Справа № 274/5153/13-ц Провадження № 2/0274/44/15
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.15 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В., за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І., секретаря судового засідання Вольницької Е.А.,

розглянувши цивільну справу за позовомПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк", представниками якого є Муха П.В., Виноградов В.С., Савенко О.Ю., Блонський В.К., Шиховець Ю.М.,
доОСОБА_6, представником якої є ОСОБА_7,
простягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 р. Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - Банк) звернулось з вказаним позовом, у якому, з урахуванням заяви від 24.01.2014 р. про зміну предмету позову, просить в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 114 382,14 грн. за кредитним договором № 0 від 19.08.2005 р., укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та ОСОБА_6, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № б/н від 19.08.2005 р., укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та ОСОБА_6, шляхом визнання за ним права власності на предмет іпотеки, а саме - нежиле приміщення кафе-магазину літ. "А" загальною площею 60,8 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язати Державну реєстраційну службу України здійснити реєстрацію права власності на це нежиле приміщення за ним, припинити право власності ОСОБА_6 цим нежилим приміщенням (а. с. 88 - 90).

Представник ОСОБА_6 проти позову заперечив, посилаючись на те, що між ОСОБА_6 та Банком відсутні договірні відносини, будь-яких повідомлень від Банку про необхідність на його користь виконувати зобов'язання, яки виникли в неї перед Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк", вона не отримувала, право Банку не порушувалось і тому не підлягає захисту (а. с. 197 - 199).

Судом з'ясовано, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" (Кредитор) та ОСОБА_6 (Позичальник) було укладено кредитний договір № 264/2005/фи-840 від 19.08.2005 р., відповідно до умов якого Кредитор зобов'язався надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Кредитору кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у розмірі 16 300,00 дол. США, надання кредиту здійснюється у термін з 19.08.2005 р. по 19.08.2012 р. (а. с. 6 - 3).

Обставина отримання від Акціонерного комерційного інноваційного банку "Укрсиббанк" ОСОБА_6 грошових коштів у розмірі 16 300,00 дол. США на виконання умов кредитного договору № 264/2005/фи-840 від 19.08.2005 р. підтверджується випискою за кредитним договором за період з 19.08.2005 р. по 10.01.2012 р. (а. с. 23 - 29) та фактично визнана її представником, що випливає з його пояснень та змісту письмових заперечень (а. с. 197).

В забезпечення в повному обсязі виконання усіх зобов'язань за кредитним договором № 264/2005/фи-840 від 19.08.2005 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та ОСОБА_6 (Іпотекодавець) було укладено договір іпотеки від 12.08.2005 р., згідно з умовами якого Іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно - приміщення кафе-магазину літ. "А" загальною площею 60,8 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 14 - 19).

Зобов'язань з виконання кредитного договору № 264/2005/фи-840 від 19.08.2005 р. ОСОБА_6 перед Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" належним чином не виконувала, що підтверджується випискою за кредитним договором за період з 19.08.2005 р. по 10.01.2012 р. (а. с. 23 - 29) та фактично визнано її представником, що випливає з його пояснень та змісту письмових заперечень, у яких він, зокрема, зазначає, що вона припинила виконувати ці зобов'язання (сплачувати кошти) з 2009 р. (а. с. 197 - 198).

Між Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк", яке є зміненим найменуванням Акціонерного комерційного інноваційного банку "Укрсиббанк", що не заперечується особами, які беруть участь у справі, та Банком було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р., на підставі якого Публічне акціонерне товариство "Укрсиббанк" продало (відступило) Банку право вимоги до, зокрема, ОСОБА_6 за кредитним договором № 264/2005/фи-840 від 19.08.2005 р. та договором іпотеки від 12.08.2005 р. (а. с. 133 - 151), яке перейшло до Банку 19.12.2011 р. (п. 2.3 договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р.).

Як вбачається з акту прийому-передачі документації від 02.03.2012 р. за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р., було змінено номер кредитного договору № 264/2005/фи-840 від 19.08.2005 р. на № 0 (а. с. 171).

Пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Законодавством України або кредитним договором № 264/2005/фи-840 (№ 0) від 19.08.2005 р. та договором іпотеки від 12.08.2005 р. не передбачено згоди боржника, яким є ОСОБА_6, на заміну кредитора у зобов'язаннях за цими договорами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що до Банку 19.12.2011 р. перейшло право вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк", яке є зміненим найменуванням Акціонерного комерційного інноваційного банку "Укрсиббанк", до ОСОБА_6 за кредитним договором № 264/2005/фи-840 (№ 0) від 19.08.2005 р. та договором іпотеки від 12.08.2005 р.

Про укладення між Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" та Банком договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р. та про відступлення права вимоги за кредитним договором № 264/2005/фи-840 (№ 0) від 19.08.2005 р. та договором іпотеки від 12.08.2005 р., тобто про заміну кредитора у зобов'язанні, ОСОБА_6 було повідомлено листом № 9553976_30.05.2013 від 30.05.2013 р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Вердикт" (а. с. 32 - 36), яке на підставі договору доручення № 001 від 14.03.2012 р. є повіреним Банку (а. с. 44 - 48).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_6 цього листа.

Інші докази, які б вказували на повідомлення ОСОБА_6 Банком про укладення між ним та Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р. та про відступлення права вимоги за кредитним договором № 264/2005/фи-840 (№ 0) від 19.08.2005 р. та договором іпотеки від 12.08.2005 р., тобто про заміну кредитора у зобов'язанні, матеріали справи не містять.

Частиною другою статті 516 Цивільного кодексу України визначено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Однак, як випливає зі змісту пояснень представника ОСОБА_6 та його письмових заперечень, та про що зазначалось вище, ОСОБА_6 припинила виконувати зобов'язання (сплачувати кошти) за кредитним договором № 264/2005/фи-840 (№ 0) від 19.08.2005 р. з 2009 р. (а. с. 197 - 198).

Як випливає зі змісту позовної заяви та виписки за кредитним договором за період з 19.08.2005 р. по 10.01.2012 р. (а. с. 23 - 29), розмір заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором № 264/2005/фи-840 (№ 0) становить 14 310,29 дол. США, що за курсом Національного Банку України станом на 12.03.2013 р. складає 114 382,14 грн.

ОСОБА_6 та її представник будь-яких доказів на спростування цієї обставини (розміру заборгованості) не подали.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_6 має перед Банком заборгованість за кредитним договором № 264/2005/фи-840 (№ 0) у розмірі 14 310,29 дол. США, що за курсом Національного Банку України станом на 12.03.2013 р. складає 114 382,14 грн.

Як було встановлено раніше, в забезпечення в повному обсязі виконання усіх зобов'язань за кредитним договором № 264/2005/фи-840 (№ 0) від 19.08.2005 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та ОСОБА_6 (Іпотекодавець) було укладено договір іпотеки від 12.08.2005 р., згідно з умовами якого Іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно - приміщення кафе-магазину літ. "А" загальною площею 60,8 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 14 - 19), право вимоги за яким перейшло до Банку на підставі укладеного з Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк", договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р.

У постанові Верховного Суду України від 11.12.2013 р. у справі № 6-124цс13 викладено таку правову позицію:

"Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з положень частини другої статті 16 Цивільного кодексу України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором".

Вказана постанова є обов'язковою для суду (частина перша статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України).

Тобто Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 12.08.2005 р. в рахунок виконання забезпечених цим договором зобов'язань, а саме - зобов'язань за кредитним договором № 264/2005/фи-840 (№ 0), шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, але лише за умови, що такий спосіб звернення стягнення передбачено цим іпотечним договором.

Між тим, договором іпотеки від 12.08.2005 р. не передбачено такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки як набуття іподекодержателем, яким у даний час є Банк, права власності на предмет іпотеки, а саме - нежиле приміщення кафе-магазину літ. "А" загальною площею 60,8 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

З цього договору випливає, що звернення стягнення не предмет іпотеки здійснюється шляхом реалізації (продажу) останнього, а не шляхом набуття права власності на нього (розділ 6 договору, а. с. 17 - 18).

Крім того, матеріали справи не містять доказів дотримання Банком пункту 6.1 договору іпотеки від 12.08.2005 р., а саме - доказів надсилання ОСОБА_6 вимоги з стислим змістом порушених зобов'язань, вимоги про виконання порушеного зобов'язання не менш ніж у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги (а. с. 17).

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову Банку необхідно відмовити.

Керуючись статтями 1 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 - 60, 64, 79, 88, 209, 212 - 215 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості відмовити.

Роз'яснити, що:

- рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано;

- у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;

- апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення;

- особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Корбут