АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/108/15 Головуючий в І інстанції Полив'яний В.М.
Категорія 27 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця 29 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця М.П.
Суддів:Воронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
При секретарі:Гончар К.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 05 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_8, третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради, про виселення,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 27.10.2006 року між банком та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 70125 доларів США на строк до 27.10.2021 року.

В забезпечення виконання зобов'язань 27.10.2006 року був укладений договір іпотеки та ОСОБА_5 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 144,90 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В зв'язку з несвоєчасним виконанням зобов'язань за договором кредиту, банк звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та рішенням від 06 грудня 2011 року Дніпровського районного суду м. Херсоні звернуто стягнення на зазначений вище предмет іпотеки шляхом продажу банком.

Посилаючись на те, що відповідно до ст. 40 Закону України "Про іпотеку" та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, позивач просив виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають в житловому будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Херсона від 05 листопада 2014 року позов задоволено частково. Виселено ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, 2001 року народження. Вирішено питання щодо судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позову повністю.

Заперечення на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 27.10.2006 року між банком та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 70125 доларів США на строк до 27.10.2021 року.

В забезпечення виконання зобов'язань 27.10.2006 року був укладений договір іпотеки та ОСОБА_5 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 144,90 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В зв'язку з несвоєчасним виконанням зобов'язань за договором кредиту, банк звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та рішенням від 06 грудня 2011 року Дніпровського районного суду м. Херсоні звернуто стягнення на зазначений вище предмет іпотеки шляхом укладення банком договору купівлі-продажу.

Окрім того, вказаним рішенням суду вирішено виселити ОСОБА_5 з вказаного вище житлового будинку (а.с.11).

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про іпотеку" та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.

Згідно ч.4 ст.9, ст. 109 ЖК України, ст.ст. 39-40 Закону України "Про іпотеку", примусове виселення допускається тільки з підстав і в порядку, передбаченому законом; примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду, якщо мешканці житлового приміщення, щодо якого прийнято рішення про звернення стягнення добровільно його не звільнять на письмову вимогу іпотекодержателя протягом місяця з дня отримання цієї вимоги.

Судом також правильно встановлено, що банком виконані вимоги закону щодо направлення вимоги про виселення з предмету іпотеки відповідачам щодо яких заявлено такі позовні вимоги та є відомості про вручення зазначеної вимоги 26 травня 2014 року (а.с.12-16).

Враховуючи викладене, а також те, що позивачем доведено належними і допустимими доказами отримання відповідачами письмової вимоги про виселення і ці обставини не спростовані останніми, як в суді першої інстанції, так і в ході апеляційного розгляду, судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про виселення з будинку АДРЕСА_1 зазначених осіб.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, як такі, що позбавлені правового обґрунтування і не підтверджені належними та допустимими доказами.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається та сторонами не оспорюється, що відповідачі, в тому числі ОСОБА_7 та її малолітня дитина зареєстровані у спірному житловому будинку після укладення договору іпотеки в період обтяження, без згоди іпотекодержателя - банка. Таким чином, будинок був переданий в іпотеку ще до реєстрації в ньому неповнолітньої дитини, а відтак - на час укладення іпотечного договору дитина не мала права власності чи права користування ним, що в свою чергу унеможливлює порушення її прав на житло.

Оскільки, в оскарженій частині судового рішення, порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для його скасування чи зміни, колегією суддів не встановлено, то підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, рішення законне та обґрунтоване і має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 05 листопада 2014 року,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: