Ухвала

іменем україни

29 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: державний нотаріус Бобринецької районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_7, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання заповіту недійсним, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_9 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 02 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 18 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_10, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із частини житлового будинку та відповідної частини земельної ділянки, на якій він розташований, по АДРЕСА_1, та грошових коштів, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 у ПАТ КБ «Приватбанк». Під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй стало відомо, що 19 травня 2012 року за життя батько на підставі нотаріально посвідченого заповіту заповів належне йому майно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Посилаючись на те, що ОСОБА_10 з 16 травня 2012 року і до смерті мешкав у с. Миколо-Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області, а відтак на час нотаріального посвідчення заповіту не міг знаходитися у м. Херсоні, та вказуючи на наявність помилки на бланку заповіту в графі підпис заповідача, що свідчить про підпис заповіту сторонньою особою, а не її батьком, позивач ОСОБА_4 просила визнати недійсним заповіт, складений та посвідчений 19 травня 2012 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_8, яким ОСОБА_10 заповів у власність ОСОБА_5 частину вищевказаного житлового будинку та відповідну частину земельної ділянки, на якій він розташований, та у власність ОСОБА_6 - належні йому вищевказані грошові кошти.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 02 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 18 листопада 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, від імені якого діє представник, просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити у справі нове рішення по суті заявлених позовних вимог, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з недоведеності та безпідставності заявлених позовних вимог.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 02 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

С.П. Штелик