Справа № 682/4067/14-ц
Провадження № 2/682/94/2015
05.02.2015 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі головуючого судді Зеленської В.І., при секретарі Кондратюк Л.О., з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до пузанової О.А. про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 за набувальною давністю.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали і пояснили, що у 1962 році ОСОБА_1 в установленому законом порядку була надана квартира АДРЕСА_1. З 1962 року позивачка постійно проживає у вказаній квартирі. У 1994 році позивачка приватизувала квартиру та подарувала своїй дочці ОСОБА_3 Відповідачка ОСОБА_3 фактично вибула із спірної квартири у 1976 році; навідувала матір - позивачку ОСОБА_1 двічі - у 1991 році та у 1998 році. В період з 1998 року відповідачка ОСОБА_3 у спірній квартирі не з"являється, обов"язки власника квартири не виконує, місце фактичного її перебування не встановлене. Після дарування спірної квартири ОСОБА_3, позивачка продовжує володіти і користуватись квартирою, сплачує комунальні послуги, здійснює поточні ремонти. Оскільки ОСОБА_1 понад десять років відкрито, безперервно володіє квартирою АДРЕСА_1, просять позов задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на цю квартиру за набувальною давністю.
Відповідачка належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи, але повторно в судове засідання не з"явилася, не повідомила суд про можливість розгляду справи за її відсутності.
Позивач та її представник не заперечують проти заочного розгляду справи, наслідки якого їм роз"яснені.
Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.
Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 показали, що ОСОБА_3 з 1998 року у квартирі АДРЕСА_2 не проживає, місце її перебування невідоме.
Судом встановлено, що 25 серпня 1994 року ОСОБА_1 подарувала своїй дочці ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, що стверджується нотаріально посвідченим договором дарування (а.с.7).
Отже, власником квартири АДРЕСА_1 є відповідачка ОСОБА_3 (а.с.4, 7).
З 2013 року ОСОБА_3 знаходиться в розшуку (а.с.10, 9).
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Як вбачається з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Як вбачається з п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 добровільно, за власним волевиявленням подарувала квартиру відповідачці, а отже продовжуючи володіти чужим майном знала і могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності на цю квартиру.
Виходячи із змісту ст. 344 ЦК України та враховуючи вимоги постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", суд вважає, що оскільки відсутня одна з трьох ознак, необхідних для набуття права власності на нерухому річ за набувальною давністю, то підстав для задоволення позову не вбачається.
Керуючись ст.ст. 8, 10, 15, 158, 179, 209, 212-215, 228 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 за набувальною давністю.
Заочне рішення може бути переглянуте Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії в Славутський міськрайонний суд.
Протягом десяти днів з дня проголошення сторони можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду в апеляційний суд Хмельницької області через Славутскький міськрайонний суд.
Суддя Зеленська В. І.