Справа №485/104/15-ц 28.04.2015 28.04.2015 28.04.2015
Провадження № 22-ц/784/1107/15 Головуючий першої інстанції: Лисенко М.Є.
Категорія: 59 Суддя-доповідач апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М,

суддів: Кушнірової Т.Б.,

Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання: Свіщуку О.В.

за участю: позивача ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Снігурівська міська рада Миколаївської області, про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 р. ОСОБА_3 звернулася до суду через свого представника з позовом до ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх вимог позивач вказувала, що згідно з договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 12 вересня 2007 р., вона є власником 17/100 часток будівлі колишнього гуртожитку по АДРЕСА_1. Для обслуговування житлового приміщення та будівництва гаражу рішенням виконавчого комітету Снігурівської міської ради Миколаївської області від 16 жовтня 2008 р. № 413 їй надано дозвіл на будівництво гаражу та на підставі договору від 25 січня 2010 р. передано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,0138 га. Для отримання земельної ділянки в оренду нею було замовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Документація була виготовлена відповідачем у 2008 р.

Посилаючись на те, що у виготовленій відповідачем ОСОБА_4 технічної документації є протиріччя, а саме: невідповідність координат топографічної аерозйомки генеральному плану забудови та прив'язці до будівель, що унеможливлює реалізацію нею права на викуп земельної ділянки, позивач просила суд зобов'язати відповідача за власний рахунок виготовити та погодити технічну документацію на земельну ділянку площею 0,0138 га по АДРЕСА_1 Миколаївської області по наявним межам земельної ділянки з урахуванням належним чином зареєстрованих на ній будівель та гаражу та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 березня 2015 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи Снігурівську міську раду Миколаївської області.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2015 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_4 вказує на безпідставність її вимог і просить в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 12 вересня 2007 р. ОСОБА_3 є власником 17/100 часток нежитлової будівлі - будівлі колишнього гуртожитку по АДРЕСА_1

В силу ст. 25 Закону України «Про землеустрій» в редакції, що діяла на час розроблення відповідачем технічної документації, документація із землеустрою розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації, зокрема до видів документації із землеустрою відносяться проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Рішенням ХХХІІ позачергової сесії 5 скликання Снігурівської міської ради Миколаївської області від 22 липня 2008 р. № 27 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земельної ділянки ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 та передано в оренду позивачеві земельну ділянку площею 0, 0138 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 із земель громадської забудови в межах території Снігурівської міської ради, доручено приватному підприємцю ОСОБА_4 здійснити встановлення меж (на місцевості) земельної ділянки у відповідності з технічною документацією.

Приватним підприємцем ОСОБА_4 було розроблено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1

Згідно акту про встановлення меж земельної ділянки, передачу та прийом знаків під охорону та зберігання від 10 грудня 2008 р. межі земельної ділянки, яка в подальшому була передана в оренду позивачеві, були погоджені самою ОСОБА_3, міським головою, начальником відділу Держкозема у Снігурівському районі та суміжним землекористувачем Лазарєвою Є.І.

Рішенням виконавчого комітету Снігурівської міської ради Миколаївської області від 16 жовтня 2008 р. № 413 надано дозвіл ОСОБА_3 на будівництво гаражу по АДРЕСА_1

25 січня 2010 р. між орендодавцем Снігурівською міською радою та орендарем ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 0,0138 га кадастровий НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд строком на 49 років.

В подальшому позивачем було збудовано гараж на земельній ділянці, яка, як вважає позивач, передана їй в оренду по АДРЕСА_2 та отримано 03 жовтня 2012 р. свідоцтво про право власності на цей об'єкт нерухомості.

Звертаючись з позовом, позивач вказувала, що при розробленні технічної документації відповідачем було допущено помилки, внаслідок чого невірно визначені межі наданої їй в оренду земельної ділянки, а тому просила зобов'язати останню виготовити та погодити технічну документацію, виправивши недоліки.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Оскільки позивачем при зверненні до суду обрано спосіб захисту цивільного права та інтересу, який не передбачений законом, та позивачем не надано доказів, а судом не встановлено, що відповідачем було порушено вимоги законодавства при виконанні завдання щодо складання технічної документації із землеустрою, яка затверджена рішенням міської ради і це рішення не оспорюється ОСОБА_3, суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо доведеності позовних вимог не заслуговують на увагу, оскільки, по-перше, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав не ґрунтується на вимогах закону, а, по-друге, посилання в скарзі на допущені відповідачем помилки та розбіжності в розробленій технічній документації із землеустрою не підтверджені жодним із допустимих доказів.

З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: