Справа № 740/3989/15-ц
Провадження № 2/740/1262/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді СКАЛОЗУБА О .М.,

при секретарі Полєтавкіній М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ніжина цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач в заяві просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по кредитному договору на загальну суму 59100,36 грн., посилаючись на слідуючі обставини: 27 травня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» та фізичною особою - резидентом України, якою є ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № ВLаЖГА000380406.

Згідно пунктів 1.1. - 1.7. загальної частини договору та пунктів 1-2 спеціальної частини договору, банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 17 500 грн. 00 коп., термін повернення кредиту - 27 травня 2014 року.

Відповідно до п. 2.4.2. договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у додатку №1 цього договору, процентна ставка за договором встановлена на рівні 15 % річних (п.3 спеціальної частини договору).

Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом встановлена в розмірі 1,75 % від суми кредиту (п.4 спеціальної частини договору).

Згідно із п. 2.5.2. договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п. 6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом.

Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобов'язань ухиляється.

Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за управління кредитом, які передбачені п. 2.5 кредитного договору.

Згідно пункту 4.3. договору, у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,5 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 спеціальної частини договору.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17 серпня 2015 року становить 59 100 (п'ятдесят дев'ять тисяч сто) грн. 36 коп., з них заборгованість: по поверненню кредиту - 7 851,40 грн; по сплаті відсотків - 2 616,62 грн; по сплаті комісії - 3 675,00 грн; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 44 957,34 грн.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно.

В судове засідання представник позивача не з'явився, в позові просить розгляди справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій позов визнала частково, а саме в частині стягнення з неї суми кредиту в розмірі 7 851,40 грн та відсотків в розмірі 2626,62 грн. Просить зменшити розмір пені на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України до 8000,00 грн та відмовити в задоволенні стягнення з неї комісії в розмірі 3675,00 грн, оскільки їй фактично не надавалась така послуга як управління кредитом.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не явились.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно.

27 травня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» та фізичною особою - резидентом України, якою є ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № ВLаЖГА000380406.

Відповідно допунктів 1.1. - 1.7. загальної частини договору та пунктів 1-2 спеціальної частини договору, банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 17 500 грн. 00 коп., термін повернення кредиту - 27 травня 2014 року.

Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом.

Зазначена позивачем в позовній заяві загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17 серпня 2015 року становить 59 100 грн. 36 коп., з них заборгованість: по поверненню кредиту - 7 851,40 грн; по сплаті відсотків - 2 616,62 грн; по сплаті комісії - 3 675,00 грн; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 44 957,34 грн. Однак суд вважає, що розмір заборгованості повинен складати 18468,02 грн., яка включає в себе заборгованість за кредитом - 7851,40 грн., відсотки за користування кредитом в розмірі 2616,62 грн. Нарахування позивачем комісії в розмірі 3675,00 грн. суд вважає безпідставним з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

За правилам ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором.

Відповідно до п. 17 ст. 1 Закону України № 1023-ХІІ від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів» (далі Закон № 1023-ХІІ) послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Згідно ч. 4 ст.11 Закону № 1023-ХІІ кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього закону, є нікчемною.

З рішення Конституційного суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011, вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті, статті 11 Закону № 1023-ХІІ, з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача, тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Як вбачається з розрахунку заборгованості позивачем нарахована комісія у вигляді нарахування щомісячної плати за управління кредитом, яка складає 3675,00 грн. Разом з тим, позивачем не надано доказів того, які саме послуги надаються позивачу за цією комісією.

За таких обставин, суд вважає, що нарахування банком комісії не відповідає умовам кредитного договору та суперечить положенням ч. 4 ст.11 Закону № 1023-ХІІ, а тому такі вимоги задоволенню не підлягають.

Що стосується пені, то за правилами ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки ( штраф, пеня) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, якими, зокрема, може бути ступень виконання зобов'язань боржником, майновий стан чи інші інтереси позичальника.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України "Про відповідальність за несвоєчасно виконання грошових зобов'язань" від 22 листопада 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, як складовим елементом загального конституційного принципу верховенства права.

Вимога позивача про стягнення пені в розмірі, який в декілька разів перевищує заборгованість спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року №39/248, в якій наголошено, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, а тому принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Конституційний Суд України визначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч.3 ст.551 ЦК України.

Отже, ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків (постанова Верховного Суду України, ухвалена по справі № 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року).

Враховуючи те, що діючим законодавством не наводиться чіткий перелік таких обставин та це питання повинно вирішуватися на підставі аналізу конкретної ситуації, тому суд вважає, що оскільки розмір заборгованості за кредитним договором становить 7851,40 грн., а нарахований штраф - 44957,34 грн., який значно перевищує розмір збитків, то є підстави зменшити розмір штрафу, визначений позивачем, до 8 000 грн.

Відповідно до ст.79 ,88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати.

Приймаючи до уваги те, що позов ПАТ «ВіЕйБіБанк» задоволено на 31,25 % ( 18468,02 грн. х 100% : 59100,36 грн. = 31,25%), тому підлягає до стягнення з ОСОБА_2 на користь держави 184,69 грн судових витрат у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог ( 591,00 х 31,25% :100%).

Керуючись ст.ст. 509,526,551,611,612,625, 1054 ЦК України, ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» , ст.ст.10,11,60, 79, 88, 212-215,218 ЦПК України , -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НМ № 034179, виданий Ніжинським МРВ УМВС України в Чернігівській області 19.04.2002, місце проживання - вул. Ващенка, б. 12, кв. 2, м. Ніжин ,Чернігівська область) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (, місцезнаходження: 04119, м.Київ, вул. Дегтярівська, б. 27«Т», р. № 1 в Головному управлінні Національного банку України по м. Києву і Київській області, МФО 321024) заборгованість за Кредитним договором № ВLаЖГА000380406 від «27» травня 2011 року в сумі 18 468 (вісімнадцять тисяч чотириста шістдесят вісім) грн. 02 коп,з них : заборгованість: по поверненню кредиту - 7 851,40 грн; по сплаті відсотків - 2 616,62 грн; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань-8000 гривень..В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 184,69 гривень судового збору на користь державного бюджету .

На рішення може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайсуд апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Скалозуб О.М.