АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К.І.

Суддів: Лисака І.Н., Галичанського А.Д.

Секретаря: Кусяка М.Д.

З участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника ПАТ "Держощадбанк" - Затолочного С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України (далі: ПАТ "Держощадбанк") до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_2, на заочне рішення Сторожинецького районного суду від 28 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" подало позов до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 Сторожинецького району Чернівецької області, належний йому на праві власності, для погашення боргових зобов'язань ОСОБА_4 за договором кредитної відновлювальної лінії.

Посилався на такі обставини.

23 липня 2007 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_4 укладено договір відновленої кредитної лінії № 767, згідно якого він отримав кредит на споживчі цілі, в сумі 257000 гривень, під 18 % річних, терміном до 22 липня 2014 року.

(Згідно постанови КМУ №502 від 06 квітня 2011 року, ВАТ "Державний ощадний банк України" змінено на ПАТ "Державний ощадний банк України".)

В забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором 25 липня 2007 року банк уклав договір іпотеки із ОСОБА_1

______________________________________________________________________________________________Провадж. №22ц-794 /131/2015 р. Головуючий у першій інстанції Дячук О.О.

Категорія: 19/27 Доповідач: Заводян К.І.

Згідно договору предметом іпотеки був житловий будинок, з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 71,20 кв.м., в тому числі житловою площею 45,90 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1, Сторожинецького району і належить іпотекодавцеві на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 25 травня 2005 року.

Позичальник не виконував взяті на себе грошові зобов'язання.

12 вересня 2014 року листами до позичальника та до поручителя банк звертався з вимогами про погашення заборгованості за кредитом та відсотками, попереджав їх про вимушеність звернення до суду.

Однак позичальник і поручитель на листи не відреагували і прострочену заборгованість не погасили.

Станом на 23 вересня 2014 року заборгованість по кредитному договору становила 277514 грн. 46 коп., в тому числі:

за кредитним договором - 257000 грн.;

відсотки за користування кредитом - 18882 грн. 74 коп.;

пеня за прострочення погашення відсотків та кредиту - 1631 грн. 72 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду від 25 червня 2009 року із ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу стягнуто 284215,46 гривень.

Банк просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №767 від 23 липня 2007 року в сумі 277514 грн. 46 коп., звернути стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1, належний на праві власності ОСОБА_1, на користь ПАТ Держощадбанк", шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, з правом реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, отриманням витягу про реєстрацію правочину - купівлі-продажу предмету іпотеки, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, на якій знаходиться предмет іпотеки, встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності та стягнути понесені витрати.

Заочним рішенням Сторожинецького районного суду від 28 жовтня 2014 року позов ПАТ Держощадбанк" задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, по АДРЕСА_1 Сторожинецького району, належний на праві власності ОСОБА_1, на користь ПАТ Держощадбанк", шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, з правом реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, отриманням витягу про реєстрацію правочину купівлі-продажу предмету іпотеки, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, на якій знаходиться предмет іпотеки, встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності.

Вирішено питання про стягнення судового збору з ОСОБА_1 на користь ПАТ Держощадбанк".

Ухвалою Сторожинецького районного суду від 24 листопада 2014 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Сторожинецького районного суду від 28 жовтня 2014 року залишено без задоволення

ОСОБА_1, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_2, подав на заочне рішення суду апеляційну скаргу.

Вважає, що судом порушені норми матеріального і процесуального права.

Судом не було з'ясовано обставин справи, що мають значення для справи, чим порушено ст.ст.213, 214 ЦПК України.

Суд не взяв до уваги, що Шевченківським районним судом було винесено рішення про стягнення з позичальника та поручителя боргу в солідарному порядку та відкрито виконавче провадження Шевченківським ВДВС Чернівецького МУЮ від 16.10.2009 року за виконавчим листом №2-1106 від 08.09.2009 року на суму 284277 грн. 96 коп.

Вважає, що позивач вже захистив своє право, як кредитор, стягнувши борг по кредитному зобов'язанню у загальному порядку з позичальника ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_1 Подання повторно позову щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить майновому поручителю, є фактичним подвійним стягненням, яке порушує права відповідача.

Позивачем не наведено труднощів у реалізації свого права на стягнення кредитної заборгованості в загальному порядку та набуття права, щодо звернення до суду з іншим способом захисту.

Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити ПАТ Держощадбанк" в задоволені позову.

Колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не убачається.

Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Отже, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно.

Така правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 04 вересня 2013 року у справі № 6-73цс13, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 липня 2007 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_4 укладено договір відновленої кредитної лінії № 767, згідно якого він отримав кредит на споживчі цілі, в сумі 257000 гривень, під 18 % річних, строком до 22 липня 2014 року.

В забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором 25 липня 2007 року банк уклав договір іпотеки із ОСОБА_1

Згідно договору предметом іпотеки був житловий будинок, з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 71,20 кв.м., в тому числі житловою площею 45,90 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 Сторожинецького району, який належить іпотекодавцеві на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 25 травня 2005 року. Вартість будинку згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Чернівецьким КОБТІ від 05 червня 2007 року №14795526 становить 117985 гривень (п.3.1 іпотечного договору).

Згідно п. 6.1. іпотечного договору іпотекодержатель набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов'язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцем або боржником будь-якого з своїх обов'язків, передбачених іпотечним договором та договором відновлювальної кредитної лінії.

Відповідно до п. 6.2. іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом не забороненим законодавством, в тому числі, на підставі рішення суду, на підставі виконавчого о напису нотаріуса.

Станом на 23.09.2014 р. заборгованість за кредитним договором є простроченою і становить 277514,46 грн., в тому числі прострочений кредит - 257000 грн., відсотки - 18 882,74 грн. та пеня -1 631,72 грн. Рішенням Шевченківського районного суду від 25 червня 2009 року із ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу стягнуто 284215,46 гривень. Рішення суду звернене до примусового виконання. На день розгляду судом справи не виконане.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, однак у разі порушення зобов'язань згідно ст. 611 ЦК України настають правові наслідки встановлені договором.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із част. 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

За змістом п. 41 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі, встановивши, що сума боргу і вартість будинку (за інвентарною оцінкою 2007 року), є співмірними і не завдають шкоди іпотекодержателю. Продаж предмета іпотеки здійснюватиметься за оцінкою суб'єктом оціночної діяльності в порядку ст.38 ЗУ "Про іпотеку", що дасть можливість відповідачу проконтролювати оцінку.

Надання позивачу права укладення від свого імені договору купівлі-продажу, отримання інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно інших дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, відповідають правам банку, як іпотекодержателя, визначених ЗУ "Про іпотеку".

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи судом допущені порушення норм матеріального або процесуального права.

Рішення суду відповідає встановленим обставинам справи, вимогам матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не убачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_2, відхилити.

Заочне рішення Сторожинецького районного суду від 28 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: