АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/374/15
Категорія: право власності Доповідач: Овсяннікова А.І
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.,

суддів - Бездітко В.М., Сащенко І.С.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 28 квітня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Дзержинський РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області про припинення права власності на частку в спільному майні, зняття осіб з реєстрації та виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про припинення права власності на частку в спільному майні.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що йому на праві приватної власності належіть домоволодіння АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 12.06.2007 року, посвідченому приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2011 року цей договір дарування було визнано недійсним у 41/600 частині домоволодіння та визнано право власності за ОСОБА_3 - на 41/1200 частини цього житлового будинку та за ОСОБА_1 - на 41/1200 частини цього будинку. Відповідно до договору дарування від 12.06.2007 р. та рішення суду від 17.08.2011р. право власності на домоволодіння на час звернення до суду розподілене між власниками наступним чином:

ОСОБА_2 володіє 1118/1200 частинами домоволодіння, що становить 93,166 % ідеальних часток житлового будинку;

ОСОБА_3 володіє 41/1200 частин домоволодіння, що становить 3,417 % ідеальних часток житлового будинку;

ОСОБА_1 володіє 41/1200 частин домоволодіння, що становить 3,417 % ідеальних часток житлового будинку.

У відповідності до технічного паспорту загальна площа домоволодіння складає 101,2 м2, з якої 77,5 м2 - житлова площа. Ідеальна частка в натурі, яка належить відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_1 становить відповідно по 2,65 м2 житлової площі.

Домоволодіння АДРЕСА_1 належало його діду ОСОБА_7. Він ще при житті розпорядився своїм майном та подарував це майно своєму сину - ОСОБА_8. Той, в свою чергу, подарував це домоволодіння своєму сину, тобто йому.

Відповідачі в домоволодінні не проживають, пошту не отримують, але з реєстрації не знялися, чим порушують вимоги ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та «Порядку реєстрації місця проживання».

Порядок користування домоволодінням не визначений, долі кожного із співвласників у натурі не виділені. Відповідачі хоча і не мешкають у домоволодінні, але використовують його як склад для своїх непотрібних речей та перешкоджають йому користуватися домоволодінням, ставлять на двері власні замки та не допускають його до деяких приміщень,які становлять більше половини домоволодіння.

Для захисту своїх прав власника майна він був змушений звернутися до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном та визначення порядку користування житловим будинком. Ухвалою суду від 27.12.2012 року по справі була проведена судова будівельно-технична експертиза в ХНІСЕ ім. М.С. Бокаріуса та до суду надано висновок № 250 від 15.04.2013 року. У висновку зазначено, що надати варіанти розподілу між співвласниками, встановити порядок користування, переобладнати житловий будинок для користування співвласників своїми частками домоволодінням АДРЕСА_1 не надається можливим у зв'язку з тим, що ідеальні частки відповідачів - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є незначними та не можуть бути виділені в натурі.

З висновків експерта вбачається, що вартість компенсації ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на їх частину власності становить 9 287,00 грн. кожному.

Він виконав вимоги ч. 2 ст. 365 ЦК України та вніс за час розгляду справи вартість частки власності відповідачів, яка сумарно складає 18 574,00 грн., на депозитний рахунок суду.

Просить припинити право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відповідно на 41/1200 частин житлового будинку АДРЕСА_1 з виплатою компенсації у розмірі 9287 грн. кожному та визнати за ним право власності на 82/1200 частин цього житлового будинку.

У наступному уточнив позовні вимоги, пред'явивши позов до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Дзержинський РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області про припинення права власності на частку в спільному майні, зняття осіб з реєстрації та виселення.

Доповнив, що як зазначено в довідці, яка видана Дзержинським PB у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області № 17/3852 від 07.09.2013р. та будинковій книзі в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4 Ці особи не проживають за даною адресою, не є його сім'єю. Незважаючи на це відповідачі зайняли своїми речами більшу половину будинку та забороняють і не дають можливості користуватися йому своїм майном.

Просить припинити право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відповідно на 41/1200 частин житлового будинку АДРЕСА_1 з виплатою компенсації в розмірі 9287 грн. кожному, визнати за ним право власності на 82/1200 частин цього житлового будинку; визнати відповідачів такими, що втратили право користування цим будинком; зняти з реєстрації та виселити ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідачі та третя особа в судове засідання не з'явилися.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 28 квітня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_3 на 41/1200 частин житлового будинку АДРЕСА_1, якою він володіє згідно рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.08.2011 р.

Стягнуто з позивача ОСОБА_9 матеріальну компенсацію вартості 41/1200 частини житлового будинку АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 в розмірі 9 287,00 (дев'ять тисяч двісті вісімдесят сім) грн.

Припинено право власності ОСОБА_1 на 41/1200 частин житлового будинку АДРЕСА_1, якою він володіє згідно рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.08.2011 р.

Стягнуто з позивача ОСОБА_9 матеріальну компенсацію вартості 41/1200 частини житлового будинку АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 в розмірі 9 287,00 (дев'ять тисяч двісті вісімдесят сім) грн.

Визнано право власності на 82/1200 частин житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Визнано ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 та виселити з приміщення.

Знято з реєстрації ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у житловому будинку АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволені позову, оскільки судом порушені норми матеріального та процесуального права, судом не взяті до уваги усі обставини по справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з тих обставин, що доля відповідачів у житловому будинку незначна; у будинку вони не проживають значний час, сума компенсації позивачем внесена на депозит суду.

Погодитись з таким висновком суду не можна.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, житловий будинок АДРЕСА_1 на праві власності належить у 1118/1200 частин ОСОБА_2, у 41/1200 частинах - ОСОБА_3, у 41/1200 частинах - ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст.ст. 364, 365 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2)річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

При вирішенні цього спору колегія виходить з тих обставин, що припинення права на частку у спільному майні завдасть істотної шкоди інтересам співвласників та членам їх сімей.

Як зазначають всі відповідачі ніхто з них не має іншого житла, окрім спірного. У жовтні 2013 року позивач встановив нові замки на двері і вони не можуть попасти в будинок та вимушені знімати житло; там знаходяться їх речі; вони використовують цей будинок для проживання; включно по жовтень 2013 року оплачували всі платежі по будинку.

В суді апеляційної інстанції представником позивача не спростовані такі пояснення відповідачів; іншого місця проживання відповідачів не зазначено.

Крім того, представник позивача в суді апеляційної інстанції не заперечував, що дійсно приблизно по жовтень 2013 року відповідачі оплачували комунальні послуги по будинку і що речі відповідачів знаходились у будинку на час пред'явлення позову.

В позовній заяві позивач взагалі не зазначає з якого часу відповідачі не проживають в будинку.

В суді апеляційної інстанції представник позивача зазначив, що вони не проживають 10-15 років.

Між тим, жодних доказів, що відповідачі взагалі не проживають у будинку, а також доказів такого тривалого часу їх не проживання позивачем не надано.

Крім того, як на підставу неможливості розподілу житлового будинку чи визначення порядку користування будинком позивачем надано ксерокопію висновку судової будівельно-технічної експертизи від 15 квітня 2013 року, проведеної в межах розгляду іншої цивільної справи.

З наданого висновку вбачається, що відповідачам на їх частку у праві власності на будинок припадає по 3,23 м2 кожному, а не по 2,65 м2 як зазначає позивач; виділ провести неможливо, а компенсація становить 9287 грн. кожному.

Судова колегія не приймає такий висновок.

Розрахунок компенсації за частку у майні проводився станом на березень 2013 року, що не відповідає сумі компенсації на цей час, тобто, майже через 2 роки.

В судовому засіданні апеляційної інстанції сторони не представили іншої суми вартості будинку. При цьому відповідачі взагалі категорично заперечували проти отримання будь-якої компенсації, оскільки, як вже зазначено, це є єдиним їх місцем постійного проживання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 28 квітня 2014 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Дзержинський РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області про припинення права власності на частку в спільному майні, зняття осіб з реєстрації та виселення - відмовити

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: