Провадження №2/638/2210/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

«21» жовтня 2015 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Наумової С.М.

при секретарі Кирилловій К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом? Публічного акціонерного товариства „Банк «ОСОБА_1» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «ОСОБА_1» ОСОБА_2, ? до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство „Банк «ОСОБА_1 ворота» в особі уповноваженої особи Фонду? гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «ОСОБА_1 ворота» ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_4, заборгованість за кредитним договором № Ф-5106 від 16.06.2006 р. у сумі 938 215, 71 грн.

До матеріалів справи позивач надав постанову правління НБУ №781 від 04.12.2014 р. про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «золоті ворота», а також рішення виконавчої Дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №142 від 05.12.2014 р. про початок процедури ліквідації АТ «Банк « золоті ворота» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений про слухання справи належним чином, клопотання про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило.

У судовому засіданні від 21.10.2015р. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що заявлені вимоги Позивач є необґрунтованими, тобто таким, що не посилається на належні та допустимі докази, відповідно до чого вважає позов нікчемним.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги необґрунтовані, тому в задоволені позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 16.06.2006р. між ОСОБА_4 (Депонент) та ПАТ «ОСОБА_5 ВОРОТА» (Зберігач) укладено договір № Ф-51/06 на відкриття рахунку у цінних паперах, далі Договір. За Договором, ОСОБА_6, доручає, а ПАТ «ОСОБА_5 ВОРОТА» зобовязується за винагороду, надавати послуги щодо відкриття, введення рахунку у цінних паперах, їх зберігання та обслуговування операцій з цінними паперами, на підставі розпоряджень Депонента.

Вартість робіт та послуг, порядок розрахунків за них, визначено у 3 розділі Договору. Пунктом 3.1. Договору зазначено, що Депонент сплачує послуги Зберігача згідно тарифів/розцінків наведених у додатку № 1 до Договору, який є його невідємною частиною, надалі Додаток №1.

Додаток № 1, Перелік та вартість послуг, що надаються Зберігачем Депоненту - фізичній особі було укладено та підписано сторонами 16.06.2006р. разом з Договором.

У Додатку № 1, стовпчик Назва послуги, підпункт 2.1. Зберігання цінних паперів, пункт 2 Облікові операції, стовпчик Тариф, визначено «Входить в вартість відкриття рахунку». Відповідно до чого, за умовами Договору в редакції від 16.06.2006р., нарахування Зберігачем платні за зберігання цінних паперів Депонента не відбувалась, так як плата за цю послугу вже була отримана Зберігачем від Депонента наперед, при відкритті рахунку у цінних паперах.

За своєю правовою природою Договір укладений між Позивачем та Відповідачем є договором зберігання та наданням Зберігачем послуг Депоненту щодо облікових операцій з цінними паперами.

Частиною ч. 4 ст. 946 ЦК України встановлено, що договором зберігання може бути передбачено безоплатне зберігання речі.

Підставою нарахування Зберігачем грошового зобовязання Депоненту став договір про зміни № 1 від 02.03.2009р. до договору № Ф-51/06 на відкриття рахунку у цінних паперах від 16.06.2006р. За цим договором у Додаток № 1, Перелік та вартість послуг, що надаються Зберігачем Депоненту - фізичній особі, було добавлено пункт 4. Зберігання цінних паперів на рахунку Депонента. Згідно Додатку № 1 у редакції від 02.03.2009р., щомісячна платня Депонента за послуги Зберігача за збереження цінних паперів Депонента вартість яких перевищує 5 000 000,00 грн., стовпчик Тариф, п. 4.1.3. становить - 100,00 грн.

Отже, Зберігач за вступом в дію договору про зміни № 1 від 02.03.2009р. до договору № Ф-51/06 на відкриття рахунку у цінних паперах від 16.06.2006р., отримав право нараховувати Депоненту 100,00 грн. на місяць за збереження цінних паперів.

Відповідач у свою чергу посилається на те, що договір про зміни № 1 від 02.03.2009р. до договору № Ф-51/06 на відкриття рахунку у цінних паперах від 16.06.2006р. ним не укладався, а підпис на цих письмових документах рядом з його прізвищем (ОСОБА_4) не є його підписом.

Пунктом 3.2. Договору в редакції від 16.06.2006р., Сторони встановили, що оплата послуг Зберігача здійснюється «до 15-го числа наступного місяця відповідно до акту рахунку прийому-передачі виконаних робіт (послуг) за минулий місяць, два примірники якого Зберігач надає Депоненту до 10 числа наступного місяця. Другий примірник акту підписується уповноваженою особою Депонента, посвідчується його печаткою та передається Зберігачу».

У договорі про зміни № 1 від 02.03.2009р. до Договору, п.3.2. викладено у наступній редакції «оплата послуг Зберігача здійснюється до 15-го числа (включно) наступного місяця відповідно до акту рахунку за минулий місяць. Два примірника зазначеного акту рахунку Зберігач надає Депоненту до 10 числа наступного місяця. Другий примірник акту-рахунку передається Зберігачу з відміткою Депонента про отримання».

Відміткою Депонента про отримання можна вважати його підпис або власноруч зроблений припис «отримав, згода, тощо…» та підпис.

Тобто, за змістом п. 3.2. Договору у попередній та новій редакції, Сторони передбачили щомісячне підтвердження виконання наданих/отриманих послуг за Договором у вигляді складання та підписання ними актурахунку за минулий місяць. За своєю юридичною природою Акт-рахунок як документ, що підтверджує надання/отримання послуг за Договором та передбачає підпис сторін є двостороннім правочином.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1. ст. 202 ЦК України).

Підписання Депонентом акту-рахунку є його усвідомлена дія спрямована на підтвердження отримання послуг від Зберігача, внаслідок чого у Депонента виникає зобовязання перед Зберігачем розрахуватися за надані/отримані послуги.

Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (….сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку (ч.1. ст. 509 ЦК України).

Отже акти-рахунки, за підписом Депонента, є доказами прийняття останнім послуг від Зберігача, а також є похідними для здійснення розрахунку суми заборгованості Відповідача за Договором.

Незважаючи на ухвалу суду, Позивач не надав суду актів-рахунків по Договору за період з 18.06.2012р. по 17.11.2014р.

За розглядом справи, 07.07.2015р. Позивачем була подана заява про зміну розміру позовник вимог. На підтвердження суми стягнення, Позивачем разом з заявою було надано розрахунок уточненої суми заборгованості Відповідача, надалі Розрахунок.

Розрахунок за своєю належністю є випискою за дебетом бухгалтерського рахунку 36 "Розрахунки з покупцями та замовниками" по контрагенту ОСОБА_4 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р., встановлені основні засади організації та введення бухгалтерського обліку. Відповідно до ч. 4, ст. 8 вище зазначеного Закону, для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно обирає форми його організації:

- введення до штату підприємства посади бухгалтера або створення бухгалтерської служби на чолі з головним бухгалтером;

- користування послугами спеціаліста з бухгалтерського обліку, зареєстрованого як підприємець, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи;

- ведення на договірних засадах бухгалтерського обліку централізованою бухгалтерією або аудиторською фірмою;

- самостійне ведення бухгалтерського обліку та складання звітності безпосередньо власником або керівником підприємства. Ця форма організації бухгалтерського обліку не може застосовуватися на підприємствах, звітність яких повинна оприлюднюватися, та в бюджетних установах.

Правова форма організації підприємства Позивача - публічне акціонерне товариство, яке повинне оприлюднювати свою звітність. Отже, введення бухгалтерського обліку у ПАТ «ОСОБА_5 ВОРОТА» повинно здійснюватися бухгалтерською службою, або бухгалтером.

Засади формування у бухгалтерському обліку інформації про дебіторську заборгованість та її розкриття у фінансовій звітності визначено Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 10 "Дебіторська заборгованість". Цей стандарт є нормативним актом відповідно наказу Мінфіну України № 237 від 08.10.99р. Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 Дебіторська заборгованість (зареєстровано в Мін'юсті України 25.10.99 р. за № 725/4018, зі змінами та доповненнями).

За дебетом рахунку 36 "Розрахунки з покупцями та замовниками" відображається продажна вартість реалізованої продукції, товарів, виконаних робіт, наданих послуг (у тому числі на виконання бартерних контрактів), яка включає податок на додану вартість, акцизи та інші податки, збори (обов'язкові платежі), що підлягають перерахуванню до бюджетів та позабюджетних фондів та включені у вартість реалізації, за кредитом - сума платежів, які надійшли на рахунки підприємства в банківських установах, у касу, та інші види розрахунків. Сальдо рахунку відображає заборгованість покупців та замовників за одержані продукцію (роботи, послуги).

Розрахунок є бухгалтерським документом, відповідно до чого, він повинен був підписаний бухгалтером Позивача.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Розрахунок заборгованості Відповідача за підписом тільки керівника ПАТ «ОСОБА_5 ВОРОТА», як письмовий доказ, не відповідає вимогам Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і не може вважатися допустимим доказом у справі.

Сума боргу Відповідача за Розрахунком була визначена Позивачем як ціна позову. Розрахунок, за датою виникнення (стовпчик 1) містить: загальну суму простроченої заборгованості за послуги з збереження цінних паперів (стовпчик 3), суму штрафу (стовпчик 4), кількість днів прострочення (стовпчик 5), тощо…

Пунктом 6.6. Договору зазначено, що у разі прострочення Депонентом платежу за надані Зберігачем послуги більш як на 10 робочих днів, останній крім пені, повинен сплатити штраф у розмірі 10,00% від загальної вартості цінних паперів, що зберігаються на рахунку Депонента.

Тобто, у разі неотримання від Депонента щомісячної платні у розмірі 100,00 грн., до 15-го числа та прострочення платні ще на 10 робочих днів, Зберігач відповідно п. 6.6. Договору повинен був нарахувати Депоненту штраф у розмірі 10,00% від загальної вартості цінних паперів, що становить 934 647,84 грн.

Згідно Розрахунку:

-дата виникнення заборгованості Депонента 18.06.2012р.(стовпчик 1);

-дата нарахування штрафу 17.03.2014р., через 637 днів, (стовпчик 4).

Зберігач за неотриманням від Депонента у червні 2012р. сплати за травень, відповідно п. 6.6. Договору, через 10 робочих днів повинен був нарахувати Депоненту штраф у сумі - 934 647,84 грн.

Отже, предявлення/нарахування Депоненту вимоги про сплату штрафних санкцій у сумі - 934 647,84 грн. повинно було відбутися на початку липня 2012р.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Спеціальна позивна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені), ч.2. ст. 258 ЦК України.

У зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане.

Позивач звернувся до Суду з позовом до Відповідача 18.12.2014р. Підстави для предявлення/нарахування Депоненту штрафу у сумі - 934 647,84 грн., виникли у Зберігача на початку липня 2012р. Умови Договору не можуть бути змінені у односторонньому порядку. Нарахування Зберігачем штрафу Депоненту 16.12.2013р., тобто через 637 днів після дня виникнення заборгованості, є порушенням умов Договору.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права … (ч.1, ст. 261 ЦК України).

Сплив позивної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4, ст. 267 ЦК України).

Відповідачем 22.05.2015р., через канцелярію суду, було подано клопотання про застосування спеціальної позивної давності щодо вимоги Позивача в частини стягнення штрафу у сумі - 934 647,84 грн. За розглядом справи, Позивачем не було заявлено клопотання про поновлення строку давності. Отже, за вище наведених обставин, суд вважає можливим задовільнити клопотання Відповідача про застосування спеціальної позивної давності щодо вимоги Позивача в частини стягнення штрафу у сумі - 934 647,84 грн.

Позивач, не зважаючи на ухвалу суду, не надав суду оригінали документів, що є письмовими доказами у справі, а саме:

-договір № Ф-51/06 на відкриття рахунку у цінних паперах від 16.06.2006р.,

-додаток № 1, Перелік та вартість послуг, що надаються Зберігачем Депоненту - фізичній особі за вище вказаним договором від 16.06.2006р.;

-договір про зміни № 1 від 02.03.2009р. до договору № Ф-51/06 на відкриття рахунку у цінних паперах від 16.06.2006р.,

-актів-рахунків за період з 18.06.2012р. по 17.11.2014р. за підписом ОСОБА_4.

Відповідно до чого, суд не мав змоги задовільнити клопотання Відповідача, щодо призначити почеркознавчої експертизи у справі.

У разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів ….. якщо без цього провести експертизу неможливо, суд може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена (ч.1 ст. 146 ЦК України).

Щодо стягнення з Відповідача заборгованості за Договором у сумі 1740,00 грн., а також 3% річних, і інфляційних збитків, відповідно до заяви про зменшення розміру позивних вимог, суд зазначає, що Позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на їх підтвердження.

Письмові докази, як правило, подаються у оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має права вимагати подання оригіналу (ч.2 ст. 64 ЦК України).

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень …. (ч.1 ст. 60 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209 ЦПК України та ст. ст. 59, 258, 261, 267 ЦК України,

Суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства „Банк «ОСОБА_5 ворота» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «ОСОБА_5 ворота» ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення ухвалено та надруковане власноручно суддею Наумовою С.М. у нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя: Наумова С.М.