Справа № 204/2241/15-ц
Провадження № 4-с/204/25/15
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.

при секретарі Данілян Л.А.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_2, заінтересована особа - державний виконавець Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3, на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2015 року (згідно вхідного штампу канцелярії суду) скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить суд визнати дії державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 щодо винесення постанови від 05.02.2015 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірними, скасувати постанову від 05.02.2015 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язати Бабушкінський ВДВС Дніпропетровського МУЮ відкрити виконавче провадження.

В судовому засіданні скаржник, ОСОБА_1, підтримала заявлені вимоги та просила визнати дій Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ неправомірними, скасувати постанову від 05.02.2015 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язати Бабушкінський ВДВС Дніпропетровського МУЮ відкрити виконавче провадження.

Заінтересована особа державний виконавець Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Вивчивши наявні матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 06 листопада 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення по справі № 204/4779/2013-ц про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частки зі всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання, на користь матері ОСОБА_2 (а.с. 8-9).

На виконання рішення суду, 24 листопада 2014 року Скаржнику був виданий виконавчий лист по справі № 204/4779/14-ц, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 10).

05.02.2015 року скаржник звернувся із заявою про примусове виконання виконавчого листа по справі № 204/4779/14-ц до Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції.

05 лютого 2015 року державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (а.с. 12-13).

Згідно постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 05.02.2015 року скаржнику було відмовлено у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з тим, що у виконавчому документі відсутні дані, що ідентифікують фізичну особу боржника. У виконавчому листі не зазначений індивідуальний ідентифікаційний номер боржника або номер і серія паспорта боржника. Крім того, стягувачу було розяснено його право звернутися до суду для виправлення недоліків у виконавчому документі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа ст. 18 цього Закону.

У разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 6 частини першої цієї статті державний виконавець роз'яснює заявникові право на звернення до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність з вимогами статті 18 цього Закону.

З огляду на викладене, враховуючи, що виданий Красногвардійським районним судом виконавчий лист по справі № 204/4779/14-ц про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частки зі всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання, на користь матері ОСОБА_2 не відповідав вимогам, передбаченим статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає, що державний виконавець правомірно прийняв рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження та діяв у відповідності до вимог закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободі заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи обставини викладені вище, суд дійшов висновку про те, що державний виконавець при винесенні 05.02.2015 року постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, діяв в межах своїх повноважень та у суворій відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому в задоволенні вимог заявника про визнання дій державного виконавця щодо винесення постанови від 05.02.2015 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірними, скасування постанови від 05.02.2015 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язання Бабушкінськго ВДВС Дніпропетровського МУЮ відкрити виконавче провадження має бути відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

На підставі ст. 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 3, 383-387 ЦПК України, суд, -

У х в а л и В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом пяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.Л. Черкез