Справа № 573/78/15-ц
Номер провадження 2/573/55/15
РІШЕННЯ

і менем України

30 січня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М. С.

за участю секретаря: Терещенко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, третя особа: Білопільська державна нотаріальна контора Сумської області, про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями у порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2. Після смерті останньої відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1, який належав померлій на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_4. Спадкоємець вступила у фактичне управління спадковим майном шляхом поховання спадкодавця, утримання будинку та оброблення земельної ділянки. ОСОБА_4, тобто мати позивача, не встигла оформити спадщину юридично та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті матері позивач вступив в управління спадковим майном шляхом проживання з ОСОБА_4 та був зареєстрований за однією адресою з нею. Однак, вільно розпоряджатися спадковим майном він не може у зв'язку з тим, що на зазначене домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, яка фактично прийняла спадщину після ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання представник позивача за дорученням ОСОБА_3 не з'явились, надавши до суду письмову заяву про те, що позовні вимоги позивача підтримує, просить розглянути справу у їх відсутність (а. с. 42).

Представник відповідача - Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не з'явився. Міський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника міської ради (а. с. 41).

Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не з'явився. Державний нотаріус надіслала до суду лист про розгляд справи без її участі, покладається на розсуд суду (а. с. 34 ).

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Зокрема, статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно п. 11 ч. 1 статті 346 Цивільного кодексу України, право власності припиняється у разі смерті власника.

За приписами ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Виходячи з вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 11).

Згідно заповіту, посвідченого 12 травня 1999 року завідуючою юридичним відділом виконкому Ворожбянської міської ради народних депутатів, зареєстрованого в реєстрі за № 0-85, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_4 (а. с. 12).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації актів про народження 22 травня 1987 року зроблено відповідний запис за № 42 (а. с. 8).

З свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 вбачається, що шлюб між батьками позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірвано 03 грудня 2002 року, прізвище після розірвання шлюбу присвоєно - ОСОБА_4 (а. с. 9).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_4, тобто мати позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 10).

З наявної в матеріалах справи копії договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 24 жовтня 1960 року, ОСОБА_2 надано право на безстрокове користування земельною ділянкою АДРЕСА_1, загальною площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку (а. с. 13-14).

Із змісту витягу з рішення Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області 5 скликання 21 сесії від 28 липня 2008 року вбачається, що АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1 (а. с. 24).

Згідно довідки-характеристики об'єкту нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 вбачається, що станом на 05 грудня 2014 року загальна інвентаризаційна вартість зазначеного житлового будинку складає 32 537 грн. Станом на 31 грудня 2012 року власником домоволодіння на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки зазначено ОСОБА_2 (а. с. 15).

Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1, виданого філіалом «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» станом на 05 грудня 2014 року власником записано ОСОБА_2 (а. с. 16-20).

У відповідності до довідки, виданої виконкомом Ворожбянської міської ради від 09 березня 2010 року за № 195, земельна ділянка в АДРЕСА_1 передана у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому № 139 від 30 листопада 1993 року в розмірі 0,0794 га, з них: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,0794 га, але державний акт за життя померла не отримала (а. с. 22).

З довідки, виданої депутатом Ворожбянської міської ради Кислою І. В. від 27 листопада 2014 року вбачається, що мати позивача ОСОБА_4 здійснювала догляд за ОСОБА_2, яка була одинокою шляхом здійснення поховання, управлінням, володінням та утриманням житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. Також обробляла прибудинкову земельну ділянку, прийняла у спадок речі спадкодавця та інші предмети побуту (а. с. 23).

Отже, наведене вище свідчить про те, що ОСОБА_4 за життя набула право на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, але отримати правовстановлюючий документ не встигла у зв'язку зі смертю.

Крім того, згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Ворожбянської міської ради від 27 листопада 2014 року за № 1752, ОСОБА_4, постійно до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала разом з чоловіком ОСОБА_5 та синами ОСОБА_8 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2. Заповіт від імені ОСОБА_4 виконавчим комітетом Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області не посвідчувався. ОСОБА_1 постійно на протязі шести місяців із дня смерті ОСОБА_4 проживав за вказаною вище адресою, здійснював догляд за спадковим майном (а. с. 21).

З довідки Філіалу Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця Комунального підприємства Сумське міське бюро технічної інвентаризації від 22 січня 2015 року вбачається, що право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в БТІ зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої, виконком Ворожбянської міської ради, 06.08.1958 рік (а. с. 33 ).

Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За приписами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру, виданої Білопільською державною нотаріальною конторою спадкова справа відносно ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, заведене за № 63/2009, а спадкова справа відносно ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, заведена за № 10/2010 ( а. с. 35, 38).

Із наданих копій спадкових справ № 63/2009 та № 10/2010 вбачається, що після ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, 12 лютого 2009 року заведена спадкова справа за заявою ОСОБА_4 ( а. с. 39-40), а після ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкова справа заведена 22 січня 2010 року за заявою ОСОБА_1 - позивача у справі ( а. с . 36-37) .

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач набув право на спадщину після матері ОСОБА_4, яка фактично прийняла спадщину після ОСОБА_2, однак через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1, він позбавлений можливості вільно розпоряджатися спадковим майном.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 328, 346, 373, 377, 392, 1216, 1218, 1220, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 81, 120 ЗК України, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, третя особа: Білопільська державна нотаріальна контора Сумської області, про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями у порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, яка фактично прийняла спадщину після ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :