Справа № 752/4013/14-ц
Провадження №: 2/752/1127/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Короткої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Центральний відділ реєстрації шлюбів м. Києва, про визнання шлюбу недійсним,

в с т а н о в и в :

07.03.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його син ОСОБА_3, після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається з кімнати в квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

18.01.2014 року він звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, із заявою про прийняття спадщини. Після чого дізнався про наявність ще однієї спадкоємиці першої черги за законом, а саме відповідачки - ОСОБА_2 Про те, що його син укладав фіктивний шлюб він знав, однак вважав, що шлюб офіційно припинений. З пояснень дочки ОСОБА_5 та громадянської дружини сина - ОСОБА_6 йому стало відомо, що син укладав фіктивний шлюб з метою збільшення своєї житлової площі, а відповідачка хотіла отримати реєстрацію, тобто без наміру створення сім»ї та набуття прав і обов'язків подружжя. Оскільки такий фіктивний шлюб порушує законні права та інтереси інших спадкоємців за законом, то вважає, що його слід визнати недійсним.

Позивач також стверджував, що його син та відповідачка не вступили у характерні для шлюбу відносини, жодного дня вони спільно не проживали, не підтримували шлюбних стосунків, не вели спільного господарства, не мали спільного бюджету. Відповідачка жодного разу за життя його сина не з»являлась в його кімнаті. Він ніколи про неї не згадував. Крім того, разом з ним проживала його громадянська дружина ОСОБА_6, з якою вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет і навіть планували узаконити свої стосунки, проте син не встигнув за життя визнати фіктивним свій шлюб з відповідачкою. Організацією похорон сина займалася дочка ОСОБА_5, вона ж і отримувала свідоцтво про смерть.

Просив визнати недійсним шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 14 червня 2008 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім»ї (актовий запис № 985).

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, просив визнати недійсним шлюб померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_2, оскільки при укладенні шлюбу останні не мали наміру створити сім»ю, не вступили в характерні для подружжя стосунки, шлюб був фіктивним.

Відповідач та її представник позов не визнали. Стверджували, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вступили до шлюбу за взаємним бажанням, створили сім»ю, спільно проживали, турбувалися один про одного, вели спільне господарство. Родина чоловіка не сприйняла ОСОБА_7, а тому вони дійсно не спілкувалися за життя останнього, а також під час його похорон. Коли ОСОБА_3 загинув, то його друзі її перщу повідомили про це, а вона в свою чергу батька чоловіка. Похорон ОСОБА_3 фактично було зроблено за її рахунок, однак підтвердження понесених нею витрат у неї були викрадені. На похоронах родина померлого з нею не спілкувалася. Крім того, зазначили, що квартира в якій проживала ОСОБА_7 з ОСОБА_3 не приватизована, а тому не є предметом спадкування. Все інше майно яке можна було забрати позивач забрав після смерті сина, інше спадкове майно відсутнє. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Третя особа Центральний відділу реєстрації шлюбів м. Києва явку представника у судове засідання не забезпечив, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

З урахуванням думки учасників судового розгляду справи суд ухвалив розглянути справу за відсутності представника третьої особи Центрального відділу реєстрації шлюбів м. Києва.

Заслухавши представника позивача, відповідача та її ж представника, допитавши свідків ОСОБА_5,ОСОБА_8,ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений ОСОБА_1 позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с.6).

На день смерті ОСОБА_3 перебував у офіційно зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який було зареєстровано 14.06.2008 року про що в Книзі реєстрації шлюбів 2008 року червня місяця 14 числа зроблено відповідний актовий запис №985 (а.с.5).

18.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини у зв»язку зі смертю ОСОБА_3 (а.с.7).

За даними свідоцтва про народження ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 його батьками є - ОСОБА_1 та ОСОБА_12 (а.с.95).

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 посилалася на те, що по ОСОБА_3 по батькові був ОСОБА_3, а позивач є ОСОБА_1, однак не заперечувала, що позивач ОСОБА_1 є батьком померлого ОСОБА_3

Відповідно до статтей 40, 42, 43 СК України: шлюб визнається недійсним рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім»ї, набуття прав та обов'язків подружжя; право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв»язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки; розірвання шлюбу, смерть дружини або чоловіка не є перешкодою для визнання шлюбу недійсним.

Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» містить роз»яснення про те, що за рішенням суду шлюб обов»язково визнається недійсним, якщо він буде зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст.40 СК). Вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи , тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Звертаючись в суд, з позовом про визнання недійсним шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрованого 14.06.2008 року позивач, який є батьком померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, обґрунтовує свої вимоги тим, що оспорюваний ним шлюб порушує його права спадкоємця. Йому було відомо, що його син укладав фіктивний шлюб з метою збільшення своєї житлової площі, а відповідач бажала отримати реєстрацію . Шлюб було укладено без наміру створення сім»ї. та нвбуття прав і обов»язків подружжя.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 показала суду, що з братом ОСОБА_3 спілкувалася по телефону або ж у соціальних мережах. Про реєстрацію фіктивного шлюбу брат їй нічого не говорив, з жовтня 2012 року проживав із ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу. З ОСОБА_2 познайомилася під час похорону в блоці гуртожитку де проживав брат. Остання не віддала їй з кімнати речі брата.

Свідок ОСОБА_8, яка проживала по сусідсту з померлим ОСОБА_3 показала, що про існування ОСОБА_7 їй нічого не відомо. Стверджувала, що покійний проживав із жінкою по імені ОСОБА_7, а потім проживав з ОСОБА_8, з якими мав фактичні шлюбні стосунки.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показали суду, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали у шлюбі приблизно з 2008 року, між ними були добрі стосунки. Свідок ОСОБА_10 стверджувала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після одруження і аж до 2012 року проживали у неї, разом займали окрему кімнату. За її відсутності доглядали її ж хвору матір.

Крім того, допитана в якості свідка відповідач ОСОБА_2, показала суду, що з ОСОБА_3 проживали разом з 2007 року. Шлюб створили на підставі любві. На момент реєстрації шлюбу вона мала постійну прописку тому не було підстав для фіктивної реєстрації шлюбу. Підтвердила, що батьки чоловіка знали про їх шлюб, однак не були присутні на реєстрації шлюбу і не спілкувалися з нею.

Наразі, допитані у судовому засіданні свідки, які допитувалися судом за клопотанням представника позивача, не дали суду показань які б свідчили про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб для покращення житлових умов ОСОБА_3 та отримання реєстрації місця проживання у м. Києві ОСОБА_2, а свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім»єю та мали добрі стосунки.

З огляду на повідомлені свідками суду обставини, а також, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі з 14.06.2008 року, про факт смерті ОСОБА_3 друзі останнього повідомили саме ОСОБА_2, остання мала доступ до житлового приміщення де проживав ОСОБА_3, оскільки розпорядилася речами померлого, є підставою для висновки, що шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мав ознаки сім»ї, а тому підстави для висновку суду, що шлюб було зареєстровано ними без наміру створення сім»ї та набуття прав та обов»язків подружжя відсутні.

Відтак, заявлені ОСОБА_1 вимоги про визнання шлюбу укладеного 14.06.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,21,40,42,43 СК України, ст.ст. 3, 10, 11,60, 212,213-215,218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позові вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Центральний відділ реєстрації шлюбів м. Києва, про визнання шлюбу недійсним, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії, через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Плахотнюк К.Г.