У х в а л а

3 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Усік Анжели Михайлівни про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2015 року та рішення Апеляційного суду Волинської області від 23 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Усік Анжела Михайлівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 23 квітня 2015 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено: визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 22 травня 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Усік А.М. та зареєстрований в реєстрі за № 625.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Усік А.М. у вказаній справі на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

22 липня 2015 року приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Усік А.М. (далі - приватний нотаріус Усік А.М.) звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд вищезазначених судових рішень з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей статті 203, частини першої статті 215, статті 330, частини першої статті 388 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На обґрунтування підстави перегляду зазначеного судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 вересня 2014 року, 13 березня і 15 травня 2013 року, 18 квітня 2012 року, в яких, на її думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 15 травня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявниця, та відмовляючи у відкритті касаційного провадження, касаційний суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_8; розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України, а відтак порушене право позивача, як співвласника спірної квартири, підлягає судовому захисту в спосіб, визначений законом, а саме визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Разом з тим у судових рішеннях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на які заявниця посилаються як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції вказаних норм матеріального права, містяться такі висновки:

- в ухвалах від 3 вересня 2014 року, 13 березня і 15 травня 2013 року касаційний суд, передаючи справи на новий розгляд, зазначив про порушення судом апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо встановлення обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення спору;

- в ухвалі від 18 квітня 2012 року касаційний суд, залишаючи в силі рішення апеляційного суду, погодився з його висновком про те, що позивачем обраний невірний спосіб захисту свого права, а відтак відсутні й правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу, оскільки особа, яка придбала спірну квартиру, набула право власності на неї на законних підставах, а тому мала право нею розпоряджатися.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Усік Анжела Михайлівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним за заявою приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Усік Анжели Михайлівни про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2015 року та рішення Апеляційного суду Волинської області від 23 квітня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

А.Г. Ярема