АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

28 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Махлай Л.Д., Семенюк Т.А.,

при секретарі: Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славікіної Марини Анатоліївни, яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк»,

на рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про повернення банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»), в якому просив: зобов'язати відповідача виплатити йому в повному обсязі одноразово борг у сумі 1 503,04 доларів США; нарахувати та виплатити позивачу відсотки на вказану суму, починаючи з 16.08.2014 по ставці 10 % річних, як передбачено договором № 822621/2014 від 15 липня 2014 року; нарахувати та виплатити позивачу моральну шкоду в розмірі основного боргу в національній валюті України по курсу НБУ на день виплати.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за договором та не повернув на вимогу позивача грошові кошти (депозит та нараховані відсотки). Також, вказував на те, що він у зв'язку з постійними відмовами банку у видачі коштів, зазнав моральної шкоди, яка полягає у погіршення стану його здоров'я та порушення звичного способу життя.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» виплатити ОСОБА_3 залишкову суму заборгованості у розмірі 1 503 доларів 04 центи США, що за курсом Національного Банку України станом на 06 лютого 2015 року складає 27 054 (двадцять сім тисяч п'ятдесят чотири) грн. 36 коп., яка складається з тіла депозиту та нарахованих відсотків за період з 15.04.2014 по 31.10.2014, за договором банківського вкладу № 822621/2014 від 15.07.2014.

Зобов'язано ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» донарахувати та виплатити ОСОБА_3 проценти у розмірі, визначені п. 1.6 договору № 822621/2014 від 15.07.2014, за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів такому вкладнику. В іншій частині позову - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач через свого представника звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилався на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим в зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Вказував на те, що позивачем не доведено обставин щодо протиправності дій Банк по обслуговуванню рахунку. Судом не взято до уваги, що Банк повернув позивачу всю суму банківського вкладу з нарахованими процентами на його поточний рахунок «для виплат», а тому виконав свої зобов'язання за договором. Зазначав, що у випадку дострокового розірвання договору банківського вкладу, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу у зв'язку з чим стягнення з Банку суми вкладу в повному обсязі є безпідставним.

Крім цього, зазначив, що судом не було враховану ту обставину, що виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу ФГВФО на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський АкціонернийБанк» та не застосовано до вказаних правовідносин Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

ОСОБА_3 - в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач відповідно до ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив. На адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було укладено договір банківського вкладу «Англійський «Постійний» Здорова добавка» «Піврічний» № 664310/2013 від 15.10.2013 згідно якого грошові кошти (5 000 доларів США) були розміщені на депозитному рахунку в Банку на строк до 15 листопада 2014 року.

14 квітня 2014 року за заявою ОСОБА_3 вказаний Договір було припинено та грошові кошти в сумі вкладу з нарахованими відсотками були повернуті на поточний рахунок за вкладом на вимогу «для виплат».

14 квітня 2014 року між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський АкціонернийБанк» було укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» № 774371/2014 згідно якого грошові кошти (3 000 доларів США) були розміщені на депозитному рахунку в Банку на строк до 15 травня 2014 року.

15 липня Договір банківського вкладу було припинено, а грошові кошти повернуті вкладнику на поточний рахунок, у відповідності до умов Договору.

В той же день між сторонами було укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності _Подвійний дохід ЕПС» № 822621/2014 за умовами якого вкладник розмістив на депозитному рахунку в Банку 1500 доларів США.

Як вбачається із виписки про рух коштів по рахунку НОМЕР_1 за період з 15.04.2014 по 20.11.2014, позивачем 15.07.2014 були залучені кошти на вклад за угодою 822621/2014 від 15.07.2014 у розмірі 1 500 доларів США.

Відповідно до п. 1.7 Договору дата вимоги вкладником вкладу - 15 серпня 2015 року.

За письмовою заявою позивача Договір банківського вкладу № 822621/2014 від 15.07.2014 було достроково припинено та грошові кошти в сумі вкладу та нараховані відсотки були перераховані на рахунок вкладника № НОМЕР_1 15 серпня 2014 року.

Згідно п. 1.2 Договорів Банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» (далі - Рахунок-кореспондент). На цей Рахунок-кореспондент Банк перераховує нараховані проценти за збереження Вкладу та може бути перерахований вклад по закінченні строку його дії. Нараховані проценти за збереження вкладу з капіталізацією процентів Банк перераховує на рахунок.

Задовольняючи частково позовні вимог щодо стягнення залишкової суми заборгованості за банківським вкладом суд, виходив з того, що не зважаючи на перерахування коштів на поточний рахунок позивача, осатаній не зміг розпорядитися ними на власний розсуд, що порушило його право, як вкладник, отримати вклад за першою вимогою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Частиною 2 ст. 1060 ЦК України закріплено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо належного виконання Банком своїх зобов'язань за договором, оскільки грошові кошти в сумі вкладу та нараховані відсотки були повернуті вкладнику на його рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат», а в подальшому банк повертав кошти, обмежуючи їх розмір, та з 20.09.2014 взагалі перестав повертати кошти.

З матеріалів справи вбачається, що вихідний залишок, неповернутий позивачу, становить 1503,04 доларів США.

Судом першої інстанції також вірно не застосовано до вказаних правовідносин Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», доводи апеляційної скарги в цій колегія суддів визнає безпідставними.

Позивач звернувся до суду з позовом 21.11.2014, а постановою Правління НБУ від 20.11.2014 № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних» та рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.11.2014 року № 128 уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ВіЕйБі Банк» - Славкіну М.А. призначено з 24.11.2014.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом до введення тимчасової адміністрації у Банку, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не підлягає застосування до вказаних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставного зобов'язання донарахувати та виплатити проценти у розмірі, визначені п. 1.6 договору № 822621/2014 від 15.07.2014, за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів такому вкладнику колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 1060 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент.

Згідно із ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Пунктом 1.6. Договору встановлено, що при достроковому закритті вкладу проценти за вкладом нараховуються/перераховуються у повному обсязі згідно договору за кожні повні 6 місяців дії вкладу, за кожний неповний 6 місячний строк дії вкладу - за процентною ставкою для випадків дострокового закриття у розмірі, що діє на момент закриття вкладу за цим видом вкладу у відповідній валюті, за відповідним строком, відповідним розрахунковим періодом, відповідною сумою початкового вкладу та відповідною періодичністю виплати процентів, оголошені на Інтернет-сайті Банку - www.vab.ua. Умови дострокового повернення вкладу зазначені в Правилах, окрім випадків звернення клієнта до Банку в усній формі в перший день після закінчення кожного шестимісячного періоду дії вкладу.

Разом з цим, судом встановлено, що позивач після закриття вкладу звертався до Банку з вимогою про повернення грошових коштів, у зв'язку з чим Банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про зобов'язання відповідача донарахувати та виплатити ОСОБА_3 проценти у розмірі, визначені п. 1.6 договору № 822621/2014 від 15.07.2014, за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів такому вкладнику.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи та дав належну оцінку всім доказам, наданим сторонами згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України, а в рішенні навів переконливі доводи на обґрунтування своїх висновків.

Приведені в апеляційній скарзі доводи відповідача зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін як такого, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб СлавікіноїМарини Анатоліївни, яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 755/34588/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5940/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Середа К.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.