Р І ШЕ Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

Справа № 752/109/15-ц

Провадження № 2/752/2154/15

16.02.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Фролова М.О., за участі секретаря Титаренко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,при цьому пояснивши наступне.

Позивач пояснив, що він із відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками у рівних частинах по 1/3 трикімнатної квартири АДРЕСА_1. В свою чергу рішенням Московського районного суду міста Києва від 22.04.1999 року було визнано безвісти відсутньою ОСОБА_3.В наступному рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 26.06.2008 року по справі № 2о-153/08 було оголошено померлою ОСОБА_4. У зв'язку із наведеним щодо ОСОБА_4 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1р. було видано свідоцтво про смерть від 21.08.2008р.серії НОМЕР_2. Після смерті ОСОБА_3 спадщину не було прийнято. Крім того позивач зазначив, що ОСОБА_2 також у 2004 році покинула квартиру НОМЕР_3, фактично не проживає за її адресою та на сьогоднішній день місцеперебування останньої позивачу не відоме. Із наведеного часу позивач самостійно проживає та фактично утримує безперервно вищезазначену квартиру НОМЕР_3. У зв'язку із наведеним позивач просив визнати за ним право власності на 2/3 частини вищезазначеної трьохкімнатної квартири НОМЕР_3.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності у судовому засіданні, якою позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги повністю, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач ОСОБА_2, повідомлена про дату та час судового розгляду у порядку ст.74ЦПК України, не з'явилася у судове засідання, про поважність причин неявки не повідомила суд.

У зв'язку із наведеним суд ухвалив здійснювати заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів згідно ст. 224 ЦПК України.

Врахувавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини, на які останній посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про необхідність задовольнити позов, виходячи з наступного.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22.01.2010р. по справі № 2-1002/10 встановлено, що згідно довідки МТБІ квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у рівних долях на підставі свідоцтва про право власності виданого 26.12.1997р.

Наведеним рішення визнано за позивачем право власності на 1/3 частини квартира НОМЕР_3 в порядку спадкування після ОСОБА_5

Положеннями ч. 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Разом з цим позивачем ОСОБА_1 зареєстровано у власність 1/3 частина квартири АДРЕСА_1, згідно Витягу про державну реєстрацію прав за № 28187727.

Таким чином вбачається, що позивач із відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками у рівних частинах трикімнатної квартири НОМЕР_3.

Згідно складеного Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності нерухомого майна Технічного паспорту на квартиру НОМЕР_3 від 20.10.2010р., інвентаризаційна справа № 903, зазначена квартира складається із трьох кімнат жилою площею 41,3 кв.м. та має загальну площу 70,1 кв.м.

В свою чергу, рішенням Московського районного суду міста Києва від 22.04.1999 року було визнано безвісти відсутньою ОСОБА_3

При цьому в матеріалах справи відсутні докази щодо участі ОСОБА_3 після 22.04.1999 р. в утриманні квартири НОМЕР_3, оплати щодо неї комунальних послуг.

В наступномурішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 26.06.2008 року по справі № 2о-153/08 було оголошено померлою ОСОБА_3

Про смерть ОСОБА_3 видано Свідоцтво про смерть від 21.08.2008р. серії НОМЕР_2.

Разом з цим в матеріалах справи відсутні докази про прийняття третіми особами як спадкоємцями у спадщину після померлої ОСОБА_3 належної останній 1/3 частини квартири НОМЕР_3.

Крім того вбачається, що ОСОБА_2 обліковується як зареєстрована із 20.12.1983р. адресою квартири НОМЕР_3 згідно довідки КП «Голосіївжитлосервіс» від 24.12.2010р. за № 2125.

В свою чергу згідно складеного і засвідченого КП «Голосіївжитлосервіс» Акту № 17 від 09.07.2014р. визначено, що ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою квартири НОМЕР_3 із 2004 року.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази щодо участі ОСОБА_2 в утриманні квартири НОМЕР_3, оплати щодо неї комунальних послуг.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 із 2004 року одноособово вільно користується та безпосередньо володіє 2/3 частинами квартири НОМЕР_3, належних ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Разом з цим в матеріалах справи відсутні та суду не надано докази на підтвердження оскарження третіми особами вільного користування та безпосередньо володіння позивачем 2/3 частинами квартири НОМЕР_3.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач із 2004р. та по день розгляду судом наведеної справи вільно користується та безпосередньо володіє 2/3 частинами квартири НОМЕР_3, тобто понад 10 років.

В свою чергу згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У зв'язку із наведеним суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов повністю.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно квитанції від 17.11.2014р. позивачем здійснено витрати на оплату судового збору за позовом у сумі 1052,02 грн., що підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 1-5, 8, 10, 11, 26, 27, 30, 60, 109, 118, 119, 208-209, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на 2/3 частини трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1,жилою площею 41,3 кв.м., загальною площею 70,1 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) кошти на оплату судового збору в сумі розміром 1052,0 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Голосіївським районним судом міста Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Зазначена апеляційна скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва.

Суддя