У х в а л а

іменем україни

14 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, про усунення перешкод у здійсненні права власності, про зобов'язання не чинити перешкоди у здійсненні права власності, про виселення з домоволодіння за касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_9 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 жовтня 2014 року, позов задоволено.

Визнано ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 такими, що втратили право користування житловою площею, а саме 123/700 частиною домоволодіння під АДРЕСА_1, житловою площею 64, 9 кв.м., яке складається із ІІ-7-1 веранди площею 12, 0 кв.м., ІІ-7-2 кухні площею 8, 5 кв.м., ІІ-7-3 туалету площею 2, 6 кв.м., ІІ-7-4 житлової кімнати площею 20, 4 кв.м., ІІ-7-5 житлової кімнати площе 21, 1 кв.м., ІІ-7-6 житлової кімнати площею 23, 4 кв.м., ІІ-7-ІІІ коридору площею 5, 8 кв.м., розташованих на ІІ поверсі у будинку під літ. «А», з моменту припинення права власності ОСОБА_5 на вказане майно і набуття ОСОБА_4 права власності на зазначену частину домоволодіння, а саме з 11 вересня 2012 року.

Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 не чинити перешкод ОСОБА_4 у користуванні майном, а саме 123/700 частиною домоволодіння під АДРЕСА_1, житловою площею 64, 9 кв.м., яке складається із ІІ-7-1 веранди площею 12, 0 кв.м., ІІ-7-2 кухні площею 8, 5 кв.м., ІІ-7-3 туалету площею 2, 6 кв.м., ІІ-7-4 житлової кімнати площею 20, 4 кв.м., ІІ-7-5 житлової кімнати площею 21, 1 кв.м., ІІ-7-6 житлової кімнати площею 23, 4 кв.м., ІІ-7-ІІІ коридору площею 5, 8 кв.м., розташованих на ІІ поверсі у будинку під літ. «А», що належить ОСОБА_4 на праві власності.

Виселено ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 із 123/700 частини вказаного домоволодіння без надання їм іншого жилого приміщення.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 просять скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги про те, що судами були порушені норми матеріального та процесуального права безпідставні.

Судами установлено, що ОСОБА_4 є власником 123/700 частини спірного домоволодіння, право власності зареєстроване в установленому законом порядку 11 вересня 2012 року.

ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 є членами сім»ї колишнього власника спірної частини домоволодіння ОСОБА_5

Вирішуючи спір, суди правильно виходили з того, що чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обовязків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника.

Виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком.

Посилання в касаційній скарзі на ухвалу Приморського районного суду м. Одесі від 8 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про розподіл спільного сумісного майна подружжя не заслуговують на увагу, оскільки право власності на спірну частину домоволодіння була зареєстроване за ОСОБА_4 11 вересня 2012 року.

Інші доводи скарги законність та обґрунтованість судових рішень не спростовують.

Таким чином, касаційну скаргу на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 жовтня 2014 року слід відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_9 відхилити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна
Є.П. Євграфова
О.І. Євтушенко