У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді Рожина Ю.М., суддів - Григоренко М.П., Ковальчук Н.М., секретаря судового засідання Пиляй І.С., з участю представника позивача публічного акціонерного товариства „Акцент-банк"Лукашина Є.В., представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Рівненської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача публічного акціонерного товариства „Акцент-банк"на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 лютого 2014 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства „Акцент-банк"до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, що з'явились у судове засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 лютого 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ „Акцент-банк" заборгованість по кредитному договору №АВL2RC01900003 від 05 грудня 2007 року в загальній сумі 30307 (тридцять тисяч триста сім) гривень 60 копійок.

В іншій частині позовних вимог ПАТ „Акцент-банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено в задоволенні за їх безпідставністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ „Акцент-банк" судові витрати по справі в сумі 303 (триста три) гривні 08 копійок.

В апеляційній скарзі представник позивача вказує на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні неустойки, через недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що в резолютивній частині рішення суд, задовольняючи позовні вимоги частково в сумі 30307,60 грн. не вказує з чого саме складається вказана сума заборгованості, а тому з врахуванням позовних вимог можна тільки зробити висновок, що задоволені вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту, процентам та комісії, а в частині стягнення неустойки відмовлено в повному обсязі. Доводить, що оскільки позичальник належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором, що й визнано самим відповідачем, то відповідно до положень чинного законодавства та умов договору у позивача виникло право вимагати сплату неустойки. Вважає, що рішення суду не відповідає вимогам ст.ст. 212, 213 ЦПК України. За викладених обставин просить ухвалити нове рішення, яким рішення від 10 лютого 2014 року змінити в частині стягнення неустойки та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 05 грудня 2007 року між ОСОБА_2 на підставі поданої ним заяви, укладено договір №АВL2RC01900003 з ПАТ „Акцент-банк", за яким відповідач отримав кредит у розмірі 27494,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05 грудня 2010 року.

Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка складається з заборгованості по кредиту 22042 грн. 23 коп., по процентах - 2326 грн. 57 коп., комісії - 5938 грн. 80 коп., 195965, грн. 27 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 11313,64 грн. штрафу (процентна складова), а всього 238086,51 грн.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено норми матеріального права, а саме ст.ст.526,1049 ЦК України щодо обов'язку виконувати зобов'язання належним чином та повернення позичальником грошових коштів у розмірі та в строк визначений умовами кредитного договору на користь позивача зі сплатою комісії за користування кредитом, в розмірі, що складається з 22042 грн. 23 коп. кредиту, 2326 грн. 57 коп. проценти за користування кредитом та 5938 грн. 80 коп. комісії за користування кредитом, що в цілому складає 30307 грн. 60 коп.

Відмовляючи у позові в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за кредитним договором в сумі 195965 грн. 27 коп., стягнення штрафу (у фіксованому розмірі) 500 грн. та стягнення штрафу (в процентній складовій) в сумі 11313 грн. 64 коп., як необґрунтованої вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заява позичальника №ABL2RC01900003 від 5 грудня 2007 року, підписана відповідачем у справі ОСОБА_2 за своїм змістом не містить умов щодо порядку нарахування, сплати пені і штрафу та визначення їх розміру, а зі змістом Умов за кредитом відповідач не ознайомлений, вони не становлять частину кредитного договору, крім того умови кредитування надавались різними юридичними особами, а зворотне представником позивача у судовому засіданні не доведено, а тому колегія суддів погоджується із таким висновком суду.

Доводами апеляційної скарги даний висновок суду першої інстанції не спростовано, а посилання в апеляційній скарзі на норми матеріального права щодо регулювання кредитних правовідносин без зазначення та посилання на правовідносини між сторонами у даній справі не заслуговують на увагу та не можуть слугувати підставами для скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено без порушень норм матеріального і процесуального права, судом з'ясовано обставини, що мають значення для справи, в повній мірі, апеляційна скарга не містить посилань на закон, з порушенням якого ухвалено рішення, та не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317,324,325 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача публічного акціонерного товариства „Акцент-банк" відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий Ю.М. Рожин

Судді М.П. Григоренко Н.М. Ковальчук