Номер провадження: 22-ц/785/452/15
Головуючий у першій інстанції Роїк Д. Я.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Доценко Л.І., Заїкін А.П.

При секретарі - Томашевська К.В.

Розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну скаргу представника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2014 року по справі за позовом ПАТ "Укрсиббанк" до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних виморг щодо предмета спору-ОСОБА_6 зняття арешту з заставного майна,

В С Т А Н ОВ ИЛА:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив виключити квартиру, що находиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_6 на праві приватної власності і є предметом іпотеки згідно з іпотечним договором від 24.05.2006 року, з під арешту, накладеного постановою ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області № 40593928 від 07.11.2013 року.

Позов обґрунтував тим, що згідно з Кредитним договором № 1683-08 ПОУ Н (№ 00) від 24.05.2006 року АКІБ "УкрСиббанк" надав ОСОБА_6 кредит в сумі 30600 дол. США. З метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 24.05.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та накладено обтяження - заборону на відчуження цієї квартири до припинення умов договору іпотеки.

Посилаючись на кредитну заборгованість та на те, що відчуження зазначеної квартири в неможливе через накладений постановою державного виконавця на

все нерухоме майно, що належить ОСОБА_6, просили задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про зняття арешту з заставного майна - задоволено.

Виключено з під арешту номер запису про обтяження 3444127, який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.11.2013, накладено постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Юстиції № 40593928. видане 07.11.2013 нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, 65078, та належить ОСОБА_6 на праві приватної власності.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, яким в задоволені позовних вимог відмовити,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що виконавчий збір з боржника не стягнуто, а тому відсутні підстави в порядку ст.50 Закону "Про виконавче провадження" для скасування постанови про накладення арешту.

В судове засідання заявник не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України, судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст рішення, вислухавши пояснення сторін, що з'явились, перевіривши доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

За правилами ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лив формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що накладений арешт та оголошена заборона на відчуження нерухомого майна перешкоджають забезпечити виконання ОСОБА_6 своїх зобов'язань за кредитними договорами перед АКІБ "УкрСиббанк" шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_6 належить на праві власності квартира за адресою: м. Меса. АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.2006 року, який зареєстровано 16.06.2006 року.

24.05.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 1683-08 ПОУ Н який надав ОСОБА_6 кредит в сумі 30600 дол. США.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 24.05.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та накладено обтяження - заборону на відчуження цієї квартири до припинення умов договору іпотеки.

Згідно з к. 2.1.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до п. 2.1.2 договору у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором, а у разі невиконання іпотекодавцем цієї вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України "Про іпотеку" взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч. 6 ст. З Закону України "Про іпотеку", у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 7 ст. З Закону України "Про іпотеку", пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Виходячи з викладеного та наданого суду витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, районний суд прийшов до правильного висновку, що АКІБ "УкрСиббанк" належить переважне право на звернення стягнення на предмет іпотеки - квартира за адресою: АДРЕСА_4.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.12.2013 року постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області № 40593928 від 07.11.2013 року було накладено арешт на все нерухоме майно, належне ОСОБА_6

З врахуванням вищезазначеного, судова колегія погоджується з судженням районного суду про те, що накладений арешт та оголошена заборона на відчуження і на іпотечне нерухоме майно, перешкоджають забезпечити виконання зобов'язань за кредитним договорами перед АКІБ "УкрСиббанк" шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому накладений арешт за зобов'язаннями іншого виконавчого провадження є таким, що суперечить Закону України "Про іпотеку".

Доводи апеляційної скарги щодо несплати боржником виконавчого збору за іншими борговими зобов'язаннями, не є підставою для накладення арешту на майно котре забезпечено іпотекою.

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищезазначеного, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи

Керуючись ст.ст. 308,315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді Л.І.Доценко

А.П.Заїкін