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь - яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом. Зобов'язання відповідача щодо списання заборгованості за оплату послуг з водопостачання та водовідведення не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Крім того, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що позов до неї відповідач про стягнення заборгованості не пред'являв.

Виходячи з наведеного та вимог закону судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_1, оскільки зазначений спосіб захисту чинним законодавством не передбачено.

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія відповідно до ст. 308 ЦПК України вважає, що воно є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни або скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1.ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії