Справа № 212/1126/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді ; ОСОБА_1

при секретарі ; ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_3 за участю представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6 акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_7» - ОСОБА_8, цивільну справу за позовом;

ОСОБА_4 до ОСОБА_6 акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_7» про стягнення моральної шкоди завданої при виконанні трудових обовязків ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду міста ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_6 акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_7» про стягнення моральної шкоди завданої при виконанні трудових обовязків.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_4 суду зазначив, що він пропрацював на підприємстві - Публічне акціонерне товариство Євраз ОСОБА_7 в шахті «Південна», «Фрунзе», «Ювілейна», з 06 серпня 1987 року по 21 серпня 1991 рік на посаді - підземний майстер, з 21 серпня 1991 року на посаді підземний заступник начальника дільниці, начальник підземної дільниці та з 25 лютого 2000 року до 12 грудня 2011 року на посаді головний інженер шахти.

Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково дослідного інституту промислової медицини від 14 жовтня 2010 року йому було встановлено діагноз: Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії, (пиловий бронхіт 1-2 стадії, емфізема легень першої-другої стадії), ЛН першого-другого ступеня.

ОСОБА_9 розслідування хронічного професійного захворювання, який складений від 26 жовтня 2010 року, в пункті 16, 17 встановлено, що причиною професійного захворювання є робота на протязі 22 років 10 місяців в умовах запиленості повітря робочої зони, рівень якої перевищує нормативний: пил з вмістом вільного діоксиду кремнію кристалічного від 10 до 70%: 4,2 -10,7 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 протягом 28,0-89,2% зміни.

За висновком МСЕК від 01 грудня 2010 року встановлена стійка втрата професійної працездатності 15%, безстроково.

В зв'язку з професійним захворюванням змінився його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань. З вини підприємства він переносить як фізичні, так і моральні страждання і переживання, викликані ушкодженням його здоров'я в результаті одержання тимчасової, а потім стійкої втрати працездатності при виконанні трудових обов'язків. Фізичні страждання заключаються в тому, що у нього постійний біль в грудях. У нього постійна задишка при незначних навантаженнях, при ходьбі, кашель, загальна, слабкість, безсоння.

З моменту встановлення йому профзахворювання не отримав від підприємства ні матеріальної допомоги ні відшкодування моральної шкоди.

Він стає фізично безпорадною людиною, що наводить на смутні міркування про подальше своє життя, про перспективи на майбутнє, про те, що може стати тягарем для родини. Отримане професійне захворювання і його наслідки є необоротні. Усвідомлення неможливості поліпшити своє здоров'я або хоча б запобігти його погіршенню викликає додатковий щиросердечний біль та моральні страждання. Так заподіяне йому з вини підприємства захворювання змінила для нього спосіб життя, його наслідки вимагають додаткових зусиль для організації його життя, підтримки здоров'я, порушили нормальні життєві зв'язки внаслідок неможливості продовження активного громадянського життя, унаслідок порушення відносин з оточуючими людьми.

При визначені розміру відшкодування моральної шкоди він виходить з тяжкості наслідків для здоров'я, незворотності наслідків хронічних захворювань, розміру втрати працездатності - 15%, відсутності динаміки покращення його стану, наявності вини підприємства, постійний характер страждань, та пропорційно часу відпрацьованого в умовах впливу шкідливих факторів. Тому він просить суд постановити рішення яким стягнути з ОСОБА_6 акціонерного товариства Євраз ОСОБА_7 на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 70000 гривень.

Представник позивача в справі - ОСОБА_5, в судовому засіданні позовні вимоги позивача в справі підтримав у повному обсязі, посилаючись на зазначені у позовній заяві факти.

Представник відповідача в справі ОСОБА_8, у судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі, та суду вказала, що діючим законодавством не передбачено право на відшкодування моральної шкоди за викладених вище обставин. Крім того, на її думку позивач в справі не довів факту завдання моральної шкоди підприємством відповідача в справі.

Суд, вислухавши представника позивача в справі та представника відповідача в справі вважає, що позовні вимоги позивача в справі підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Суд вважає, що обставини, викладені в позовній заяві, про заподіяння моральної шкоди ОСОБА_4 внаслідок втрати ним працездатності при виконанні важкої праці на підприємстві відповідача в справі, та не створення належних умов відповідачем в справі для виконання безпечної роботи для життя та здоровя працівників, знайшли підтвердження у наданих позивачем в справі письмових доказах.

Так судом встановлено, що згідно, рішення лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини від 14 жовтня 2010 року ОСОБА_4 було встановлено діагноз: Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії, (пиловий бронхіт 1-2 стадії, емфізема легень першої-другої стадії), ЛН першого-другого ступеня.

Та ОСОБА_9 розслідування хронічного професійного захворювання, в пункті 17 встановлено, що причиною професійного захворювання є причиною професійного захворювання є робота на протязі 22 років 10 місяців в умовах запиленості повітря робочої зони, рівень якої перевищує нормативний: пил з вмістом вільного діоксиду кремнію кристалічного від 10 до 70%: 4,2 -10,7 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 протягом 28,0-89,2% зміни.

А також за висновком МСЕК від 01 грудня 2010 року ОСОБА_4 встановлена стійка втрата професійної працездатності 15%, безстроково.

Таким чином, та обставина, що позивач в справі захворів професійними захворюваннями, внаслідок того, що відповідачем в справі не були створені належні і безпечні для здоровя працівників умови праці підтверджені письмовими доказами наданими суду позивачем в справі, а саме; копіями висновків з акту огляду МСЕК, копією ОСОБА_9 розслідування його хронічного професійного захворювання від 26 жовтня 2010 року, копією Санітарно-гігієнічною характеристикою умов праці та іншими матеріалами справи.

Заподіяну моральну шкоду позивач в справі оцінив в 70000 гривень 00 копійок.

ОСОБА_9 до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення особистих немайнових прав, право на життя, право на охорону здоров'я тощо.

У відповідності до ст. 4 Закону України "Про охорону праці", державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

У відповідності зі ст.1167,1168 ЦК України відшкодування шкоди, заподіяного працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється винною особою яка її завдала.

З огляду на особливості захисту здоров'я потерпілого, поряд з відшкодуванням матеріальної шкоди (яку йому встановлено відшкодовувати), компенсується і моральна шкода, тому що є в наявності факт, заподіяння цієї шкоди.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди застрахованим особам, яким є позивач в справі, не залежить від відшкодування матеріальної шкоди, ст. 23 ч. 4 ЦК України, і є одним зі способів захисту особистих немайнових прав працівників.

Згідно, рішення Конституційного суду від 27 січня 2004 року, громадяни, яким встановлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. ОСОБА_9 до п. 4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, завдають йому моральні і фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж працівник, що не втрачає професійної працездатності.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно п.13 Постанови Пленуму ВС України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди", судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗПП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на власника або уповноваженого ним органом незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Оскільки ОСОБА_4 отримав професійне захворювання під час виконання трудових обов'язків, то заподіяна моральна шкода випливає з трудових правовідносин і має бути відшкодована роботодавцем, який не створив безпечних умов праці.

Тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, але сума, яку він вимагає до відшкодування є на думку суду завищеною, у повному обсязі не обґрунтованою та не доведеною. Тому суд вважає можливим задовольнити позов частково, стягнувши з ОСОБА_6 акціонерного товариства Євраз ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_4 - 20000 гривень 00 копійок.

У відповідності зі ст.16, 23, 1167, 1168 Цивільного Кодексу України, ст. 4 Закону України "Про охорону праці", ст. 237-1 КЗПП України, ст. 10,11,60,88, 212-214, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В;

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 акціонерного товариства Євраз ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень 00 копійок без урахування податку з доходів фізичних осіб.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 акціонерного товариства Євраз ОСОБА_7 на користь державного бюджету України судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_3 протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту цього рішення суду.

Суддя: С. М. Водоп"янов