Справа № 159/2023/15-ц
Провадження № 2/159/672/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 30 квітня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Луньової Т.М.,

за участі секретаря Канашкової О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому прохає суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на нерухоме майно житловий будинок №39 по вул. Незалежності в с. Облапи Ковельського району Волинської області, загальна площа якого становить 64 кв.м., у тому числі житлова площа 31.4. кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: 28 січня 2014 року помер батько позивача ОСОБА_4, унаслідок смерті якого відкрилась спадщина на майно, що належало спадкодавцеві на час смерті, у тому числі на житловий будинок №39 по вул. Незалежності в с. Облапи Ковельського району Волинської області. За життя, спадкодавець ОСОБА_4 залишив заповітне розпорядження, згідно якого належний йому житловий будинок № 39 з надвірними будівлями і спорудами по вул. Незалежності заповів своїй дочці ОСОБА_3. Спадкоємець ОСОБА_3 спадщину після смерті батька, ОСОБА_4, не прийняла і на спадкове майно не претендує. Єдиними спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 залишились діти померлого - позивач та відповідач ОСОБА_3. Позивач, у відповідності із нормами ч.3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті батька, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З метою оформлення права власності на успадковане майно, позивач звернулась до Ковельської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала відмову нотаріуса вчинити вказані нотаріальні дії з тих підстав, що спадкодавцем за життя не було здійснено державної реєстрації права власності на належне йому нерухоме майно, у той час як згідно Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, п.4.15,п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на садщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони арешту цього майна. У зв'язку з неможливістю надати державному нотаріусу правовстановлювальні документи на нерухоме майно, яке входить до складу спадкової маси, реалізувати своє право на спадкове домоволодіння в позасудовому порядку позивач позбавлена можливості.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позов підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві. Прохають суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем право власності на нерухоме майно житловий будинок №39 по вул. Незалежності в с. Облапи Ковельського району Волинської області, загальна площа якого становить 64 кв.м., у тому числі житлова площа 31.40 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала, не заперечила проти його задоволення, визнала обставини, якими позивач обґрунтувала позовні вимоги. Пояснила також, що про існування заповіту, згідно якого спадкодавець ОСОБА_4 заповів їй житловий будинок в с. Облапи Ковельського району по вул. Незалежності,39 знала, однак спадщину після смерті батька приймати не бажає.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Даними свідоцтва про народження позивача серії IV-УР №1202844 від 04 лютого 1963 року та даними свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЕГ № 353381 від 03 березня 1984 року доводиться та обставина, що ОСОБА_4 є рідним батьком позивача ОСОБА_1 (а.с.15).

Згідно свідоцтва про смерть серї 1-ЕГ №153345 від 28 січня 2014 року ОСОБА_4 помер 28 січня 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а у відповідності до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкоємця, ....той із подружжя, який його пережив та батьки.

Відтак сторони у даній справі є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

З довідки Облапської сільської ради №523 від 08.12.2014 року убачається, що згідно записів в по господарській книзі по селу Облапи за №0403-1 за 2014 рік рахується господарство робітничого типу, головою якого рахувався ОСОБА_4, який був зареєстрований і проживав з 1963 року по 28 січня 2014 року в житловому будинку №39 по вул. Незалежності в селі Облапи Ковельського району Волинської області і був виписаний у звязку зі смертю. Земельна ділянка, на якій знаходиться житловий будинок не приватизована. Від імені ОСОБА_4 в Облапській сільській раді 01 березня 2012 року посвідчувався заповіт за №01. (а.с.10).

Згідно повідомлення Ковельської державної нотаріальної контори №696/02-14 від 17.04.2015 року та даних Інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 17.04.2015 року спадкова справа до майна померлого 28 січня 2014 року ОСОБА_4 не заводилась.

З пояснень відповідача ОСОБА_3 убачається, що про існування заповіту їй відомо, однак спадщину, протягом встановленого законом строку, вона не приймала і приймати спадщину після смерті батька не бажає.

Згідно ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 03 лютого 2015 року у справі №159/356/15-ц за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання, встановлено факт, що ОСОБА_1 постійно проживала разом із батьком ОСОБА_4, в с.Городище Ковельського району Волинської області, протягом двох років по день смерті ОСОБА_4. .(а.с.13,14).

Аналіз досліджених вище документів свідчить про те, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 є його дочка, позивач ОСОБА_1.

Згідно повідомлення Ковельської державної нотаріальної контори №635/01-146 від 03.04.2015 року позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріально дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке підлягає реєстрації з посиланням на норми Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, п.4.15,п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони арешту цього майна.

Витягами з Державного реєстру іпотек, Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, та Державного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна від 20.04.2015 року №36493591 доводиться та обставина, що державна реєстрація права власності за ОСОБА_4 на домоволодіння, розташоване по вул. Незалежності,39 в с. Облапи Ковельського райну Волинської області не здійснювалась, під обтяженнями вказане майно не перебуває.

Факт належності спадкодавцеві за життя домоволодіння, розташованого по вул. Незалежності,39 в с. Облапи Ковельського райну Волинської області, доводиться довідкою Облапської сільської ради №523 від 08.12.2014, з якої убачається, що по даних погосподарської книги по селу Облапи за №0403-1 за 2014 рік рахується господарство робітничого типу, головою якого рахувався ОСОБА_4, який був зареєстрований і проживав з 1963 року по 28 січня 2014 року в житловому будинку №39 по вул. Незалежності в селі Облапи Ковельського району; даними свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, виданого на підставі рішення виконкому Облапської сільської ради від 23 липня 1962 року (а.с.12); технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 23.03.1988 року, виданим на імя ОСОБА_4 (а.с.6-10).

Згідно даних технічного паспорту на садибний житловий будинок №39 по вул. Незалежності, село Облапи Ковельського району, виготовленого 28 квітня 2015 року ТОВ Бюро оцінки та інвентаризації, спадкове домоволодіння складається: з житлового будинку А-1 1962 року побудови, до складу якого входить коридор площею 5,4 м.кв., кухня площею 15,2 м.кв., кладова площею 12,0 м.кв., кімната площею 12,1 м. кв. та кімната площею 19,3 м.кв. (разом по будинку: загальна площа 64,0 кв.м., житлова площа 31,4 кв.м.), веранди а площею 5,5 м.кв. та сарая Б-1 площею 58,2 кв.м.

Судовий збір сплачено відповідно до експертного висновку №197-Н про вартість нерухомого майна від 23.03.2015 року (а.с.16).

Таким чином, в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які стверджують право позивача на зазначене у позовній заяві нерухоме майно.

На підставі ст. 15,30,62, 85, 212, 213, 215, 130, 173,174 ЦПК України, ст. 328,1258, 1268, 1270,1272 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_4, на домоволодіння, розташоване по вул. Незалежності,39 в с. Облапи Ковельського району Волинської області, яке складається: з житлового будинку А-1 1962 року побудови, до складу якого входить коридор площею 5,4 м.кв., кухня площею 15,2 м.кв., кладова площею 12,0 м.кв., кімната площею 12,1 м. кв. та кімната площею 19,3 м.кв. (разом по будинку: загальна площа 64,0 кв.м., житлова площа 31,4 кв.м.); веранди а площею 5,5 м.кв. та сарая Б-1 площею 58,2 кв.м.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: Т.М.Луньова