Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/487/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Русіна А. А.
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

04.02.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді: Авраменко Т.М.,

суддів: Кіселика С.А., Суровицької Л.В.,

при секретарі: Кравченко Я.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2014 року.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Добровеличківського районного управління юстиції (далі - ВДВС) Мазур Л.М.

Зазначала, що на виконанні у ВДВС знаходиться виконавчий лист про стягнення з неї на користь ОСОБА_4 грошової компенсації в порядку поділу спільного майна подружжя в сумі 60287 грн.69 коп. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2013 року визнано за нею право власності на ? частину колісного трактора «Беларус-892».

В порядку виконання рішення суду про стягнення грошової компенсації державний виконавець Мазур Л.М. 19 грудня 2013 року склала акт опису та арешту належної їй частки трактора, при цьому порушила її права, оскільки не повідомила її про час та місце проведення виконавчої дії - опису майна, передала належну їй частку трактора на зберігання стягувачу ОСОБА_4, не зазначила застереження щодо можливості користування арештованим майном стягувачем, що призвело до користування майном та зменшення його вартості.

Просила суд визнати дії державного виконавця про передачу арештованого майна стягувачу незаконними, зобов'язати державного виконавця внести зміни до акту опису та арешту майна, а саме передати арештоване майно їй на зберігання та заборонити експлуатацію арештованого майна, поновити строк звернення із скаргою до суду.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2014 року поновлено строк на звернення із скаргою на дії державного виконавця та в задоволенні скарги відмовлено, оскільки виконання рішення суду державним виконавцем проводилося відповідно до вимог чинного законодавства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду, постановлену з порушенням норм права, та задовольнити скаргу. Зазначає, що суд постановив ухвалу у відсутності сторін, не задовольнив клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість її представника. Посилається на те, що в ухвалі суду відсутня юридична оцінка доводам її скарги.

В засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_5 підтримала доводи апеляційної скарги, просила постановити нову ухвалу, якою визнати дії державного виконавця про передачу арештованого майна стягувачу незаконними. Державний виконавець Мазур Л.М. просила відхилити апеляційну скаргу, оскільки ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.9 ч.3 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов'язковість судових рішень. Судові рішення, що набрали законної сили , обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 14 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи .

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч.3 ст.387 ЦПК України).

Матеріалами справи та оглянутим в судовому засіданні виконавчим провадженням підтверджується, що на виконання рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 04 липня 2012 року видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошової компенсації за переотриману нею частку в спільному майні подружжя в сумі 60287 грн.69 коп. (а.с.3-5).

14 серпня 2012 року державний виконавець відкрив виконавче провадження (а.с.8), рішення суду до цього часу не виконано.

Виконавчим провадженням підтверджується, що державним виконавцем на виконання рішення суду складався акт опису та арешту майна боржника ОСОБА_2 16 серпня 2012 року, зокрема, описано автомобіль, а також 26 лютого 2013 року, зокрема, описано побутову техніку, тощо, однак описане та арештоване майно не було релізовано.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2013 року за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя визнано право власності на ? частину колісного трактора «Беларус-892» (а.с.6-7).

18 листопада 2013 року ОСОБА_2 подала до ВДВС заяву про звернення стягнення в порядку ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» на належну їй ? частку трактора для погашення заборгованості ОСОБА_4 (а.с.105).

Учасники виконавчого провадження мають право брати участь у провадженні виконавчих дій (ст.12 Закону України «Про виконавче провадження»), а обов'язки державного виконавця визначені ч.1 і ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього решту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин (ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з п.4.2.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавчі дії провадяться державним виконавцем в робочі дні не раніше 6-ї години і не пізніше 22-ї години. Конкретний час проведення виконавчих дій визначається державним виконавцем. Сторони виконавчого провадження мають право пропонувати зручний для них час проведення виконавчих дій.

В заяві про звернення стягнення на ? частку трактора ОСОБА_2 будь-яких пропозицій про час проведення виконавчих дій не подавала. Державний виконавець пояснила, що про час проведення опису майна вона повідомила ОСОБА_2 телефонним дзвінком.

На виконання заяви боржника державним виконавцем 19 грудня 2013 року в присутності двох понятих, стягувача за місцем знаходження трактора в АДРЕСА_1, складено акт опису та арешту майна: ? частини трактора «Беларус-892», 2010 року випуску, зазначено, що задній правий скат пошкоджений, дві передні шини мають знос 70 %, пошкоджено електрозапуск, в неробочому стані коробка передач,відсутній акумулятор, двигун в розібраному стані. На описане майно накладено арешт та заборонено його відчуження без відома ВДВС, опис проведено з 9 год 30 хв. до 10 год. 30 хв. Описане майно прийняв на відповідальне зберігання стягувач ОСОБА_4, який попереджений під розписку про кримінальну або матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна (а.с.9).

24 грудня 2013 року ОСОБА_2 подала заяву на ознайомлення з виконавчим провадженням та зняття фотокопій документів, 30 грудня 2013 року вона ознайомилася з виконавчим провадженням та зробила фотокопії документів, що засвідчила підписом (а.с.98).

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження») майно, на яке накладено арешт, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу. Зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення або зменшення цінності внаслідок користування.

Таким чином, закон не забороняє державному виконавцю передати арештоване майно на зберігання стягувачу, чим спростовуються доводи скарги щодо неправомірності дій державного виконавця щодо передання арештованого майна ОСОБА_4

Після ознайомлення 30 грудня 2013 року під розписку з виконавчим провадженням ОСОБА_6 клопотання про передачу арештованого майна їй на зберігання не подавала. За її заявами державний виконавець за участю понятих перевіряла збереження арештованого майна, що підтверджується відповідними актами, в яких відображено його місце знаходження та стан, який відповідає стану на час арешту, порушень умов збереження арештованого майна не встановлено (а.с.107-110). Зазначені обставини підтверджуються оглянутим апеляційним судом виконавчим провадженням.

Посилання боржника на те, що передача ? частки трактора на зберігання стягувачу призвела до вільного користування арештованим майном і як наслідок зменшення його вартості, є припущенням.

Повідомлення державного виконавця від 06 червня 2014 року про оцінку арештованого майна ОСОБА_2 отримала під розписку 12 червня 2014 року (а.с.106).29 жовтня 2014 року ? частина трактора продана на електронних торгах (а.с.80).

Суд дійшов правильного і обґрунтованого висновку, що доводи боржника про порушення його прав державним виконавцем є безпідставними, оскільки виконавчі дії щодо складання акту опису і арешту майна, передачі арештованого майна на зберігання відповідають вимогам Закону «Про виконавче провадження».

Скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби розглядаються в порядку, передбаченому розділом УІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Відповідно до ч.1 ст.386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника та державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час та місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Наведене свідчить, що повторна неявка сторони в судове засідання незалежно від причини неявки не є підставою для відкладення розгляду справи.

ОСОБА_2 в зв'язку з неможливістю прибуття в судове засідання її представника адвоката ОСОБА_5 просила розгляд справи відкласти 23 жовтня 2014 року (а.с.64), 06 листопада 2014 року (а.с.74), 09 грудня 2014 року (а.с.96), 18 грудня 2014 року (а.с.112,113). Двічі 23 жовтня 2014 року та 06 листопада 2014 року суд клопотання задовольняв.

Журналами судових засідань підтверджується, що 12 листопада 2014 року проведено судове засідання за участю адвоката ОСОБА_5, яка дала пояснення, та оголошено перерву в зв'язку витребуванням виконавчого провадження, 09 грудня 2014 року проведено судове засідання за участю державного виконавця Мазур Л.М., яка дала пояснення, а також досліджено документи та долучено копії документів до справи, оголошено перерву в судовому засіданні до 18 грудня 2014 року, проте сторони в судове засідання не прибули, а ОСОБА_2 і її предстввник просили відкласти розгляд справи через зайнятість адвоката.

Зазначеним спростовуються доводи апеляційної скарги про порушення прав на участь в судовому засіданні при розгляді скарги.

Оскільки судом першої інстанції в межах заявленої скарги постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, то апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, п.4 ч.1 ст.314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

судді: