Справа № 487/6295/15-ц
Провадження № 2/487/2537/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі головуючого-судді Андрощука В.В.

при секретарі Забродській Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

11.08.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

У позові позивач вказувала, що 20.12.2012 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно якого останній отримав гроші в розмірі 10000 доларів США. Договір був укладений в усній формі, але на підтвердження укладання цього договору ОСОБА_2 надав розписку , де вказано що він взяв у ОСОБА_1 10000 дол.США, та зобовязується повернути грошові кошти у строк не пізніше 20.12.2014 року. У визначений термін сума боргу повернута не була. Посилаючись на ст.ст.612, 625,827,833,836 ЦК України ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача суму позики у розмірі 10000дол.США, що в гривневому еквіваленті складає 218400 гривень.

Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до оригіналу розписки, наданої позивачем ОСОБА_1, 20.12.2012 року ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 гроші у сумі 10000 доларів США, які зобовязався повернути у строк не пізніше 20.12.2014 року.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином, суд констатує, що між позивачем і ОСОБА_2 було укладено договір позики.

Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У термін, зазначений у розписці, борг ОСОБА_2 повернуто не було, про що свідчить наявність оригіналу розписки у позикодавця ОСОБА_1

Таким чином ОСОБА_2 не було виконано взяте на себе зобовязання за договором позики по поверненню позивачу боргу вказаному у розписці, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 11, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 20.12.2012 року в розмірі 10000 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 218400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 2240 гривень.

Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку визначеному ст. 294 ЦПК України.

Суддя В.В.Андрощук