АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/436/15
Справа № 2-42/11 Головуючий 1 інст. - Юр'єва А.М.
Категорія :інші Доповідач - Бобровський В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

с у д д і в Черкасова В.В.,

Пономаренко Ю.А.,

при секретарі Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" на заочне рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 6 серпня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія", третя особа Департамент Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України, про визнання права на отримання страхової суми, стягнення страхової суми та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2006 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до АТ "Українська охоронно-страхова компанія" (далі АТ "УОСК"), третя особа Департамент Державної служби охорони при МВС України, про визнання дій неправомірними, про визнання права на отримання страхової суми, відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що проходив службу у Комінтернівському МВДСО у м.Харкові УДСО при УМВС України в Харківській області та 5 грудня 1989 року при виконанні службових обов'язків по охороні громадського порядку й затриманні правопорушника отримав травму голови. Внаслідок отриманої закритої ЧМТ неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, а згідно висновку МСЕК його було визнано інвалідом другої групи з втратою 80% працездатності та наказом № 43-ос від 24 травня 2005 року УДСО при УМВС України в Харківській області на підставі свідоцтва про хворобу, яке видане 18 квітня 2005 року ВЛК УМВС за п.64 "б" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, звільнено зі служби з 1 червня 2005 року, але відповідачем в порушення його права на страхове відшкодування втрати працездатності у розмірі чотирирічного грошового утримання у сумі 28512 грн. відповідачем було сплачено 6800 грн., заборгована сума складає 21712 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача та на відшкодування заподіяної порушенням його права моральної шкоди просив стягнути 10000 грн.

В подальшому позивачем неодноразово уточнювались та доповнювались позовні вимоги.

Станом на листопад 2010 року ОСОБА_3 на підставах ч.2 ст.625 ЦК України просив додатково стягнути 6209,63 грн. інфляційних втрат з грудня 2005 року за два роки та 1302,72 грн. у сумі трьох відсотків за цей період та 2500 грн. витрат на правову допомогу.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 6 серпня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за ним право на отримання від відповідача страхової суми на підставі п.2 "а" Положення про порядок та умови державного особистого страхування осіб рядового , начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1991 року № 59.

Визнані незаконними дії відповідача щодо відмови у виплаті страхової суми за цим Положенням.

Стягнуто з АТ "УОСК" на користь ОСОБА_3 21712 грн. страхової суми та на користь держави 217 грн. судового збору.

В решті вимог - у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ "УОСК" з посиланням на безпідставність позову, його задоволення в порушення вимог процесуального права на підставі рішення адміністративного суду по справі по якій вони не приймали участі та те, що на підтвердження позову ОСОБА_3 не було надано належних доказів, рішення районного суду просить скасувати, новим рішенням у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги,заперечення проти них, колегія, відповідно до ст..308 ЦПК України, вирішила апеляційну скаргу АТ "УОСК" відхилити, рішення районного суду залишити в частині оскарження без зміни, виходячи з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

По справі, згідно наданих доказів, встановлено, що ОСОБА_3 при виконанні службових обов'язків міліціонера роти міліції № 3 полка міліції управління позавідомчої охорони при УМВС України в Харківській області при затримці правопорушника внаслідок падіння від дій вказаної особи 5 грудня 1989 року отримав закриту черепно-мозкову травму, про що був складений акт про нещасний випадок за формою Н-1 6 грудня 1989 р. та його втратою повторно такий акт 1 серпня 2005 року складено за результатами встановлених обставин нещасного випадку з позивачем при виконанні службових обов'язків по охороні громадського порядку та затриманні злочинця.

Згідно свідоцтва про хворобу № 112 від 18 квітня 2005 року ЛВК госпіталю УМВС України в Харківській області захворювання ОСОБА_3 пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Наказом УДСО при УМВС від 24 травня 2005 року за № 43 о/с на підставі цього свідоцтва ОСОБА_3 звільнено з органів МВС за п.64 "б" ( через хворобу) Положення про проходження служби з 1 червня 2005 року, рішенням МСЕК від 21 вересня 2005 року визнано інвалідом другої групи на два роки з втратою 80 % професійної працездатності.

Згідно повідомлення відповідача на адресу ОСОБА_3 від 27 січня 2006 року комісією ДДСО при МВС України виявлено недостатність підтверджуючих документів по страховому випадку про встановлення інвалідності та 80% втрати професійної працездатності і виплачено 6800 грн. відповідно до п.2 "б" Положення про порядок і умови державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового,начальницького та вільнонайманого складу органів внутрішніх справ України, затверджених Постановою КМУ від 29 червня 1991 року № 59 (далі Положення) за страховим випадком, як одержання легкої травми.

З урахуванням свідоцтва про хворобу від 11 березня 2008 року № 48 ЛВК госпіталю УМВС на момент освідчення ОСОБА_3 18 квітня 2005 року на підставі документального підтвердження лікування за час проходження служби, визнано що його захворювання не пов'язане зі службою в органах внутрішніх справ, а за розкладом хвороб і фізичних вад він не придатний до військової служби у мирний час.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року за позовом ОСОБА_3 до Головного управління МВС в Харківській області, Голови ЛВК ГУМВС України в Харківській області про визнання незаконними рішень та дій ЛВК, визнано незаконним виключення із свідоцтва про його хворобу від 18 квітня 2005 року № 112 на момент освідчення діагноз про стійкі наслідки черепно-мозкової травми , отриманої у 1989 році та затвердження свідоцтва про хворобу від 11 березня 2008 року № 48.

За таких обставин, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 до АТ "УОСК" про стягнення недоплаченої страхової суми у відповідності до п.3 ст.20 Закону України "Про страхування" , п.2 "а" Положення від 29 червня 1991 року про чотирирічний розмір грошового утримання, на підставі договору про державне обов'язкове особисте страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу підрозділів Департаменту ДСО при МВС України, укладеного 31 грудня 2004 року з відповідачем, суд дійшов підставного та обґрунтованого висновку про визнання за ОСОБА_3 право на отримання страхової суми, виходячи із встановлення другої групи інвалідності, втрати 80% професійної працездатності через отримані при виконанні службових обов'язків 5 грудня 1989 року закритої черепно-мозкової травми та безпідставність відмови АТ "УОСК" у виплаті повної страхової суми при надходженні до них матеріалів Управління ДСО при УМВС України у Харківській області від 11 жовтня 2005 року, на звернення позивача у листопаді 2005 року - січні 2006 року, з мотивів сумнівів в правильності наданих документів про інвалідність позивача.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що вони керувались відмовляючи у доплаті страхової суми свідоцтвом про хворобу № 48 від 11 березня 2008 року та те, що для даної справи не має преюдиціального значення постанова адміністративного суду колегія вважає такими, що не спростовують правильності висновку суду, оскільки за положенням про страхування вони повинні сплачувати відповідні суми протягом 3 місяців, а за нормою ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судом в адміністративній справі не доказуються при розгляді справи за участю особи, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, колегія вважає, що справу судом вирішено з дотриманням норм процесуального права та у відповідності до норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, підстави до скасування рішення суду, задоволення апеляційної скарги у справі відсутні.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу АТ "УОСК" відхилити.

Заочне рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 6 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді