АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2015 колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського А.Б., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 16 вересня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний йому на праві власності автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, державний номер НОМЕР_1, яким керувала відповідач ОСОБА_5 Винним у даній пригоді було визнано відповідача ОСОБА_4, який керував автомобілем КАМАЗ 5410, державний номер НОМЕР_2, що належить відповідачу ОСОБА_2 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано матеріальної шкоди розмірі 490572,66 грн. та моральної шкоди в розмірі 25000 грн. Зазначені суми позивач просив стягнути на його користь солідарно з відповідачів, а також покласти на останніх судові витрати по справі (а.с. 3-6).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 486700,66 грн., на відшкодування моральної шкоди 2500 грн., витрати з оплати послуг експерта у розмірі 900 грн., витрати з оплати послуг евакуатора у розмірі 2972 грн., судовий збір в розмірі 3670,40 грн. В решті позовних вимог - відмовлено (а.с. 126-128).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування судового рішення й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог (а.с. 176-177).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1190 ЦК України, виходив із того, що оскільки шкоду позивачеві було завдано спільними діями відповідачів ОСОБА_4 й ОСОБА_2, тому дійшов висновку про те, що заподіяна матеріальна та моральна шкоди підлягає з них стягненню в солідарному порядку.

Однак, такий висновок зроблено судом без належного з`ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, належної оцінки наданих ними доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 вересня 2013 року ОСОБА_4, керуючи належним ОСОБА_2 автомобілем КАМАЗ 5410, державний номер НОМЕР_2, на 135 км, автодороги Київ - Харків, виконуючи маневр перестроювання не переконався, що його маневр буде безпечним, не надав переваги в русі транспортному засобу TOYOTA LAND CRUISER 200, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, що належить позивачу, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, чим порушив п.п.10.1, 10.3 Правил дорожнього руху. Зазначені обставини підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення, копією схеми дорожньо-транспортної пригоди, копією пояснень, копією технічного паспорту, копією листа державтоінспекції (а.с. 11-14, 86, 94).

Цивільно-правова відповідальність учасників дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, що підтверджується відсутністю відповідних даних про страхові компанії у протоколі дорожньо-транспортної пригоди, а також доказами притягнення обох водіїв до адміністративної відповідальності за відсутність полісу обов'язкового страхування транспортного засобу (а.с. 7 зворот, 13).

Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.109).

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний позивачу автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, державний номер НОМЕР_1. Згідно висновку авто-товарознавчого дослідження №225/13 від 07 жовтня 2013 року, вартість завданої матеріальної шкоди склала 486700,66 грн. (а.с. 15-84).

Крім того, позивачем було сплачено послуги з транспортування пошкодженого автомобіля на суму 2972,00 грн., а також вартість проведеної експертизи - 900,00 грн. (а.с. 85, 123).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені ст. ст. 1166, 1167 ЦК України.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Спеціальними у співвідношенні із наведеними нормами є положення ст. ст. 1187, 1188 ЦК України, що визначають порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

За правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Разом з тим, місцевий суд не зазначив встановлених у справі обставин, які дають підстави для висновку про те, що власник джерела підвищеної небезпеки та винний водій мають спільно відшкодовувати завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду. Посилаючись на ст. 1190 ЦК України, суд не звернув уваги на те, що спільна відповідальність можлива лише за умови, передбаченої ч. 4 ст. 1187 ЦК України, якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, суд першої інстанції не врахував вказані обставини справи та вимоги закону і ухвалив рішення про солідарне стягнення шкоди із ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в порушення норм матеріального права.

Згідно до матеріалів справи ОСОБА_4 у трудових відносинах із ОСОБА_2 не перебував, обставини стосовно наявності укладених трудових або цивільно-правових договорів між ОСОБА_4 з іншими особами, в тому числі з ПП «ОСОБА_6» та ТОВ «Богдан», також не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

Також, у судовому засіданні в апеляційній інстанції, ОСОБА_2 заперечував факт передачі ним автомобіля КАМАЗ 5410, державний номер НОМЕР_2 відповідачу ОСОБА_4

При цьому, ОСОБА_2 пояснив, що належний йому автомобіль КАМАЗ 5410, державний номер НОМЕР_2, він розпродав по запчастинам кілька років тому, крім того, даний автомобіль є вантажним сідловим тягачем, в той час, як у дорожньо-транспортній пригоді брав участь бортовий вантажний автомобіль.

Проте, колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги, що в дорожньо-транспортній пригоді приймав участь інший автомобіль, оскільки, номер шасі автомобіля КАМАЗ 5410 - № НОМЕР_3, який зазначений інспектором під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди, співпадає з номером вказаним у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу наданим апелянтом.

Стосовно доводів апелянта про розукомплектування автомобіля КАМАЗ 5410, то враховуючи, що автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки, а продаж його вузлів та номерних агрегатів (шасі, кабіни, двигуна, мостів), ОСОБА_2 здійснив без належного оформлення, в подальшому не зняв розукомплектований автомобіль із реєстраційного обліку та не здав номерні знаки і реєстраційні документи, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 своїми діями проявив недбалість, чим сприяв неправомірному використанню складових автомобіля (на базі яких міг бути зібраний транспортний засіб, що брав участь у пригоді) третіми особами та повинен нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_4, спільно з ним у частці, рівній 10 відсотків від розміру заподіяної шкоди.

В такому ж розмірі з ОСОБА_2 підлягає стягненню й матеріальна шкода, витрати з оплати послуг евакуатора та проведення оцінки, а також судові витрати.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, та ухвалити в цій частині нове, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2 - 10 % заподіяної шкоди, а з ОСОБА_4 - 90 %.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2014 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 48670,07 грн., на відшкодування моральної шкоди 250,00 грн., витрати з оплати послуг експерта у розмірі 90,00 грн., витрати з оплати послуг евакуатора у розмірі 297,20 грн., судовий збір в розмірі 367,04 грн., а всього - 49674,31 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 438030,59 грн., на відшкодування моральної шкоди 2250,00 грн., витрати з оплати послуг експерта у розмірі 810,00 грн., витрати з оплати послуг евакуатора у розмірі 2674,80 грн., судовий збір в розмірі 3303,36 грн., а всього - 447068,75 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: