Справа № 201/7266/15-ц
Провадження № 2/201/2221/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді Ходаківського М.П.,

при секретарі Ляховій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Міське комунальне підприємство «Дніпропетровські міські теплові мережі» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач в обґрунтування позову зазначив, що між ним та відповідачем було укладено договір про постачання теплової енергії № 010154 від 01.12.10, відповідно до якого позивач зобов'язується постачати теплову енергію, а відповідач здійснювати передплату по власним платіжним дорученням, а остаточну оплату здійснити після одержання рахунку енергопостачальної організації не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Протягом опалювального періоду 2011-2014 років відповідач систематично порушував свої зобов'язання відносно оплати за отриману теплову енергію, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 2206,65 грн.

Представник позивача надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, на задоволенні позову наполягав.

Представник відповідача надав суду заяву, в якій просить у задоволенні позову відмовити з підстав, наведених у письмових запереченнях на позов.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 01 грудня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про постачання теплової енергії № 010154, відповідно до п. 1.1, 3.2.2 якого енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором, а також виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені цим договором. На кінець опалювального сезону проводити звіряння розрахунків з енергопостачальною організацією, у разі заборгованості на початок опалювального сезону споживач до мереж теплопостачання підключений не буде.

Позивач зазначив, що протягом опалювального періоду 2011-2014 років відповідач систематично порушував свої зобов'язання відносно оплати за отриману теплову енергію, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 2206,65 грн. згідно з наданими розрахунками.

При цьому при розгляді справи представником відповідача було надано суду акт про опломбування вхідних вентелів від 01 листопада 2012 року, відповідно до якого надання теплової енергії позивачем відповідачу припиняється з дати проведення даного опломбування, тобто з 01 листопада 2012 року.

В матеріалах справи міститься наданий представником позивача розрахунок ціни позову, відповідно до якого останнє нарахування заборгованості здійснювалося у квітні 2012 року, враховуючи факт опломбування вхідних вентелів від 01 листопада 2012 року та припинення постачання теплової енергії.

Як встановлено із матеріалів справи 16 грудня 2014 року позивач звертався до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, проте ухвалою суду від 17 грудня 2014 року йому було відмовлено у видачі судового наказу з огляду на пропущення строків позовної давності.

Позивач з метою стягнення заборгованості з відповідача звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку позовного провадження, проте заяву про поновлення строків позовної давності суду не надав.

Той факт, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року позивачу було відмовлено у видачі судового наказу та роз'яснено, що позивач може звернутися до суду з цією вимогою, не є підставою для поновлення строків позовної давності, оскільки з такою позовною заявою підприємство звернулося з порушенням строку позовної давності у травні 2015 року попри наявність строку для належного звернення до суду.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ст.261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа дізналась або могла довідатись про порушення свого права.

Представником відповідача було надано суду клопотання про відмову позивачу у позові у зв'язку із простроченням строків позовної давності, що відповідно до положень ст. 267 є підставою для відмови у позові.

Ураховуючи, що заборгованість споживача відповідача у справі виникла у період з 2011 року по квітень 2012 року, що підтверджується розрахунком суми позову (а.с. 103), оскільки нарахування за період грудня 2012 року (594,92 грн.) та березня 2013 року (605 грн.) знято позивачем із нарахувань та 01 листопада 2012 року було припинено подачу послуг, а отже останнім періодом нарахування є квітень 2012 року, а із позовом позивач звернувся у травні 2015 року, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову через пропущення строків позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 76, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові Міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.П. Ходаківський