Справа № 640/5471/15-ц
Київський районний суд м. Харкова:
головуючий суддя Золотарьова Л.І.
за участю секретаря - Бломберус С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву КП «ХТМ» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом КП Харківські теплові мережі до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, -
24.03.2015 року КП «ХТМ» звернулося до суду з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.12.2004 року по 31.10.2009 року у розмірі 4817 грн. 60 коп. Посилається на те, що при винесенні рішення суду від 28.03.2014 року судом не було вирішено питання щодо заявлених позовних вимог про стягнення вказаної суми заборгованості за період з 01.12.2004 року по 31.10.2009 року.
В судове засідання представник КП «ХТМ» не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.
ОСОБА_1 не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 2004 р. по 2009 р.
Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.
Суд, дослідивши заяву, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.03.2014 року у цивільній справі №640/847/14-ц (н/п 2/640/1005/14) позовні вимоги КП «ХТМ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплопостачання у розмірі 2361 грн. 44 коп. за період з 01.11.2009 року по 30.09.2012 року (а.с. 32).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як вбачається з позовної заяви, КП «ХТМ» заявляло вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.12.2004 року по 30.09.2012 року у сумі 7179 грн. 04 коп. (а.с.6)

Враховуючи, що судом ухвалено рішення з приводу позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за теплопостачання у розмірі 2361 грн. 44 коп. за період з 01.11.2009 року по 30.09.2012 року, а в частині стягнення заборгованості за теплопостачання за період з 01.12.2004 року по 31.10.2009 року рішення ухвалено не було, тому суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення.

Відповідач є споживачем послуг теплової енергії, відкрито особистий рахунок № 3169 на його імя. Відповідачем надані квитанції, з яких вбачається часткова сплата послуг з теплопостачання.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.

Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання до квартири відповідача, за період з 01.12.2004 року по 30.09.2012 року утворилася заборгованість у розмірі 4817 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 ЗУ Про теплопостачання, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Як вбачається з заяв відповідача, вимоги щодо стягнення заборгованості за період з 01.12.2004 року по 30.09.2012 року він не визнав, просив застосувати трьохрічну позовну давність та відмовити у позові в цій частині (а.с. 19-20, 30, 40)

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.ч. 1,5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч.ч. 3,4,5 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, КП «ХТМ» звернулося 15.11.2012 року до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржника (відповідача).

21.11.2013 року Київським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ про стягнення заборгованості з відповідача у розмірі 7179 грн. 04 коп., який ухвалою суду від 18.02.2013 року було скасовано.

Після скасування судового наказу позивач звернувся до суду в позовному провадженні 21.01.2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду за захистом свого права, зокрема, щодо стягнення заборгованості з боржників, 15.11.2012 року (з заявою про видачу судового наказу), то позивач має право на стягнення заборгованості в межах 3-х річного строку позовної давності, тобто з 01.11.2009 року.

У звязку з цим, позовні вимоги про стягнення заборгованості за теплопостачання у розмірі 4817 грн. 60 коп. за період з 01.12.2004 року по 31.10.2009 року задоволенню не підлягають у звязку з пропуском позовної давності.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 261, 264, 267 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву КП «ХТМ» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за теплопостачання за період з 01.12.2004 року по 31.10.2009 року у розмірі 4817 грн. 60 коп. - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий