У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі: головуючого Буцяка З.І.,

суддів Боймиструка С.В., Гордійчук С.В.;

секретар судового засідання Коробчук А.М.,

з участю апелянта,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою представника малолітньої ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Сарненського районного суду від 28 вересня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами ухвали Сарненського районного суду від 22 жовтня 2014 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Рівненської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_3 районної державної адміністрації Рівненської області, про відшкодування шкоди, завданої неналежним виконанням обовязків опікуна дитини,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Рівненської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_3 районної державної адміністрації Рівненської області, про відшкодування 22 928, 38 грн. шкоди, завданої неналежним виконанням обовязків опікуна дитини.

Ухвалою Сарненського районного суду від 22 жовтня 2014 року провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Даних про апеляційне оскарження зацікавленими особами цієї ухвали у справі немає.

У серпні 2015 року ОСОБА_2 подала до суду першої інстанції заяву про перегляд ухвали Сарненського районного суду від 22 жовтня 2014 року про закриття провадження в її справі у звязку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Сарненського районного суду від 28 вересня 2015 року цю заяву ОСОБА_2 залишено без задоволення.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказувала, що підставою для закриття провадження у справі за її позовом до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Рівненської області про відшкодування 22 928, 38 грн. шкоди, завданої неналежним виконанням обовязків опікуна дитини, стало те, що суд вважав, що така справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тому після цього вона звернулася до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Рівненської області та Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_3 районної державної адміністрації з адміністративним позовом про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії щодо нарахування та виплати державної допомоги для дитини, позбавленої батьківського піклування. Постановою Сарненського районного суду від 30 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року, її позов задоволено частково: бездіяльність ОСОБА_3 РДА щодо несвоєчасного прийняття розпорядження про надання малолітній ОСОБА_1 статусу дитини, яка позбавлена батьківського піклування, та призначення її опікуном цієї дитини визнано протиправною; а в задоволенні вимог про зобовязання Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_3 районної державної адміністрації вчинити дії щодо нарахування та виплати їй державної допомоги на дитину, яка позбавлена батьківського піклування, відмовлено.

Покликаючись на те, що постановою Сарненського районного суду від 30 грудня 2014 року встановлено факт протиправної бездіяльності ОСОБА_3 РДА як органу опіки та піклування стосовно малолітньої ОСОБА_1, а відшкодування завданої цією бездіяльністю дитині ОСОБА_1 матеріальної шкоди можливе лише у порядку цивільного судочинства, на що суд першої інстанції, розглядаючи її заяву про перегляд ухвали Сарненського районного суду від 22 жовтня 2014 року у звязку з нововиявленими обставинами, належної уваги не звернув, ОСОБА_2 ухвалу місцевого суду від 28 вересня 2015 року про залишення її заяви про перегляд ухвали Сарненського районного суду від 22 жовтня 2014 року у звязку з нововиявленими обставинами без задоволення вважала незаконною та необґрунтованою і просила апеляційний суд її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В запереченні на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 РДА ухвалу місцевого суду вважав законною та обґрунтованою і просив апеляційний суд залишити її без змін, а подану апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2014 року ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Рівненської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_3 районної державної адміністрації Рівненської області, про відшкодування 22 928, 38 грн. шкоди, завданої неналежним виконанням обовязків опікуна дитини.

Ухвалою Сарненського районного суду від 22 жовтня 2014 року провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Даних про апеляційне оскарження цієї ухвали у справі немає.

Згідно з ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Виходячи зі змісту ч. 2 цієї статті, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 6 постанови № 4 від 30 березня 2012 року Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами розяснив, що при вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК. Судове рішення не може переглядатися у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою ст. 361 ЦПУ України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою ст. 361 ЦПУ України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Проте обставини, на які заявник покликається у своїй заяві від 6 серпня 2015 року на а. с. 42, не є нововиявленими.

Незаконні судові рішення, які раніше були ухвалені щодо ОСОБА_2 та її позовних вимог, можуть бути переглянуті компетентним судом в апеляційному порядку у випадку подання ОСОБА_2 відповідної апеляційної скарги.

Згідно з чинним законодавством ОСОБА_2, яка не має юридичної освіти, не позбавлена можливості оскаржити в апеляційному порядку незаконні судові рішення зараз. Для цього їй потрібно подати апеляційну скаргу на ухвалу Сарненського районного суду від 22 жовтня 2014 року та заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження із зазначенням причин такого пропуску. Допущені судові помилки, на переконання колегії суддів, не можуть позбавити її права на оскарження в апеляційному порядку незаконних судових рішень.

Тому з урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про те, що місцевий суд обґрунтовано відмовив заявнику у перегляді ухвали Сарненського районного суду від 22 жовтня 2014 року про закриття провадження в її справі у звязку з нововиявленими обставинами.

Разом з тим, висновки місцевого суду в оскаржуваній ухвалі про те, що спір сторін про відшкодування шкоди, завданої неналежним виконанням обовязків опікуна дитини, вирішений в порядку адміністративного судочинства та що цей спір не є цивільно-правовим, є помилковими, у звязку з чим із мотивувальної частини оскаржуваної ухвали підлягають виключенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника малолітньої ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Сарненського районного суду від 28 вересня 2015 року частково змінити, виключивши з її мотивувальної частини висновки суду про те, що спір сторін про відшкодування шкоди, завданої неналежним виконанням обовязків опікуна дитини, вирішений в порядку адміністративного судочинства та що цей спір не є цивільно-правовим.

В решті подану апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу Сарненського районного суду від 28 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: