Справа № 511/3615/14-ц
Номер провадження: 2/511/95/15
Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі - Ніколас С.О.,

представник відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок та господарчі споруди по праву спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, в якій просив визнати за ним право власності по праву спадкування за законом на житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані по АДРЕСА_1, який належав його матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник відповідача Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про час та місце слухання по справі була сповіщені належним чином рекомендованим листом, надали суду заяву в якій позовні вимоги ОСОБА_2 визнали та просили слухати справу без участі їх представника.

Ухвалою суду від 21.01.2015 року судом залучено до справи в якості третіх осіб без самостійних вимог - ОСОБА_5, ОСОБА_4.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з"явились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, надали суду заяви, в яких позовні вимоги ОСОБА_2 визнали, не заперечували проти їх задоволення.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, суду пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина на належний матері житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку. Заповіт ОСОБА_6 за життя не залишила, а тому має місце спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є він та його два брати - ОСОБА_5 та ОСОБА_4, інших спадкоємців першої черги за законом не має. Однак брати від прийняття спадщини відмовились, подали нотаріусу відповідну заяву. Він у встановленому законом порядку прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. На підставі його заяви була заведена спадкова справа №289/02. Він отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Однак в видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Тому просив визнати, що дійсно на підставі витягів з погосподарчих книг його мати була власницею будинку по АДРЕСА_1, даний будинок є спадковим майном після смерті матері і визнати за ним право власності по праву спадкування за законом на житловий будинок та господарчі споруди по АДРЕСА_1.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши спадкову справу, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 Степанівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис № 16 (а.с.17).

При житті ОСОБА_6 належав житловий будинок з господарчими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.

Належність померлій ОСОБА_6 на праві власності житлового будинку з господарчими спорудами по АДРЕСА_1 підтверджується довідкою Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за №462 від 06.10.2014 року та виписками з погосподарських книг Степанівської сільської ради за 1982 - 2001 роки , згідно яких вказаний будинок в селі рахувався за померлою ОСОБА_6 (а.с.19)

Будівництво було завершено ОСОБА_6 при житті в 1970 році , будинок збудований на виділеній йому у встановленому законом порядку земельній ділянці , зареєстрований по погосподарчій книзі Степанівської сільської ради , а тому не є самочинним будівництвом , і тому відповідно до вищевказаних письмових доказів, суд вважає, встановленим факт володіння померлою ОСОБА_6 на праві власності житловим будинком з господарчими спорудами по АДРЕСА_1.

Наявність житлового будинку підтверджується технічним паспортом на будинок, згідно якого за вказаною адресою по АДРЕСА_1 розташовані: під літ. "А" - житловий будинок та «а» - веранда, «а1» - прибудова, «а2» - тамбур, загальною площею 63,1 кв.м., в тому числі житловою - 29,0 кв.м., з господарськими спорудами: під літ. "Б" - сарай, під літ. «Г» - погріб, під літ. «Д» - сарй, «№ 1-2» - огорожа, «№1-1» - ворота, а також інвентаризаційними відомостями про домоволодіння. (а.с.8-14)

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне їй майно , в тому числі і на належний їй житловий будинок та господарчі споруди по АДРЕСА_1.

Оскільки спадкодавець померла в 2001 році, дані спірні відносини регулюються нормами законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

За життя ОСОБА_6 заповіту не залишила , тому має місце спадкування за законом.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, зокрема - діти померлого.

Так спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є її сини - ОСОБА_2 , ОСОБА_5, ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача , наявним в матеріалах справи.

Відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у випадку подачі ним заяви про прийняття спадщини в 6-ти місячний строк в нотаріальну контору, так і у випадку фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. Крім цього відповідно до ст.553 ЦК УРСР спадкоємець в цей же строк може відмовитись від прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до державного нотаріуса Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини в установлений 6-ти місячний строк з дня відкриття спадщини 13 червня 2002 року , на підставі якої була заведена спадкова справа №289/2002.

В порядку ст.553 ЦК УРСР його брати - ОСОБА_5, ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовились, про що надали відповідну заяву нотаріусу від 17 червня 2002 року , яка наявна в матеріалах спадкової справи.

Тому ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем по закону, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері.

Однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок, видавши при цьому лише Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та державної реєстрації права власності на нерухоме майно(а.с.31).

Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання а судовому порядку.

Однак відповідно до ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року №1952 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на інші речові права на нерухоме майно , набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом , визнаються державою , тобто право власності на нерухоме майно набувається в порядку який існував на час його спорудження.

Оскільки даний будинок ОСОБА_6 був нею при житті зареєстрований в погосподарчій книзі Степанівської сільської ради , виписка з погосподарчої книги на час закінчення будівництва визнавалась в якості актів органів влади , що підтверджують право власності, судом підтверджено належність померлій спадкового майна.

Оскільки єдиним спадкоємцем померлої, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку, є позивач ОСОБА_2, то право власності на зазначений житловий будинок з господарчими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, належить визнати за ним.

Судові витрати позивачами сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі.

На підставі ст.529, 549, 553 ЦК УРСР, ст.3,4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", керуючись ст.10,11,60,209,212-215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та господарчі споруди по праву спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності по праву спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1, який складається з наступних приміщень: під літ. "А" - житловий будинок та «а» - веранда, «а1» - прибудова, «а2» - тамбур, загальною площею 63,1 кв.м., в тому числі житловою - 29,0 кв.м., з господарськими спорудами: під літ. "Б" - сарай, під літ. «Г» - погріб, під літ. «Д» - сарай, «№ 1-2» - огорожа, «№1-1» - ворота, належних ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ж. В. Теренчук