Дата документу 03.02.2015
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 лютого 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд в складі:
головуючого - судді Міщенко Т.М.
при секретарі - Макаренко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитними договорами в розмірі 10084452,81 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн.
Від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує та вказує, що відповідно до п. 4.1.1 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний заплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум. Підписавши кредитний договір позичальник погодився зі всіма його умовами, у тому числі і з порядком і розміром нарахування пені. Тому просить задовольнити позов в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить підпис в судовій розписці, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Раніше 03.11.2014 р. були надані заперечення на позову заяву, в яких вказується на те, що ОСОБА_1 визнає позов в частині основного боргу та відсотків за кредитним договором № CM-SME207/275/2008, які становлять 169143,55 доларів США та за кредитним договором № CL-200/1051/2008 в розмірі 3766,83 доларів США, але не визнає розмір нарахування пені по обом кредитним договорам, оскільки розмір пені значно перевищує прострочену суму боргу, що не є обґрунтованими збитками позивача по відношенню до відповідача. Встановлена в п. 4.1.1 кредитного договору пеня у розмірі 1% від суми несвоєчасного виконання боргових зобов'язань за кожен день прострочки суперечить ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996 р., нормою якої передбачено, що розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. Таким чином, загальна сума пені за кредитним договором № CM-SME207/275/2008 від 13.06.2008 р. складає 357964,29 грн., за кредитним договором № СL-200/1051/2008 від 06.05.2006 р. складає 7906,45 грн. Загальна заборгованість за двома кредитними договорами зі сплати пені складає 365870,74 грн. Просить задовольнити позов частково та стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитними договорами в розмірі 2582581,81 грн.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчить поштовий конверт з відміткою «немає вдома», заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Згідно п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
13.06.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та у відповідності зі ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № CM-SME207/275/2008 /а.с. 6-10/. Відповідно до якого банк здійснив видачу кредитних коштів ОСОБА_1 в сумі 160000 доларів США. Призначення платежу - на споживчі цілі.
27.06.2012 р. між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст. 512, 514 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитними договорами та договорами поруки право вимоги в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором /а.с. 27/.
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановленого договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановленого договором або законом.
Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за вищевказаним кредитним договором та договором поруки.
Згідно п. 3 частини № 1 кредитного договору № CM-SME207/275/2008 від 13.06.2008 р. встановлено плаваючу процентну ставку, яка складається з фіксованого відсотку в розмірі 5,99% річних та FIRD (процентна ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору).
Відповідно до п. 4 частини № 1 кредитного договору № CM-SME207/275/2008 від 13.06.2008р. повернення кредиту та сплати процентів відбувається шляхом сплати позичальником платежів, що зменшуються. Датою остаточного повернення кредиту є 12.06.2018 р.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
13.06.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № SR-SME207/275/2008 від 13.06.2008 р., в якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору № CM-SME207/275/2008 від 13.06.2008 р. /а.с. 11/. Відповідно до п. 1.2 договору поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники.
Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно п. 3 частини № 1 кредитного договору № CL-200/1051/2008 встановлено фіксовану процентну ставку, яка складається з фіксованого відсотку в розмірі 11% річних. Відповідно до п. 2 - датою остаточного повернення кредиту є 06.05.2011 р.
Відповідно до п. 1.1 частини № 2 кредитного договору № CL-200/1051/2008 банк надає позичальнику кредит, що визначений у частині № 1 цього договору, а позичальник приймає кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати всі інші зобов'язання, як це вказано в договорі.
Згідно п. 1.5 кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірах та строк, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Нараховані в порядку передбаченому цим договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк передбачений в графіку платежів.
Відповідно до п. 4.1.1 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний заплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожен день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум.
Однак, всупереч умовам кредитних договорів, вищевказані зобов'язання позичальником щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються.
В якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору № CL-200/1051/200806.05.2006 р. від 06.05.2006 р. між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № CGCL-200/1051/2006. Згідно п. 1.2 вказаного договору поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно /а.с. 17/.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошову кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Керуючись ст. ст. 3, 10, 197, 212, 224 ЦПК України, ст. ст. 526, 549, 599, 628, 634, 1050, 1054 ЦК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області 27.05.1999 р., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 1827 грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, НОМЕР_3, виданий Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області 27.05.1999 р., проживаючої за адресою: АДРЕСА_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 1827 грн.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: