Провадження № 760/5321/14
Справа № 2-2679/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року Солом`янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого -судді - Лозинської М.І.,

за участі секретаря- Резніченко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Київської міської ради,ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення, державного акту про право власності на землю, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, повернення земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, Київської міської ради у якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 що знаходиться за адресою: м.Київ, АДРЕСА_1, загальною площею 0,1га; зобов`язати Київську міську раду скасувати рішення № 922/922 від 18.12.2008р. в частині передачі у власність ОСОБА_2 вказаної вище земельної ділянки та здійснити у встановленому порядку передачу документів для державної реєстрації ії права власності на земельну ділянку; ; визнати незаконним і скасувати рішення Київської міської ради від 18.12.2008 № 922/922 про передачу у власність ОСОБА_2 вказаної ділянки; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, загальною площею 0,1га ; зобов`язати Київську міську раду подати до Державної реєстраційної служби відповідні документи для скасування у встановленому порядку державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку.

В подальшому позивачкою було подано змінену позовну заяву відповідно до якої нею було заявлено матеріально-правову вимогу також і до ОСОБА_3. Відповідно до зміненої позовної заяви позивач просила визнати незаконним і скасувати рішення Київської міської ради від 18.12.2008 року № 922/922 « Про передачу громадянам земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд для ведення садівництва у мікрорайоні Жуляни у Солом`янському та Голосіївському районах м. Києва» в частині надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,07га, кадастровий номер НОМЕР_2 за адресою: м.Київ, АДРЕСА_3; визнати недійсним Державний акт від 21.12.209 року серії НОМЕР_3, який зареєстровано за № 06-704679 на право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1000га, кадастровий номер НОМЕР_2 за вказаною вище адресою та скасувати його реєстрацію; визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаної ділянки , укладений 19.03.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М.,зареєстрований у реєстрі за № 450; відновити становище яке існувало до порушення шляхом повернення в розпорядження Київської міської ради земельної ділянки.

В обґрунтування позову вказує на те, що вона є одинокою мати трьох неповнолітніх дітей, має земельну ділянку, яку їй на підставі рішення сільради м/р Жуляни було виділено для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд. Посилається на те, що в установленому законом порядку нею було отримано позитивну відповідь від заступника Київської міської ради В.Ялового за № 225-032-3926-О від 28.09.2004 року про надання їй земельної ділянки, якій 03.02.2006 року комітетом р/р Жуляни присвоєно адресу і порядковий номер, а саме АДРЕСА_1

В подальшому, позивачка зазначає, що нею було отримано усі необхідні погоджувальні документи, які передують оформленню права власності на земельну ділянку, у тому числі укладено договір з ТОВ « НВП « ТОПОС» по підготовці технічного завдання та як наслідок розроблений та погоджений у відповідності до чинного законодавства проект землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки був направлений до Київської міської ради.

Позов мотивований тим, що отримавши у 2009 році новий кадастровий план, позивачці стало відомо про передачу земельної ділянки ОСОБА_2 згідно із рішенням Київради та видачу йому державного акту на земельну ділянку у зв`язку із чим 10.12.2009 року вона звернулась до прокуратури міста Києва на підставі чого було порушено кримінальну справу за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами Київради та за фактом шахрайства невстановленими особами при відведенні земельних ділянок за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 статті 190, ч.1 ст.364 КК України. Підставами для порушення кримінальної справи є порушення земельного законодавства допущені при прийнятті рішення Київською міською радою № 922/922 від 18 грудня 2008 року про надання громадянам земельних ділянок в мікрорайоні Жуляни на території Солом`янського та Голосіївського районів міста Києва.

Оскільки спірна земельна ділянка відведена ОСОБА_2 із порушенням Порядку погодження землеустрою щодо відведення землеустрою щодо відведення земельної ділянки та Тимчасового порядку передачі ( надання) земельних ділянок у користування або у власність у м.Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 15.07.2004 р. № 457/1867 ( в редакції рішення Київської міської ради від 28 травня 2009 р. № 547/1603, а також з порушенням вимог ст.118 ЗК України чим порушені ії права , позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради, а також визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, який є похідним документом ,який видається на підставі рішення ради та вимога про визнання державного акту недійсним залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт.

Також позивачка просить визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрований у реєстрі за № 450, оскільки вказаний договір купівлі-продажу порушує ії права на отримання спірної ділянки.

В ході розгляду справи позивачка та ії представник позовні вимоги підтримали із підстав, що викладені вище.

Відповідач ОСОБА_2, який повідомлявся судом належним чином про місце, день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, у зв`язку із чим судом ухвалено про розгляд справи у його відсутність, про що позивач та ії представник не заперечували.

Відповідач - Київська міська рада у судове засідання свого представника не направила, надіславши через канцелярію суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника ради.

Представник відповідача - ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечувала, пославшись на те, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки ОСОБА_3 є добросовісним набувачем земельної ділянки, а факт звернення позивача до правоохоронних органів щодо шахрайства та зловживання службовим становищем посадовими особами ради, не є підставою для визнання недійсним рішення ради. Також вказала на порушення судом правил підвідомчості даного спору даному суду. Крім того, представник відповідача вказала, що відповідно до рішення сільради м/р Жуляни позивачу була виділена земельна ділянка, якій присвоєно адресу: АДРЕСА_1, ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, а тому представник відповідача посилаючись на викіпіровку карти м. Києва вказала, що ці дві вулиці знаходяться на великій відстані одна від одної, не мають спільних меж та перехресть, тому накладення земельних ділянко одна на одну не є можливим.

Крім того, представником відповідача заявлено про пропуск строку позовної давності, оскільки позивач дізналась про надання земельної ділянки ОСОБА_2 ще у 2009 році, проте в суд з позовом звернулась 14.03.2014 році, тобто з пропущенням трирічного строку позовної давності.

Суд, вислухавши позивачку та ії представника, представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи , виходить із наступного.

На підставі рішення Київської міської ради N922/922 «Про передачу громадянам земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та для ведення садівництва у мікрорайоні Жуляни у Солом'янському та Голосіївському районах м. Києва» ОСОБА_2 була передана у власність земельна ділянка площею 0,1000 га по АДРЕСА_3 в м. Києвіна підставі чого був виданий Державний акт про право власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_5) серії НОМЕР_4 від 01.12.2009р.

19 березня 2010 року вказана вище спірна земельна ділянка відчужена ОСОБА_2 користь ОСОБА_3, про що свідчить договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., реєстровий номер 7149.

Оскаржуючи правомірність надання ОСОБА_2 на підставі зазначеного рішення земельної ділянки, позивач посилається на порушення встановленого порядку, передбаченого чинним законодавством для вирішення даної категорії питань.

На момент виникнення спірних правовідносин статтею 118 Земельного кодексу України передбачалось, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Регламент розгляду питань щодо набуття та реалізації права користування землею в м. Києві затверджено рішенням Київської міської ради від 15 липня 2004 року N 457/1867 "Про врегулювання процедури передачі в користування земельних ділянок в м. Києві".

Статтею 9 цього Регламенту передбачено, що підставою для розроблення документації із землеустрою є згода Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київради та технічне завдання на розробку відповідної документації із землеустрою, погоджене з Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА). Особи, які отримали відповідно до цього Регламенту згоду на розроблення документації із землеустрою, мають право звертатися із відповідним замовленням до землевпорядних організацій. Умови і терміни розроблення документації із землеустрою визначаються договором, укладеним між замовником і виконавцем цих робіт (землевпорядною організацією).

За змістом статті 10 названого Регламенту погоджена документація із землеустрою разом із супроводжувальним листом подається землевпорядною організацією до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради для розгляду, підготовки проекту рішення Київської міської ради та його передачі до Київської міської ради для прийняття відповідного рішення в порядку, визначеному розділом 4 цього Регламенту.

Рішенням Київської міської ради рішення від 14 березня 2002 р. N 313/1747 затверджено Порядок набуття права на землю юридичними особами та громадянами у м. Києві (надалі за текстом - "Порядок").

Процедура передачі громадянам безоплатно у власність або надання в оренду ділянок для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва, індивідуального дачного та гаражного будівництва врегульована Розділом 7 Порядку.

Відповідно до цього Розділу громадянин, що виявив бажання одержати земельну ділянку в межах м. Києва для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель і споруд, індивідуального гаражного та дачного будівництва чи ведення садівництва, подає заяву до Київської міської ради. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування земельної ділянки, мета її використання і склад сім'ї (якщо ділянка передбачається для житлового будівництва). Управління земельних ресурсів узагальнює подані матеріали і готує запити до Головкиївархітектури, Державного управління екології та природних ресурсів в м. Києві, міської санітарно-епідеміологічної станції із зазначенням умов та обмежень використання земельних ділянок, які мають міститись у їх висновках. В місячний термін з дня отримання запитів Головкиївархітектура, Державне управління екології та природних ресурсів в м. Києві, міська санітарно-епідеміологічна станція подають до управління земельних ресурсів висновки щодо відведення земельної ділянки відповідно до своєї компетенції із зазначенням умов та обмежень використання землі відповідно до ст. 111 Земельного кодексу України та інших нормативно-правових актів, при цьому розгляд запитів здійснюється всіма переліченими органами одночасно. Розробку проектів відведення земельних ділянок і перенесення їх меж у натуру (на місцевість) здійснюють відповідно до технічних умов управління земельних ресурсів землевпорядні організації, які мають відповідні ліцензії. Розробка проекту відведення земельної ділянки та перенесення її меж в натуру (на місцевість) здійснюється після укладення громадянином відповідних договорів із землевпорядними організаціями. Умови та строки розробки проектів відведення земельних ділянок та перенесення їх меж в натуру (на місцевість) визначаються договорами, укладеними громадянином з виконавцями робіт. Складений проект відведення земельної ділянки землевпорядна організація подає до управління земельних ресурсів. Управління розглядає подані матеріали і готує проект рішення Київської міської ради про затвердження проекту відведення та передачу у власність або в оренду земельної ділянки. Після прийняття рішення Київської міської ради про передачу земельної ділянки у власність чи в оренду здійснюється перенесення її меж у натуру (на місцевість) та виготовлення документа, що посвідчує право користування землею або право власності на землю.

Таким чином, обов'язковою умовою для прийняття Київською міською радою рішення про відведення земельної ділянки є наявність погодженої документації із землеустрою.

Проте, відповідно до листа Комунальної організації « Центр містобудування та архітектури» від 06.10.2008 року № 03-27718 матеріали по відведенню спірної земельної ділянки в архівах Головкиївархтектури відсутні.

Відповідно до відповіді Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації) від 03.07.2014 року № відомості щодо надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту відведення земельної ділянки по АДРЕСА_5 у Солом»янському районі м.Києва та за будь-якими іншими адресами відсутня.

Таким чином, оскаржуване рішення №922/922 в частині, яке стосується виділення земельної ділянки ОСОБА_2 прийняте Київською міською радою з порушенням встановленої законодавством України процедури.

При цьому , з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримані усі необхідні погоджувальні документи для передачі земельної ділянки у власність, які передують прийняттю рішення Київрадою.

Зокрема, розроблений за замовленням ОСОБА_1 ТОВ НВП « ТОПОС» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, отримані лист-погодження голови Солом`янської райдержадміністрації від 16.04.2008 року № 7029/01; погодження ДП « Інститут генерального плану міста Києва», погодження Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 18.09.2009 року розробленого ОСОБА_1 проекту відведення земельної ділянки; висновок Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 17.09.2008 року № 08-1291-В щодо використання земельної ділянки, наявних містобудівних обмежень та умов, які мають враховуватись при розробці проекту відведення земельної ділянки.

Таким чином, позивачкою виконані усі необхідні дії для відведення земельної ділянки та прийняття рішення міською радою для передачі земельної ділянки у власність, що визначені Порядком набуття права на землю юридичними особами та громадянами у м. Києві, а тому прийняте рішення Київською міською радою від 18.12.2009 року № 922/922 про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_2, яке протирічить встановленому законодавцем порядку, а також державний акт порушують права позивачки на отримання ділянки у власність.

Проте, згідно із статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За правилами статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Представником відповідача ОСОБА_3 в ході розгляду справи заявлено про сплив позовної давності, про що окремо вказано у поданих суду запереченнях.

Згідно із ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В позові позивач посилається на те, що про відведення земельної ділянки ОСОБА_2 їй стало відомо у 2009 році.

Вказане позивачкою та ії представником було підтверджено в ході розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що наявність прийнятого рішення Київською міською радою про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки , яке нею оскаржується Управлінням координації та експертизи Головного управління земельних ресурсів позивачку було повідомлено листом від 18.05.2010 року.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позов 14.03.2014 року із пропуском трирічного строку позовної давності, встановленого законом

Відповідно до частини 5 статті 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позивачкою та ії представником в ході судового розгляду ніяким чином не обґрунтовано пропуск строку позовної давності із посиланням на належні та допустимі докази у підтверджені причин.

Отже, зважаючи на заяву представника відповідача про пропуск строку позовної давності, відсутності підстав для поновлення строку звернення , суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити , оскільки в даному випадку суд позбавлений правових можливостей для захисту порушеного права позивачки.

При цьому суд вважає, що у позивачки відсутнє право вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу недійсним,оскільки вона не є учасником цих правовідносин. В таких випадках, особа яка є неволодіючим власником може ставити питання про витребування майна із чужого незаконного володіння.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 111, 118, 119 Земельного кодексу України, ст.ст.256-267 ЦК України, ст. ст. 10, 57-58, 60, 208-209, 210, 212-218 ЦПК України, Порядком набуття права на землю юридичними особами та громадянами у м. Києві , затвердженим Рішенням Київської міської ради рішення від 14 березня 2002 р. N 313/1747 суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Київської міської ради, ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення, державного акту про право власності на землю, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, повернення земельної ділянки залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час його проголошення, мають право на його оскарження протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя