Справа № 296/8334/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"16" січня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі :

головуючого судді Маслак В.П.,

при секретарі Стефанюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ "Страхова компанія "Уніка" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Страхова компанія "Уніка" звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку 8906,81 грн. майнової шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.02.2014р. по вул.Житомирській у смт.Черняхів Житомирської області ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок ДТП власнику автомобіля ВАЗ 2107 завдано матеріальну шкоду на суму 9661,81 грн. 06.03.2014р. ПАТ "Страхова компанія "Уніка" виплатило страхове відшкодування ОСОБА_3 в сумі 8906,81 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з"явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені за допомогою оголошення в газеті «Житомирщина».

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст.224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, довідки №9345148 про дорожньо-транспортну пригоду, 04.02.2014р. о 14 год. 00 хв. по вул.Житомирській, 17 у смт.Черняхів Житомирської області сталося ДТП за участю автомобілів НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, та ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 (4-5).

Згідно полісу №АС/3654504 від 16.05.2013р. автомобіль НОМЕР_4 застрахований у ПАТ "Страхова компанія "Уніка", страхувальник - ОСОБА_2 (а.с.21).

Відповідно до постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 06.03.2014р. у справі №296/1777/14-п ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.6).

Під час ДТП автомобіль НОМЕР_5, отримав пошкодження і розмір матеріального збитку, завданого його власнику, складає 9661,81 грн., що підтверджується висновком №827 експертного автотоварознавчого дослідження від 17.02.2014р. (а.с.7-20).

Згідно страхового акту №00136270/1 від 03.03.2014р. розмір страхового відшкодування, який підлягає сплаті ОСОБА_3, власнику автомобіля НОМЕР_5, становить 8906,81 грн. (а.с.23).

Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа має до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Як передбачено ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ "Страхова компанія "Уніка" виплатила ОСОБА_3 8906,81 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №007877 від 06.03.2014р. (а.с.24).

10.04.2014р. ПАТ "Страхова компанія "Уніка" направляло відповідачам претензії з вимогою про відшкодування заподіяних збитків (а.с.25, 26).

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приписами ст.1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Як передбачено п.6 вказаної Постанови, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Позивач просить стягнути майнову шкоду в солідарному порядку з

ОСОБА_2, яка є страхувальником автомобіля НОМЕР_2, та ОСОБА_1 - водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП.

Однак, нормами чинного законодавства не передбачена солідарна відповідальність особи, винної у заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки, та страхувальника транспортного засобу.

Законом України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової

відповідальності власників наземних

транспортних засобів", на який зсилається позивач, передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, що не є солідарною відповідальністю.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 слід відмовити.

Враховуючи обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про стягнення майнової шкоди у розмірі 8906,81 грн. з винної особи - ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.1166, 1188 ЦК України, п.п.4,6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПАТ "Страхова компанія "Уніка" (м.Київ, вул.Саксаганського, 70а, ) 8906,81 грн. заподіяної майнової шкоди та 243,60 грн. витрат зі сплати судового збору.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В. П. Маслак