АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/328/15 Справа № 185/4767/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шаповалова І. С. Доповідач - Болтунова Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Козлова С.П., Тамакулової В.О.

при секретарі - Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, -

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю задоволено частково.

Зобов'язано відповідача не чинити позивачеві перешкод у користуванні хвірткою, воротами та ? частиною сараю (літ.Б), розташованими за адресою: АДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З таким заочним рішенням не погодився відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Оскільки заочне рішення суду ОСОБА_2 оскаржується лише в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання не чинити перешкод, законність і обґрунтованість в іншій його частині, колегією суддів не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з правилами ст. ст. 74, 76 ЦПК України судові виклики здійснюються повістками, що надсилаються особам, які беруть участь у справі. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного судового засідання може бути повідомлено під розписку.

Згідно ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права є підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.5 ст. 76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки цій особі.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 був повідомлений про день, місце та час слухання справи, що підтверджується його підписом у розписці.( а.с.41) ОСОБА_2 також повідомлявся про розгляд справи. Неявка відповідача та його представника у судове засідання не призвела до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 березня 1973 року ОСОБА_5 продала ОСОБА_6 51/100 частину домоволодіння АДРЕСА_1, у тому числі і ? частину сараю "Б".

11 травня 1978 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_7 49/100 частин цього ж домоволодіння, де в договорі зазначено сарай "Б" в цілому.

Як вбачається з рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2010 року, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2010 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 11 травня 1978 року на ? частину сараю "Б" та визнання за нею права власності на цю частину, було скасовано і позов був задоволений, так як відповідно до заяви представника КП Павлоградське МБТІ зазначення сараю "Б", у довідці-характеристиці № 561 від 28.04.1978 року за ОСОБА_2 повністю, було вказано помилково, а в розрахунку часток для співвласників на частку 49/100 була включена вартість ? частини сараю "Б". ( а.с.10)

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла. Належне їй майно - 51/100 частину домоволодіння АДРЕСА_1, успадкував її чоловік - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.02.2014 року. ( а.с.4)

Тривалий час між співвласниками зазначеного домоволодіння виникають суперечки з приводу користування хвірткою, воротами та сараєм "Б", які знаходяться у їх загальному користуванні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо зобов'язання відповідача не чинити позивачеві перешкод у користуванні хвірткою, воротами та 1/2 частиною сараю (літ.Б), по АДРЕСА_1, відповідає зазначеним вимогам закону та підтверджується доказами, які судом першої інстанції оцінені належним чином.

Доводи ОСОБА_2 у скарзі стосовно того, що він за власні кошти відновив сарай, який при купівлі домоволодіння був у занедбаному стані, так само як і подвір'я, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не мають правового значення для вирішення даного спору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду в оскарженій частині постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні. А отже апеляційна скарга не задовольняється.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий Л.М. Болтунова

Судді: С.П. Козлов

В.О. Тамакулова