Справа № 353/211/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1015/2015
Головуючий у 1 інстанції Луковкіна У. Ю.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Беркій О.Ю., Соколовського В.М.

секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі до ОСОБА_2 про стягнення пенсійних виплат отриманих без достатніх правових підстав за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі на рішення Тлумацького районного суду від 02 квітня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пенсійних виплат отриманих без достатніх правових підстав.

Рішенням Тлумацького районного суду від 02 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків дійсним обставинам справи. Зазначає, що Управлінням Пенсійного фанду України у м. Білій Церкві ОСОБА_2 як особі, потерпілій від Чорнобильської катастрофи призначено державну пенсію, а також додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 5 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Після переїзду на проживання в с. Петрилів Тлумацького району управлінням з 01 листопада 2007 року по 29 лютого 2012 року відповідачу виплачувалась така додаткова пенсія. Разом з тим, відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у випадку виїзду громадян із території посиленого радіоекологічного контролю вони втрачають право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 5 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. А тому управлінням ПФУ в Тлумацькому районі з 01 березня 2012 року припинено виплату додаткової пенсії відповідачу. Таким чином, в період з 01 листопада 2007 року по 29 лютого 2012 року ОСОБА_2 безпідставно отримано пенсійні виплати в розмірі 1 570,43 грн. Однак, цих обставин суд не врахував та не дав їм належної правової оцінки.

З наведених підстав апелянт просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В засіданні апеляційного суду представник апелянт доводи скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

ОСОБА_2 доводів скарги не визнав посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження недобросовісності дій відповідача, що призвели до переплати суми пенсії. Аналогічно як і доказів того, що з боку позивача було допущено рахункову помилку при нарахуванні йому додаткової пенсії.

Такий висновок суду є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи, зібраним у справі доказам, яким суд дав належну правову оцінку виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції,

ОСОБА_2 є особою, потерпілою від Чорнобильської катастрофи 4 категорії (а.с.4).

27 лютого 2001 року Білоцерківським міським управлінням Пенсійного фонду України Київської області відповідачу призначено державну пенсію, а також додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 5 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (а.с.5,6).

Після зміни місця проживання з м. Біла Церква на с. Петрилів Управлінням Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі з 01 листопада 2007 року по 29 лютого 2012 року ОСОБА_2 виплачувалась вказана додаткова пенсія (а.с.8,9).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги УПФУ в Тлумацькому районі посилалось на те, що відповідно до п.4 ст. 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у випадку виїзду громадян із території посиленого радіоекологічного контролю вони втрачають право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 5 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Саме тому відповідач безпідставно за період з 01 листопада 2007 року по 29 лютого 2012 року отримав додаткову пенсію в розмірі 1 570,43 грн.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» установлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року № 6-151цс13 згідно статті 1215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

З'ясовано, що з 01 березня 2012 року ОСОБА_2 припинено виплату додаткової пенсії.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57 - 60 ЦПК України.

Однак, будь-яких належних та допустимих доказів того, що виплата додаткової пенсії мала місце внаслідок зловживань з боку відповідача, позивачем суду не представлено. Не надано також доказів, що така виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до привильного висновку про відсутність підстав для стягнення пенсійних виплат у розмірі 1 570,43 грн. та обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі відхилити, а рішення Тлумацького районного суду від 02 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.Ю. Беркій

В.М. Соколовський