ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2824/10
Провадження № 6/362/13/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі - Даниленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції в Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції 04 березня 2014 року звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 з вилученням паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання ним своїх зобовязань, посилаючись на те, що на виконанні у ВДВС Васильківського МРУЮ перебуває виконавче провадження № 22545274 щодо виконання виконавчого листа № 2-2824/10 від 10 листопада 2010 року, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04 жовтня 2010 року і до повноліття дитини.

Вказуючи на те, що боржник не сплачує борг по сплаті аліментів, на вимоги державного виконавця не реагує, що є підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відповідно до Закону України «Про порядок виїзду та вїзду в Україну громадян України».

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції в судовому засіданні подання підтримала.

ОСОБА_1, будучи належно повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з'явився. Причини неявки не повідомив, заяв про відкладення слухання справи та заперечень щодо подання до суду не направляв (а.с.136).

Суд, заслухавши старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції, дослідивши матеріали виконавчого провадження, вважає, що подання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом достовірно встановлено, що на виконанні у ВДВС Васильківського МРУЮ Київської області перебуває виконавчий лист № 2-2824/10 виданий 10 листопада 2010 року Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04 жовтня 2010 року і до повноліття дитини.

12 листопада 2010 року державним виконавецем відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження за № 22545274 (а.с.93).

Зі змісту подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області вбачається, що боржник не виплачує аліменти, в звязку із чим допустив заборгованість по аліментам, що становить 22 823 грн. 00 коп.

З огляду матеріалів виконавчого провадження № 22545274, не вбачається доказів, що б підтвердили цілеспрямоване ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням аліментних зобовязань та його намір виїхати за межі України, а саме відсутні відомості про належне повідомлення ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження; про наявність у того заборгованості, а само повного розрахунку заборгованості, а також щодо наявності у останнього паспорту громадянина України для виїзду за кордон; перетинання ним кордону України та наявність такого наміру.

Вказане в судовому засіданні підтвердила і сама старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції, яка вказала, що нею були направлені запити до всіх належних інстанцій, проте на час розгляду справи жодної відповіді отримано не було. Підтвердити направлення запитів остання не змогла через відсутність зворотніх повідомлень про отримання поштового відправлення; вхідних штампів організацій; особистого підпису боржника.

Тобто, матеріали подання не містять відомостей, щоб підтверджували перетинання боржником державного кордону України та документів, які б свідчили про вжиття виконавцем відповідних дій, спрямованих на виконання боржником судового рішення.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положення ст. 14 ЦПК України передбачають обовязковість судових рішень, що набрали законної сили, щодо їх виконання, підставою для відповідальності є їх невиконання.

Відповідно до ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

У відповідності до рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Відповідно до вимог ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантуєтсья свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Згідно положень ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадках, якщо діють невиконані зобовязання або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань.

Верховний Суд України в узагальенні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01 лютого 2013 року звернув увагу, що за змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відділом державної виконавчої служби не надано доказів отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження; копії подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, доказів, що боржник вчиняв дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, за час виконання рішення чи виїжджав він за межі України, що призвело до небезпеки ускладення чи неможливості виконання рішення, або боржник безпідставно не з`являвся на виклики державного виконавця належним чином поведомленим про виклик до державного виконавця, а тому підстав для обмеження його виїзду за кордон з вилученням закордонного паспорту суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян», ст.ст. 14, 57, 210, 223, 293, ст. 377-1 ЦПК України, -

у х в а л и в :

В задоволені подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції в Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко