Справа № 303/879/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 квітня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Морозової Н. Л.

секретар судового засідання Ільчак Р. М.

за участю: представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави у рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,

в с т а н о в и в:

Позивач, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», який згідно Договору купівлі-продажу права вимоги № 115 від 07.03.2014 року укладеного з ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» та відповідно до Додатку № 2 до Договору купівлі-продажу права вимоги № 115 від 07.03.2014 року, придбав право вимоги до боржника ОСОБА_3 за Договором № 13228/1 від 26.01.2007 року на суму заборгованості 2 090 632,34 гривень, звернувся в суд з позовом ОСОБА_2 та просить звернути стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб MITSUBISHI, модель Pajero3.0 I V6 GS, тип легковий -універсал-В, рік випуску 2005, колір сірий, номер шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_2 рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за Договором про надання споживчого кредиту № 13228/1 від 26.01.2007 року, шляхом його передачі у власність ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Позовні вимоги мотивує тим, що між ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» та ОСОБА_3 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № № 13228/1 від 26.01.2007 року, відповідно до умов якого, Банк надав ОСОБА_3 суму споживчого кредиту в розмірі 307 700,00 Євро під 13% річних на строк до 26.01.2012 року. Умови вказаного кредитного договору Банком виконані в повному обсязі. Позичальник - ОСОБА_3, з свого боку умови кредитного договору не виконував належним чином та у відповідності до умов договору, внаслідок чого, виникла сума заборгованості в розмірі 2 090 632,34 гривень. Вказує на те, що 20.06.2007 року у забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за Договором про отримання споживного кредиту, між Банком та Позичальником було укладено договір застави, предметом якого був транспортний засіб MITSUBISHI, модель Pajero3.0 I V6 GS, тип легковий -універсал-В, рік випуску 2005, колір сірий, номер шасі НОМЕР_2, який належав позичальнику. Вказує, що відповідно до Договору купівлі-продажу права вимоги № 115 від 07.03.2014 року укладеного з ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» та відповідно до Додатку № 2 до Договору купівлі-продажу права вимоги № 115 від 07.03.2014 року, у позивача виникло право вимоги про звернення стягнення на предмет договору застави від 20.06.2007 року. Оскільки, на даний час право власності на заставне рухоме майно зареєстровано за ОСОБА_2 просить звернути стягнення на належний останньому транспортний засіб.

У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позовної заяви підтримав повністю з наведених у заяві підстав просив їх задоволити повністю, у випадку неявки відповідача з винесенням заочного рішення.

Представник відповідача проти задоволення вимог позову заперечила, посилаючись на те, що її довіритель не має жодного обов'язку перед позивачем. При цьому, зазначила, що позивач - Новий кредитор не набув права вимоги за договором застави, оскільки Заставодержатель - ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» не уклав договору про відступлення права вимоги за договором застави з Новим Кредитором. Просила відмовити у задоволенні вимог позову, як необґрунтованих та безпідставних.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 та його представник в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заяви про відкладення справи не подали. Повідомлялися судом, відповідно до ст. 74 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що позивач - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», згідно Договору купівлі-продажу права вимоги № 115 від 07.03.2014 року укладеного з ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» та відповідно до Додатку № 2 до Договору купівлі-продажу права вимоги № 115 від 07.03.2014 року, придбав право вимоги до боржника ОСОБА_3 за Договором № 13228/1 від 26.01.2007 року на суму заборгованості 2 090 632,34 гривень. (а.с 8-12).

Відповідно до пункту 2) Акту прийому-передачі права вимоги відповідно Договору купівлі-продажу права вимоги № 115 від 07.03.2014 року - з 13.03.2014 року Право вимоги за всіма договорами, зазначеними в п.2.2. Договору та Додатку № 2 Договору у повному обсязі перейшло від Первісного кредитора до Нового Кредитора згідно з умовами Договору. (а.с.13).

Відповідно до п.2.2 Договору купівлі-продажу права вимоги № 115 від 07.03.2014 року, предметом цього договору є Право вимоги, що випливає з Контракту, укладеного з Первісним Кредитором та Боржником, а також Договорами про забезпечення (у разі їх наявності) (а.с.8 зворот).

Згідно п 5.2 розділу 5 Договору купівлі-продажу права вимоги № 115 від 07.03.2014 року Первісний кредитор зобов'язується: п.5.2.9 Договору - укласти з Новим Кредитором договір відступлення права вимоги за Договором забезпечення (у разі наявності) у відповідності до умов цього Договору (а.с. 10).

Відповідно до п.2.1 Договору про надання споживчого кредиту № 13228/1 від 26.01.2007 року, у якості забезпечення зобов'язань Позичальник надає земельні ділянки. А відповідно до п.2.2 даного Договору - виконання обов'язку надання забезпечення за цим Договором означає належне оформлення договору іпотеки. (а.с.4).

Як вбачається, п.2 Умови забезпечення кредиту Договору про надання споживчого кредиту № 13228/1 від 26.01.2007 року, даним пунктом не обумовлено укладення Договору застави рухомого майна.

Суд бере до уваги заперечення представника відповідача, що за Договором купівлі-продажу права вимоги № 115 від 07.03.2014 року до позивача - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не перейшло право вимоги по договору Застави рухомого майна від 20.06.2007 року укладеного між Первісним кредитором та Позичальником ОСОБА_3, який наявний у матеріалах справи ( а.с.6,7), оскільки згідно умов п.5.2 та п.5.2.9 Договору купівлі-продажу права вимоги № 115 від 07.03.2014 року, Первісний кредитор зобов'язався укласти з Новим кредитором договір відступлення права вимоги за Договором забезпечення у разі наявності такого.

У матеріалах справи відсутній Договір відступлення права вимоги за Договором забезпечення, тобто договором застави рухомого майна від 20.06.2007 року, який мав бути укладений між Первісним кредитором та Новим кредитором, відповідно до умов п.5.2 та п.5.2.9 Договору купівлі-продажу права вимоги № 115 від 07.03.2014 року.

Позивач, звернувся з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, як власника транспортного засобу, який є предметом договору застави від 20.06.2007 року укладеного з ОСОБА_3, при цьому посилається на норми Закону України «Про заставу», вважаючи, що набув права Заставодержателя за даним договором застави, на підставі Договору купівлі-продажу права вимоги № 115 від 07.03.2014 року.

При цьому, позивачем до позовної заяви додано Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) від 01.04.2014 року, відповідно до якого: «вилучено обтяжувача ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» та додано обтяжувача ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», підставою таких змін зазначено Договір купівлі-продажу права вимоги № 114 від 07.03.2014 року (а.с16).

Таким чином, вказану письмові докази надані позивачем не узгоджуються між собою.

З наданих суду представником відповідача документів: - облікової картки приватного ТЗ НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу MITSUBISHI, модель Pajero3.0 I V6 GS, тип легковий -універсал-В, рік випуску 2005, колір сірий, номер шасі НОМЕР_2, днз НОМЕР_3.

Згідно довідки № 1155 від 18.12.2014 року, виданої Центром надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Мукачева та Мукачівського району УДАІ УМВС України в Закарпатській області, арешти та заборони на проведення реєстраційних операцій, які стали підставою для реєстрації автомобіля MITSUBISHI, модель Pajero3.0, 2005 р. в. , днз НОМЕР_1 не значаться.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Установивши при вирішенні справи на підставі доказів - Витягів про реєстрацію обтяжень рухомого майна (а.с14,15), яким було дано належну оцінку, той факт, що заставлене майно (автомобіль) було відчужене, але застава на спірне майно свою дію не припиняла, зобов'язання забезпечене заставою не виконано, суд дійшов висновку про збереження її чинності при переході права власності на предмет застави до відповідача ОСОБА_2, однак, судом не встановлено підстав для висновку про уступку заставодержателем - Первісним кредитором - Новому кредитору право вимоги за договором застави.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом, у процесі розгляду справи та перевірки доказів, наданих позивачем на підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог до ОСОБА_2, не встановлено належних доказів, які б давали суду можливість прийти до висновку про задоволення позову ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про звернення стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб MITSUBISHI, модель Pajero3.0 I V6 GS, тип легковий -універсал-В, рік випуску 2005, колір сірий, номер шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_2 рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за Договором про надання споживчого кредиту № 13228/1 від 26.01.2007 року, шляхом його передачі у власність ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст. 252, 509, 526, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-218 ЦПК України, суд -

р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави у рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 13228/1 від 26.01.2007 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Морозова Н. Л.