Справа № 444/691/08 Головуючий у 1 інстанції: Кобзар В.М.
Провадження № 22-ц/783/1198/15 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.,

суддів - Мельничук О.Я., Монастирецького Д.І.,

секретаря - Матяш С.І.,

з участю позивачів - ОСОБА_8, ОСОБА_3,

представника позивачів - ОСОБА_4,

правонаступника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Грибовицької сільської ради на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 09 липня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5 до Грибовицької сільської ради, третіх осіб: Жовківської державної нотаріальної контори, Львівського обласного бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, Відділу земельних ресурсів у Жовківському районі про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и л а:

Оскарженим рішенням позов ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5 до Грибовицької сільської ради, третіх осіб: Жовківської державної нотаріальної контори, Львівського обласного бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, відділу земельних ресурсів в Жовківському районі про визнання права власності на спадкове майно задоволено.

Визнано право власності ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, в рівних частинах - по 1/3 ( одній третій) кожного, а саме, на:

- незавершений будівництвом житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1;

- земельну ділянку площею 0,1512 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 та зареєстрована на ім'я ОСОБА_10 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 та відчужена ним за договором дарування 05.06.2000 року.

Вирішено:

- Львівському ОБТІ та ЕО зареєструвати право власності ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на незавершений будівництвом житловий будинок, який знаходиться на АДРЕСА_1;

- Відділу земельних ресурсів в Жовківському районі перереєструвати право власності на земельну ділянку, яка до укладення договору дарування 05.06.2000 року належала ОСОБА_10 на підставі Державного акту серії НОМЕР_1, і яка знаходиться по АДРЕСА_1, площею 0,1512 га, в рівних частинах на ім'я ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 09 липня 2008 року оскаржила Грибовицька сільська рада.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення є незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому судом не з»ясовано усі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, суд не сприяв повному, об»єктивному та неупередженому розгляду справи.

Зазначає, що відповідно до договору дарування, посвідченого нотаріально 05.06.2000 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 придбали незавершений будівництвом житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1, і готовність якого ставила 10 відсотків, та земельну ділянку площею 0,1512 га за цією ж адресою. Всі права та обов'язки по будівництву житлового будинку перейшли за даним договором до набувачів незакінченого будівництвом будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла. Отже всі її права та обов'язки забудовника повинні перейти до її спадкоємців. На день її смерті готовність будинку становила 43 відсотки, що стверджено зведеним актом Львівського ОБТІ. Про спадкування після смерті ОСОБА_9 звернулися її чоловік ОСОБА_8 та двоє дітей - ОСОБА_3 і ОСОБА_5 Оскільки будинок не був завершений будівництвом, спадкоємці звернулися про спадкування до суду. Рішенням суду від 09.07.2008 року визнано їх право власності на будинок в рівних частинах. Так як незавершений будівництвом будинок подружжям ОСОБА_8 придбано в 2000 році, відповідно до ст.22 КпШтС України, який був чинним на час виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Такі ж права передбачені ст.60 СК України, діючого на даний час, коли майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку.

Як вбачається з матеріалів справи, незавершений будівництвом будинок АДРЕСА_1, подружжям ОСОБА_8 придбано внаслідок договору дарування під час шлюбу, будівництво такого подружжя продовжували до 43 відсотків готовності. Отже, незавершений будівництвом вищевказаний будинок та земельна ділянка для будівництва та обслуговування цього будинку, площею 0,1512 га є спільною сумісною власністю подружжя і належала їм в рівних частинах, тобто по 1/2 частині.

На думку апелянта, позивачі є такими, що прийняли спадщину, оскільки проживали разом з спадкодавцем на день смерті, звернулися про спадкування до нотаріальної контори. При розгляді даної цивільної справи судом не витребувано з нотконтори спадкової справи і залучено до розгляду справи в якості 3-ї особи Жовківську нотаріальну контору, а не Шосту Львівську державну нотаріальну контору, (де відкрито спадкову справу) та зобов'язано постановленим рішенням виконати певні дії третіх осіб по справі, що є незаконним. В рішенні суду зазначено, що ОСОБА_8 не бажає визнавати своє право на половину майна як подружжя, що також є незаконним, оскільки чоловік та дружина, які є живими, не вправі відмовитися від своєї частки у спільному майні подружжя на користь інших спадкоємців, так як ця частка майна не входить до складу спадкового майна. Своєю часткою вони можуть розпоряджатися на користь будь-кого лише після одержання свідоцтва про право власності шляхом відчуження (подарувати, продати), а тому посилання в рішенні суду на вимоги ст.347 ЦК України є безпідставним, так як ОСОБА_8 не був ще на той час власником майна, яке б пройшло державну реєстрацію. Не перевірено судом і факту подачі заяви в нотаріальну контору про відмову від частки в майні подружжя.

Просить рішення Жовківського районного суду Львівської області від 09 липня 2008 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачів ОСОБА_8, ОСОБА_3, представника позивачів ОСОБА_4, правонаступника позивача ОСОБА_6, її представника ОСОБА_7 проти мотивів, викладених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення. До такого висновку колегія суддів дійшла з врахуванням наступних обставин.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався лише частково.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Згідно із ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 60 СК України, майно набуте в шлюбі є спільним сумісним майном подружжя в рівних частинах. Позивач ОСОБА_8 не бажає визнавати своє право на половину майна подружжя, а просить визнати лише його право та право інших спадкоємців на спадкове майно в рівних частинах. Відповідно до ст.347 ЦК України він, вправі відмовитися від частки майна в спільній сумісній власності та прийняти спадщину в рівних частинах з іншими спадкоємцями. ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5 відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом та за вимогами ст. 1268 ЦК України є такими, що прийняли спадщину, так як проживали із спадкодавцем на день її смерті. А відтак, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за всіма позивачами в рівних частинах (по 1/3 частині) право власності на незавершений будівництвом будинок і земельну ділянку в цілому.

Проте колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За приписами ст. 1216 спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1258, статтею 1261 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з 19 червня 1982 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про їх шлюб серії НОМЕР_2, виданим Грибовицькою сільською радою (а.с.17).

Від шлюбу у них народилося двоє дітей - позивачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що, в свою чергу, стверджується свідоцтвами про їх народження.

За договором дарування незакінченого будівництвом житлового будинку, посвідченим нотаріально 05 червня 2000 року, ОСОБА_10 подарував, а ОСОБА_9 та ОСОБА_8 прийняли в дар незавершений будівництвом житловий будинок, готовність якого становить 10 відсотків та земельну ділянку, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,1512 га, що знаходяться в АДРЕСА_1 ( а.с. 12). Таким чином, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 придбали земельну ділянку і незавершений будівництвом будинок АДРЕСА_1 під час шлюбу і подальше будівництво будинку здійснювалося спільно подружжям. За приписами ст.60 СК України та ст. 368 ЦК України, майно набуте в шлюбі є спільним сумісним майном подружжя в рівних частинах, якщо інше не встановлено договором або законом.

А відтак, земельна ділянка і незавершений будівництвом будинок був спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та належав їм в рівних частинах, тобто по ? частині кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла, що вбачається із свідоцтва про її смерть серії НОМЕР_3 від 13 вересня 2007 року (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина на ? частину незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1, готовність якого на 20.05.2008 року становить 43 відсотки, та ? частину земельної ділянки за цією ж адресою, площею 0,1512 га, яка належала до відчуження ОСОБА_10 за Державним актом про право приватної власності НОМЕР_1.

Відсоток готовності будинку на час смерті спадкодавця становив 43%, що визначено зведеним оціночним актом Львівського «ОБТІ та ЕО» від 20.05.2008 року ( а.с. 7).

З довідок № № 547/02-22, 548/02-22 від 04.04.2008 року Грибовицької сільської ради вбачається, що заборон та арештів на майно ОСОБА_9 немає, заповіт від імені спадкодавця в сільській раді не посвідчувався (а.с.14,15).

А відтак, спадкоємцями після смерті ОСОБА_9 є позивачі по справі, діти ОСОБА_5 і ОСОБА_3 та чоловік - ОСОБА_8, всі у рівних частинах.

Із оглянутої в судовому засіданні апеляційної інстанції спадкової справи № 291/08, заведеної після смерті спадкодавця ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що 06 травня 2008 року ОСОБА_5, ОСОБА_3 звернулися до Шостої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті їхньої матері ОСОБА_9 На день її смерті залишилось спадкове майно, а саме грошові вклади у відділенні «Ощадного Банку» м. Львова. Також із заявою про видачу на це майно свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальну контору звернувся і чоловік покійної ОСОБА_8 Всі троє отримали свідоцтва про право на спадщину на грошові вклади.

Із оглянутої в судовому засіданні апеляційної інстанції спадкової справи № 489/2012 щодо спадкування майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 вбачається, що 27 листопада 2012 року ОСОБА_6, яка є дружиною померлого ОСОБА_5 звернулася в Шосту Львівську державну нотаріальну контору в інтересах малолітньої ОСОБА_13, яка є донькою померлого ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини за законом, а також із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом на користь доньки померлого - ОСОБА_13

Крім того, 27 листопада 2012 року в Шосту Львівську державну нотаріальну контору звернувся ОСОБА_8 із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_5 на користь доньки померлого - ОСОБА_13 та надав свою згоду як співвласник квартири АДРЕСА_2 на визначення за померлим ? ідеальної частини квартири.

Також, 20 лютого 2013 року ОСОБА_8 звернувся в Шосту Львівську державну нотаріальну контору із заявою про відмову від спадщини за законом, після смерті його сина ОСОБА_5 та із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті останнього та надав згоду на визначення за померлим ? ідеальної частини квартири і підтвердив, що ніяких переобладнань, реконструкцій, перепланувань у спадковій квартирі не було, кількість кімнат, житлова та загальна площа відповідає технічному паспорту.

25 березня 2014 року завідувач Шостої Львівської державної нотаріальної контори Горонна І.С. скерувала повідомлення спадкоємцю ОСОБА_8 в якому просила представити оригінали Свідоцтв про право власності на нерухоме майно, державний акт про приватну власність на земельну ділянку та оригінали Технічних паспортів на нерухоме майно для оформлення свідоцтв про право на спадщину за законом спадкоємцям, які заявили та претендують на спадкове майно.

В свою чергу, ОСОБА_6, яка діє як законний представник малолітньої дочки ОСОБА_13 31 березня 2014 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 02.04.2014 року Шоста Львівська державна нотаріальна контора скерувала відповідь спадкоємцю ОСОБА_6 з якої вбачається, що спадкоємцю ОСОБА_8 25.03.2014 року було надіслано повідомлення з»явитися в нотаріальну контору, пред»явити оригінал Свідоцтва про право власності та оригінал Технічного паспорта на нерухоме майно для видачі Свідоцтва про права на спадщину, однак станом на 02.04.2014 року спадкоємець ОСОБА_8 в нотаріальну контору не з»явився та відповідних документів не представив.

Судом встановлено, що до спадкового майна після смерті ОСОБА_5 належить частка в квартирі АДРЕСА_2, 1/6 частина незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1, готовність якого становить 43% та 1/6 частина земельної ділянки за цією ж адресою, площею 0,512 га для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Відповідно до ст. 1216 спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1258, статтею 1261 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Із спадкової справи після смерті ОСОБА_5 вбачається, що останнім заповіт не складався, а спадкування здійснюється за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч. 6 ст. 1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Таким чином, ОСОБА_8 є спадкоємцем майна сина ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки його заява про відмову від прийняття спадщини відкликана протягом строку встановленого законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Крім ОСОБА_8 спадкоємцями майна ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_6 та його донька ОСОБА_13

Оскільки ОСОБА_6 подала заяву про відмову від прийняття спадщини в користь ОСОБА_13, то спадкоємцями майна ОСОБА_5, а саме: 1/6 частина незавершеного будівництвом житлового будинкуАДРЕСА_1, готовність якого складала 43%; 1/6 частина земельної ділянки за цією ж адресою, площею 0,512 га для будівництва та обслуговування житлового будинку є ОСОБА_8 в розмірі 1/18 частини незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та в розмірі 2/18 частин даного майна є донька ОСОБА_5 - ОСОБА_13

Оскільки відсутні правовстановлюючі документи на незавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1 (43% готовності), що унеможливлює реєстрацію такого у КП ЛОР «БТІ та ЕО», а відтак не може бути оформлено і спадкування такого після смерті як ОСОБА_9. так і ОСОБА_5 в нотаріальній конторі, а тому колегія суддів приходить до висновку, що порушено право позивачів, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Окрім того, правовстановлюючі документи на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5 оспорюються в суді та є відсутніми у правонаступника ОСОБА_6, остання не має можливості оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому і її право підлягає захисту в судовому порядку.

А отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими в частині спадкування ? частини незавершеного будівництва будинку АДРЕСА_1 та ? частини земельної ділянки, яка знаходиться за цією ж адресою, площею 0,1512 га, після смерті ОСОБА_9 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та в частині спадкування 1/6 частини цього ж майна після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, і тому за позивачами по справі слід взнати право власності на це спадкове майно.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості. Судом першої інстанції неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції, викладені у оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи, що полягає у неправильній оцінці встановлених судом фактичних обставин і помилковому визначенні юридичних наслідків цих обставин. Окрім того, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, п.2 ч.1 ст. 307, п. п. 1,3 ч.1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Грибовицької сільської ради задовольнити частково.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 09 липня 2008 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5 до Грибовицької сільської ради, третіх осіб: Жовківської державної нотаріальної контори, Львівського обласного бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, відділу земельних ресурсів в Жовківському районі про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати право власності за ОСОБА_8, ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за ОСОБА_13 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на спадкове майно, а саме: за кожним по 1/3 частини від ? частини незавершеного будівництвом житлового будинку, 43% готовності якого, який знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та по 1/3 частині від ? частини, земельний ділянку площею 0, 1512 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Мельничук О.Я.

Монастирецький Д.І.