Номер провадження: 22-ц/785/4371/15
Головуючий у першій інстанції Калінюк Р. Б.
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Артеменка І.А., Черевка П.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 3 червня 2014 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань відповідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 11 березня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 - "Про стягнення коштів", -

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 11.03.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.12.2014 року, позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволений, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 195963 грн., грошові кошти у розмірі 2 % щомісячно від суми боргу, за весь період, у розмірі 252411,74 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 3441 грн.

03.06.2014 року ВДВС Біляївського міськрайонного УЮ в Одеській області звернулись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України, по якому просили тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі Укракїни без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань, покладених на неї вказаним рішенням суду, посилаючись на невиконання боржником рішення суду.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 03.06.2014 року подання задоволено: ОСОБА_2 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до врегулювання виконання нею своїх зобов'язань, покладених на неї рішенням суду.

26.03.2015 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, по якій просить скасувати ухвалу районного суду, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання, посилаючись на неповне з'ясування обставин районним судом, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

За правилами ч. 2 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Задовольняючи подання ВДВС Біляївського міськрайонного УЮ в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України, районний суд виходив з того, що воно є обґрунтованим, оскільки боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає такий висновок суду правильним та обґрунтованим.

Судом були встановленні наступні обставини.

Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 11.03.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.12.2014 року, був задоволений позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 195963 грн., грошові кошти у розмірі 2 % щомісячно від суми боргу, за весь період, у розмірі 252411,74 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 3441 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Біляївського РУЮ Одеської області було від 4 квітня 2014 року було відкрито виконавче провадження ВН № 42844167 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 451815,74 грн. згідно виконавчого листа № 496/6102, виданого 02.04.2014 року Біляївським районним судом Одеської області.

Боржник - ОСОБА_2, яка зареєстрована в АДРЕСА_1 неодноразово викликалась до ВДВС для виконання рішення суду, але на виклики не являється та злісно ухиляється від виконання рішення суду, отже рішення суду до цього часу не виконане.

Наведені обставини підтверджуються рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження 28 квітня 2014 року, неодноразовими викликами та актами державного виконавця за місцем реєстрації боржника від 25.04.2014 року, 15.05.2014 року, 02.06.2014 року, постановою державного виконавця про привід боржника від 05.05.2014 року.

Згідно рапорту працівника міліції від 10.05.2014 року боржник ОСОБА_2 була повідомлена про необхідність з'явитись до державної виконавчої служби, але від надання пояснень боржник відмовилась.

Отже, наданими до подання державного виконавця письмовими доказами були доведено, що ОСОБА_2 отримала постанову про відкриття виконавчого провадження, їй було відомо про наявність грошових зобов'язань згідно судового рішення, але вона навмисно ухилялась від їх виконання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Частиною 2 ст. 6 того ж Закону України встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону України.

Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" визначено підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон та способи здійснення таких обмежень, а саме - шляхом відмови у видачі паспорта або шляхом затримання чи вилучення паспорта.

Таким чином, наявність у боржника невиконаних зобов'язань по судовому рішенню є безумовною підставою для обмеження його права виїзду за кордон України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що районний суд прийшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця.

Посилання апелянта про працевлаштування за межами території України, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки дана обставина не впливає на виконання боржником рішення суду.

Посилання апелянта на повернення частини боргу позивачу також не приймається судом до уваги, оскільки дана обставина не підтверджена письмовими доказами. Крім того, апелянт зазначає, що з боргу у розмірі 22000 доларів США, апелянт повернув позивачу частину боргу у розмірі 7000 доларів США, але на вказані обставини позивач посилався у позові під час звернення до суду, у зв'язку з чим заявляв позовні вимоги з урахуванням частини боргу, яку йому було повернуто відповідачем до звернення до суду з позовом про стягнення.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Апеляційна скарга не містить доводів, які мають бути підставами для скасування ухвали суду.

Доводи апеляційної скарги є неспроможними, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування чи порушення судом процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є правильною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 3 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області В.І. Сватаненко

П.М. Черевко

І.А.Артеменко

29.04.2015 року м. Одеса