Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"02" лютого 2015 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Дяченко В.Г.,

при секретарі Омельченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №23, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв'язок» (ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок»), філії «Полтавський виробничий експлуатаційно-технічний вузол зв'язку» ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок» Державного підприємства «Укрдорзв'язок» («Полтавський ВЕТВЗ» ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок») про стягнення заборгованості по заробітній платі, середньої заробітної плати за час затримки по виплаті зарплати, вихідної допомоги при звільнені, грошової компенсації за відпустки, компенсації втрати частини заробітної плати, індексацію заробітної плати, заборгованість по виплаті матеріальної допомоги, заборгованість по виплаті за вислугу років, моральну шкоду

встановив:

Позивач звернулася до суду з вимогами про стягнення з ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок», на її користь, заборгованість по виплаті матеріальної допомоги на оздоровлення за 2012-2013 роки у розмірі 3470 гривень та заборгованість по виплаті за вислугу років за 2012 рік у розмірі 2100 гривень.

Також просить стягнути з філії «Полтавський ВЕТВЗ» ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок», на її користь:

заборгованість по заробітній платі з 01.02.2014 року по 11.08.2014 року у розмірі 12498,27 гривень;

середній заробіток за весь час затримки, починаючи з 11.08.2014 року по день винесення рішення, у розмірі 13959,77 гривень;

вихідну допомогу у зв'язку із звільненням за ч.1 ст.40 КЗпП України, в розмірі 3584,97 гривень;

грошову компенсацію за відпустку та невикористану відпустку, у розмірі 3259,73 гривень;

компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з пропущенням строків її виплати у розмірі 216,33 гривень;

індексацію в розмірі 221,44 гривень;

моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

Позовні вимоги мотивуються тим, що позивач 13.09.2011 року була прийнята на роботу в ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок», на посаду оператора електрозв'язку в Одеський ЛТЦДЗ, який з 01.01.2014 року став підпорядковуватися філії «Полтавський ВЕТВЗ» ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок».

11.08.2014 року позивача звільнено з роботи у зв'язку із скороченням штату працівників на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України.

На протязі всього періоду роботи в ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок», останнім не дотримувалися строки виплати заробітної плати та на теперішній час у ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок» існує заборгованість перед позивачем по виплаті матеріальної допомоги на оздоровлення за 2012-2013 роки у розмірі 3470 гривень та заборгованість по виплаті за вислугу років за 2012 рік у розмірі 2100 гривень.

Після звільнення позивач отримала лише трудову книжку, розрахунок не було проведено, що є порушенням ст.ст.47,116 КЗпП України.

На звернення позивача, філія «Полтавський ВЕТВЗ» ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок» 22.08.2014 року надала її довідку про середню заробітну плату, а 02.09.2014 року - довідку про заборгованість, в якій вказана заборгованість помісячно та загальна сума заборгованості, яка складає 18215,48 гривень. Детального розрахунку заборгованості не надано.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, під час уточнення судом позовних вимог та після роз'яснення позивачу положень ст.ст.10,33 ЦПК України, наполягала на заявлених позовних вимогах.

Представники відповідачів у судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі - не надали.

Представник відповідача ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок» надав письмові заперечення проти заявлених до нього позовних вимог, в яких пояснив, що надання матеріальної допомоги на оздоровлення та виплати за вислугу років є правом а не обов'язком підприємства за наявності фінансових можливостей.

Судом встановлено:

Згідно наказу ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок» №104 31.10.2013 року, створено філію «Полтавський виробничий експлуатаційно-технічний вузол зв'язку» ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок» без створення юридичної особи (а.с.16).

Відповідно до записів в трудовій книжці АР №022698 позивача прийнято на роботу до ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок» 13.09.2011 року та звільнено з роботи 11.08.2014 року (а.с.7).

Позовних вимог щодо неправомірності звільнення з роботи позивачем не заявлено.

Відповідно до довідки №3/56 від 02.09.2014 року, заборгованість по зарплаті на день звільнення складає 18215,48 гривень (а.с.11).

Довідкою №3/49 від 22.08.2014 року встановлено середньоденна заробітна плата - 100,05 гривень (а.с.12).

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів.

Відповідно до ст.30 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно вимог ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В частині стягнення з ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок», на користь позивача, матеріальної допомоги, заборгованості за вислугу років, суд вважає, що вимоги позову задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно з Положенням про надання матеріальної допомоги на оздоровлення у зв'язку з відпусткою та на соціально-побутові потреби працівникам ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок» (а.с.53), така матеріальна допомога може надаватися всім працівникам. Згідно до п.1 Положення, матеріальна допомога може бути надана за наявності фінансових можливостей ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок». Пункотом третім Положення передбачено, що рішення про надання матеріальної допомоги приймається адміністрацією підприємства спільно з профспілковим комітетом, отже надання відповідної допомоги є правом, а не обов'язком підприємства. Збитки ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок» в 2013році склали 515 000 гривень, а за 9 місяців 2014року 1748 000 гривень (а.с.61,65).

Згідно з Положенням про порядок і умови виплати працівникам ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок» винагороди за вислугу років (а.с.55), зокрема п.3.10 передбачає, що виплата за вислугу років, нараховується щомісячно при наявності фінансових можливостей ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок», філій та структурних підрозділів, за відсутності фінансової можливості зазначена виплата не проводиться, а отже й обов'язок підприємства щодо виплати винагороди за вислугу років відсутній.

В частині стягнення з філії «Полтавський ВЕТВЗ» ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок», на користь позивача, заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки, починаючи з 11.08.2014 року по день винесення рішення, вихідної допомоги у зв'язку із звільненням за ч.1 ст.40 КЗпП України, грошової компенсації за відпустку та невикористану відпустку, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з пропущенням строків її виплати, індексацію, моральної шкоди, суд вважає, що вимоги позову задоволенню не підлягають з підстав звернення позивача до неналежного відповідача.

Враховуючи положення ч.4 ст.10 ЦПК України, суд звертав увагу позивача на те, що позовні вимоги заявлені до філії «Полтавський ВЕТВЗ» ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок», яка є неналежним відповідачем, та роз'яснював наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, проте позивач наполягав саме на вказаному у позові відповідачі, про що свідчить журнал судового засідання від 15.01.2015 року.

При цьому, належним відповідачем за вимогами позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки, починаючи з 11.08.2014 року по день винесення рішення, вихідної допомоги у зв'язку із звільненням за ч.1 ст.40 КЗпП України, грошової компенсації за відпустку та невикористану відпустку, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з пропущенням строків її виплати, індексацію, моральної шкоди - є ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок».

Пред'явлення позову не до тієї особи, яка має відповідати за такими позовними вимогами (неналежного відповідача) є самостійною підставою для відмови в задоволенні таких позовних вимог.

При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу право на звернення до суду з такими позовними вимогами до ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок» у загальному порядку.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 59, 60, 61, 209, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в позовних вимогах, в повному обсязі, за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв'язок», філії «Полтавський виробничий експлуатаційно-технічний вузол зв'язку» ДПДЗ ІЗА «Укрдорзв'язок» Державного підприємства «Укрдорзв'язок» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середньої заробітної плати за час затримки по виплаті зарплати, вихідної допомоги при звільнені, грошової компенсації за відпустки, компенсації втрати частини заробітної плати, індексацію заробітної плати, заборгованість по виплаті матеріальної допомоги, заборгованість по виплаті за вислугу років, моральну шкоду.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області, через Суворовський районний суд м.Одеси, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.Г. Дяченко