Справа № 0909/1921/2012
Провадження № 22-ц/779/928/2015
Головуючий у 1 інстанції П'ятковський В. І.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Вакарук В.М., Горейко М.Д.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю ОСОБА_2 та її представника, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення фактів родинних відносин і прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 11 травня 2012 року, -

в с т а н о в и л а :

09.04.2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись з позовом до ОСОБА_5 про встановлення фактів родинних відносин і прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

В заяві зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер їх батько ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_5 - їх мати ОСОБА_7, яким належало на праві спільної часткової власності домоволодіння АДРЕСА_1, а батькові крім того належала 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_2.

Вони фактично прийняли спадщину, однак їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв'язку з розбіжностями у написанні імені їх батька у свідоцтвах про народження та у правовстановлюючих документах про належність спадкового майна спадкодавцю, а саме «ОСОБА_12» замість «ОСОБА_8».

Посилаючись на вищенаведені обставини, просили встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_7 ОСОБА_8 є їх батьком, встановити факт прийняття ними спадщини після смерті батька, та визнати за кожним право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1, та на1/4 частину домоволодіння АДРЕСА_2.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 11 травня 2012 року позов задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановлено факт прийняття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщини після смерті батька, ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/4 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/4 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

На зазначене рішення суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

У скарзі зазначила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не прийняли спадщину та не вступали у фактичне управління та володіння спадковим майном, а саме 1/2 частини домоволодіння в АДРЕСА_2.

У зазначеному будинку проживала її бабця ОСОБА_9, після смерті якої ІНФОРМАЦІЯ_7 1/2 частину домоволодіння успадкувала її мати ОСОБА_10, отримавши 29.03.1988 року свідоцтво про право на спадщину за законом. Крім того, її мати фактично проживала у спірному будинку.

Після смерті 23.11.1997 року її матері право власності на 1/2 частину будинку отримала вона в порядку спадкування за заповітом.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_11 ніколи не проживав у спірному будинку. Судом не з'ясовано яким чином ОСОБА_11 отримав свідоцтво про право власності на 1/2 частину будинку по АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.01.1993 року, в той час коли він у 1976 році виїхав на постійне місце проживання до Республіки Польща.

Апелянт також вказує на порушення судом норм процесуального права, зокрема ст. 114 ЦПК, яка передбачає, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються виключно за місцезнаходженням майна.

Нерухоме майно, право власності на яке визнано за позивачами, знаходиться в м. Косові та Косівському районі.

Крім того, ОСОБА_2 вказує на необґрунтованість рішення суду щодо встановлення факту родинних відносин, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази з цього приводу, як і відсутні докази за яких обставин ОСОБА_11 змінив ім'я на ОСОБА_8 та чи дійсно він є одна і та сама особа.

Судом не залучено до участі у справі органи місцевого самоврядування, на території яких знаходиться нерухоме майно.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

ОСОБА_2 та її представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнала.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вважав доведеними факти родинних відносин та прийняття спадщини позивачами після смерті їх батька, врахувавши також ту обставину, що відповідач ОСОБА_5 визнала позов.

Однак, повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема житловий будинок.

Відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв'язку з їх втратою, а в даному випадку наявності розбіжностей в написанні імені спадкодавця у правовстановлюючих документах та у свідоцтві про його смерть, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись із зазначеним позовом до ОСОБА_5, якає спадкоємцем другої черги після смерті їх матері.

ОСОБА_5 подала до суду письмову заяву про визнання позову.(а.с.26)

Суд вирішив такий позов, не залучивши інших спадкоємців та органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно, що в свою чергу, не сприяло всебічному і повному з'ясуванню дійсних обставин справи, прав і обов'язків сторін та ухваленню законного і обґрунтованого рішення.

Оскільки апеляційний суд не вправі в такому разі скасувати рішення суду першої інстанції з направленням справи на новий розгляд чи залучити таку особу до участі в справі та вирішити спір по суті, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Крім того, судом допущено порушення норм процесуального права - справа розглянута з порушенням правил підсудності, оскільки визнано право власності на нерухоме майно, яке знаходиться у Косівському районі.

Підсудність справ про спадкування визначається за правилами ст. 109 ЦПК. Позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК однією з підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 11 травня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення фактів родинних відносин і прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

В.М. Вакарук

М.Д. Горейко