Справа № 656/775/14-ц
Номер провадження 2/656/25/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року Іванівський районний суд Херсонської області

в складі:

головуючого судді Крисанової В.І.

за участі:

секретаря судового засідання Шиян М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванівка, Херсонської області

цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 27 728,27 грн.,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 27 728,27 грн., посилаючись на те, що закрите акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача із закритого акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» на публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»; 23 січня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карктою та Тарифами банку складає між ним і банком договір. Відповідно до п. 6.5. Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитним договором, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим кредитним договором. Відповідно до п. 8.6. Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач свої зобов'язання не виконав та станом на 05 грудня 2014 року має прострочену заборгованість по кредитному договору на загальну суму 27 728,27 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом у сумі 2 936,70 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 22 994,99 грн., заборгованість по штрафу (фіксована частина) у сумі 500 грн. та штрафу (процентна складова) у сумі 1 296,58 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору у сумі 27 728,27 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 277,28 грн.

Представник позивача Бельмега С.С. в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти застосування судом строку позовної давності заперечував, посилаючись на те, що відповідач після отримання кредиту свої зобов'язання перед банком не виконав, погашення заборгованості здійснював не регулярно. Відповідно до умов кредитного договору договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, але якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, то він автоматично пролонгується на такий же термін. Тому, строк позовної давності банком не пропущений, так як при укладенні договору між банком та відповідачем була досягнута згода, що по закінченню строку його дії картки вона продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку. Таким чином, продовжується і строк дії кредитного договору. Доповнив свої пояснення тим, що останній платіж відповідач здійснив 13 липня 2006 року у розмірі 1 000 грн., а кредитна картка дійсна до 30 листопада 2008 року.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність та заяву про застосування судом строку позовної давності, оскільки кредитний договір з позивачем був укладений 23 січня 2006 року, останній платіж він вніс 13 липня 2006 року, а позивач звернувся до суду в грудні 2014 року, тобто з пропуском загального строку позовної давності.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та зобов'язань закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (а.с.20); 23 січня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у сумі 4 800 грн. та зобов'язався сплачувати відсотки за користування ним у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8-15); згідно розрахунку заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 05 грудня 2014 року становить 27 728,27 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 2 936,70 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 22 994,99 грн., штрафу (фіксована частина) у сумі 500 грн., штрафу (процентна складова) у сумі 1 296,58 грн. (а.с.6-7).

Відповідно до п. 3.1.1 кредитного договору строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Відповідно до п. 6.5. кредитного договору позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитним договором, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим кредитним договором.

Згідно п. 6.6. кредитного договору позичальник зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороду банку.

Відповідно до п. 8.6. кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно п. 9.12. кредитного договору договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі даного строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про закінчення дії кредитного договору, він автоматично пролонгується на такий самий строк.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Із представлених позивачем доказів видно, що відповідач 23 січня 2006 року отримав кредитні кошти в сумі 4 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Факт отримання кредитних коштів в сумі 4 800 грн. відповідачем не заперечувався (а.с.36).

Із наданої банком інформації видно, що відповідачеві була видана пластикова картка, строк дії якої, закінчився 30 листопада 2008 року (а.с.49).

Згідно розрахунку заборгованості відповідач здійснював погашення кредиту шляхом переказу коштів, внесення коштів на депозит в період з 28 лютого 2006 року (перший платіж) по 13 липня 2006 року (останній платіж) (а.с.6).

Згідно ч. ч. 1 та 4 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Спеціальна позовна давність, встановлена ч. 2 ст. 258 ЦК України, в один рік, яка застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 19 березня 2014 року в справі № 6-14цс14 зазначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору.

Суд вважає, що право банку на звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 щодо повернення кредиту в повному обсязі виникло зі спливом останнього дня місяця дії картки - 30 листопада 2008 року. З позовною заявою позивач звернувся до суду 22 грудня 2014 року, тобто з пропуском загального строку позовної давності в три роки, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Суд не приймає до уваги письмові пояснення представника позивача в тій частині, що строк позовної давності банком не пропущений в зв'язку з продовженням строку дії кредитного договору та кредитної картки, так як вони суперечать п. 3.1.3. Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якого після закінчення строку дії платіжної карти вона продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту платіжної карти з новим строком дії за умови якщо раніше до початку місяця закінчення строку дії платіжної карти не надійшла письмова заява держателя платіжної карти про закриття карткового рахунку та за наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картковому рахунку та при виконанні інших умов продовження, передбачених кредитним договором.

Таким чином, при продовженні строку дії кредитного договору банк повинен видати клієнту платіжну картку з новим строком дії.

Як видно із матеріалів справи після закінчення 30 листопада 2008 року строку дії платіжної карти, банк не видавав відповідачу платіжну карту з новим строком дії.

Керуючись ст. 10, ст. 11, ст. 60, ч. 1 ст. 88, ст. 213, ст. 215 ЦПК України, ст. 256, ст. 257, ч. 1, ч. 5 ст. 261, ч. 1, ч. 3 ст. 264, ч. 1, ч. 4 ст. 631, ст. 526, ст. 536, ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України, п 3.1.1., п. 6.5, п. 6.6, п. 8.6, п. 9.12 кредитного договору № б/н від 23 січня 2006 року, укладеного між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1, постановою Верховного Суду України від 19 березня 2014 року в справі № 6-14цс14, суд

В И Р І Ш И В :

В позові публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 27 728,27 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги до Іванівського районного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. І. Крисанова