Справа №489/6591/14-ц 21.01.2015 21.01.2015 21.01.2015
Провадження №22-ц/784/186/15
Провадження№22-784/186/15
Категорія 44 Головуючий у 1-й інстанції: Спінчевська Н.А.
Доповідач у апеляційній інстанції: Буренкова К.О.
УХВАЛА

Іменем України

21 січня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Буренкової К.О.,

із секретарем судового засідання: Свіщуком О.В.,

за участі: ОСОБА_2 - представника позивачки, відповідачки ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про виселення із квартири як тимчасового мешканця,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про виселення із квартири як тимчасового мешканця.

Позивачка вказувала, що вона є основним наймачем трикімнатної квартири АДРЕСА_1. З нею укладено договір найму цього житлового приміщення. Правом користування житловою площею у квартирі має її син ОСОБА_5 В спірній квартирі також проживає без реєстрації ОСОБА_3, яка перебуває в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5

ОСОБА_6 зазначала, що згоди на вселення відповідачки у спірну квартиру вона не давала. Крім цього, позивачка посилалась на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2013 року, яким відповідачці відмовлено у визнанні права користування спірним житловим приміщенням.

Посилаючись на наведене та положення ст. ст. 98, 99 ЖК України, ОСОБА_6 просила суд виселити ОСОБА_3 із спірної квартири як тимчасового мешканця без надання іншого житлового приміщення.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2014 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Постановлено виселити відповідачку з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_6 відмовити за відсутністю предмету спору. Відповідачка посилається на те, що з вересня 2014 року в спірній квартирі не проживає, а тому вимоги про її виселення є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 є наймачем 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1. Це жиле приміщення знаходиться на балансі ЖЕК №14 ЖКП «Південь» Миколаївської міської ради. Згідно довідки ЖЕК №14 у вказаній квартирі зареєстрована ОСОБА_6 та її син ОСОБА_5

Наполягаючи на задоволенні позову, ОСОБА_6 зазначала, що між нею та ОСОБА_3 існує спір з приводу користування вказаною квартирою, у яку без її згоди остання вселилась у 1991 році як дружина ОСОБА_5

Інформація сектору адресно-довідкової роботи УМДС в Миколаївській області від 15 жовтня 2014 року свідчить про те, що відповідачка з 18 лютого 1986 року зареєстрована у будинку АДРЕСА_2.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 09 грудня 2013 року, ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_6 і ОСОБА_5 про визнання права користування спірним житлим приміщенням.

Відповідно до ст. 98 ЖК України наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні. Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення

Встановивши наведені обставини та перевіривши їх доказами, які надали сторони, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 проживає у спірній квартирі як тимчасовий мешканець, а тому на підставі ст. 98 ЖК України підлягає виселенню із цього житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що з вересня 2014 року вона не проживає в спірній квартирі, а тому відсутній спір між нею та позивачкою, не підлягають задоволенню, оскільки переконливих доказів на підтвердження не проживання в даному житловому приміщенні на час вирішення спору в суді вона не надала.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: