АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/437/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 Пироженко С. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДемченка В. А.
суддівПодороги В. М. , Василенко Л. І.
при секретарі

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що з 30 вересня 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Від перебування у шлюбі сторони мають неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає допомогу на утримання дитини, а тому вона змушена була звернутися із даною заявою до суду.

Позивач в судовому засіданні суду першої інстанції позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач в судовому засідання позов визнав частково та пояснив, що має можливість сплачувати аліменти в сумі 300 грн. щомісячно.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2014 року стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Черкаси, не працюючого,(ІПН НОМЕР_1), аліменти на користь ОСОБА_6 в розмірі 800 грн., на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з з ОСОБА_5 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на дане рішення, в якій просить рішення суду скасувати, ухваливши нове рішення, яким визначити розмір аліментів у сумі 400 грн. щомісячно, оскільки вважає його ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони по справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін з наступних підстав.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і як наслідок ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, колегією суддів за матеріалами справи встановлено, що 30 вересня 2006 року сторони зареєстрували шлюб ( а. с. 4).

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2014 року шлюб між сторонами розірвано (а. с. 16).

Від перебування у шлюбі сторони мають неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а. с. 3).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки про склад сім'ї, виданої КП «ССУБ» від 25.10. 2014 року за № 4, малолітня ОСОБА_6 проживає із позивачкою за адресою АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні ( а. с. 9).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 156 СК України батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції керувався тим, що згідно зі ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Такий обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, а оскільки судом першої інстанції було встановлено, що відповідач по справі коштів на утримання дітини добровільно не надає, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такі кошти необхідно стягнути у вигляді сплати аліментів в примусовому порядку.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.19 даної Постанови, за рішенням суду батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо її дохід набагато перевищує дохід кожного з них і повністю забезпечує її потреби (ст. 188 СК).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Розглядаючи позовні вимоги позивачки щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

А тому, зважаючи на викладені положення законодавства, доводи апелянта та позивачки, колегія суддів вважає, що районний суд при визначенні розміру аліментів враховував матеріальне положення позивачки, яка знаходилася у відпустці по догляду за дитиною, а на даний час почала працювати, платника аліментів, який має мінливий, не регулярний дохід, але є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень.

Окрім того, колегія суддів враховує і той факт, що неповнолітня є дитиною - інвалідом з дитинства та потребує матеріальної допомоги від обох батьків в рівних частинах.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального права та ухвалено рішення з додержанням положень законодавства, а доводи апелянта у апеляційній скарзі на те, що рішення суду незаконне нічим не підтверджено та не наведено підстави, передбачені ст. 309 ЦПК України, які б давали підстави скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення у справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 307 , 308 , 313 , 314, 315 , 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Головуючий :

Судді :