Справа №487/7882/14-ц 23.04.2015 23.04.2015 23.04.2015
Провадження №22-ц/784/920/15
Категорія 41 Головуючий у першій інстанції - Щербина С.В.
Доповідач апеляційного суду - Шаманська Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шаманської Н.О.,

суддів - Данилової О.О.,Лівінського І.В.,

при секретарі судового засідання - Орельській Н.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 грудня 2014 року за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4

про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 р. ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди.

Позивач зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на сайті «Преступности Нет», власником якого є ТОВ «Інформаційне агентство «Українська медіа група», була розміщена стаття відповідача «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка містила недостовірну інформацію про нього та ганьбила його честь, гідність, ділову репутацію.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 червня 2014 р. позов ОСОБА_3 до ТОВ «Інформаційне агентство «Українська медіа група», ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації задоволено. Визнано недостовірними та такими, що ганьблять честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3 відомості опубліковані в статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» на сайті «Преступности Нет» ІНФОРМАЦІЯ_2, автором якої є відповідач. Зобов'язано спростувати відомості, шляхом публікації резолютивної частини рішення суду на сайті «Преступности Нет» (ТОВ ІА «Українська медіа група») у строк протягом двох тижнів з моменту набрання рішенням законної сили.

Посилаючись на те, що відповідачем недостовірна інформація досі не спростована, а внаслідок її поширення йому завдано моральної шкоди, позивач просив стягнути з ОСОБА_4 60 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 грудня 2014 р. позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача 60 000 грн. моральної шкоди. Розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Частиною 2 п. 3 зазначеної постанови визначено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації.

Способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної репутації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди заподіяної такими порушеннями як фізичної так і юридичній особі ( п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009 року).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на сайті «Преступности Нет», власником якого є ТОВ «Інформаційне агентство «Українська медіа група» була розміщена стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», автором якої є відповідач ОСОБА_4, яка містила інформацію щодо організації в м. Миколаєві ОСОБА_3 «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Вважаючи зазначену у статті інформацію негативною та недостовірною, позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Інформаційне агентство «Українська медіа група», ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації .

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 червня 2014 року, яке набрало законної сили 8 липня 2014 р., позовні вимоги задоволені, визнано недостовірними та такими, що ганьблять честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3 відомості, опубліковані в статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» на сайті «Преступності Нет» ( ТОВ ІА "Українська медіа група) ІНФОРМАЦІЯ_2 , автором якої є ОСОБА_4 та зобов'язано спростувати відомості, шляхом публікації резолютивної частини рішення суду на сайті «Преступності Нет» («Інформаційне агентство «Українська медіа група») у строк протягом двох тижнів з моменту вступу рішення суду до законної сили.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, факт розповсюдження відповідачем та ТОВ «Інформаційне агентство «Українська медіа група» недостовірних та таких, що ганьблять честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3 відомостей встановлено рішенням суду.

Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що приниженням честі, гідності та ділової репутації, яка мала місце внаслідок опублікування недостовірної інформації відносно позивача в статті «ІНФОРМАЦІЯ_1», автором якої був відповідач, ОСОБА_3 завдано моральну шкоду.

При цьому суд вірно виходив з того, що позивачем доведено, що негативна, недостовірна інформація, поширена відповідачем щодо нього, завдала йому тяжких емоційних втрат, оскільки сформувала негативну соціальну оцінку громадськості щодо його особи, що завдало йому моральних переживань, ускладнило подальше активне громадське життя , спілкування з колегами, знайомими та співробітниками, що завдає йому моральних страждань та потребує значних зусиль для поновлення попереднього стану .

Разом з цим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції вважав, що позивач довів спричинення йому моральної шкоди в розмірі 60 000 грн.

Проте повністю погодитись з таким не можна.

Так, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. ( п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди).

З матеріалів справи вбачається, що 19 березня 2014 р. на сайті «Преступності Нет» відповідачем була опублікована стаття «ІНФОРМАЦІЯ_1. Дополнение» та 21 липня 2014 р. опублікована стаття «ІНФОРМАЦІЯ_3», де ОСОБА_4 добровільно вибачився перед позивачем за обвинувачення, яке ґрунтується на не підтвердженій інформації, чим намагався зменшити моральні страждання позивача.

Враховуючий зазначені обставини, дії самого відповідача, як автора недостовірної інформації, характер та обсяг страждань, який зазнав позивач, ступінь зниження його престижу, ділової репутації, а також з урахуванням в принципу розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає що 5000 грн. є достатньою компенсацією моральної шкоди, завданої позивачу відповідачем, як автором статті.

За такого, рішення суду слід змінити, зменшивши розмір стягнення моральної шкоди з 60 000 грн. до 5 000 грн.

Посилання апелянта на положення ст. 17 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», як на підставу звільнення від відповідальності за завдану ним моральну шкоду, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки зазначені положення закону стосуються спору щодо завданої моральної шкоди між журналістом або засобом інформації як відповідачем та політичною партією, виборчим блоком, посадовою особою (посадовими особами) як позивачами, тоді як позивача не можна віднести до вищезазначеної категорії осіб.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для його скасування.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення судових витрат слід змінити, зменшивши стягнення судових витрат з 600 грн. до 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 грудня 2014 року змінити, зменшити стягнення моральної шкоди з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 з 60 000 грн. до 5 000 грн. та судових витрат з 600 грн. до 243 грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: