Справа № 463/88/14 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/783/62/15 Доповідач в 2-й інстанції: Монастирецький Д.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Кабаля І.І., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю представників: ОСОБА_2 - ОСОБА_3; Личаківської РА ЛМР - Сальвицького Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради в інтересах малолітньої особи - ОСОБА_6, третіх осіб: відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2, ОСОБА_7, про вилучення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, -

в с т а н о в и л а:

24 грудня 2012 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся в суд з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення про виключення відомостей про нього як батька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з актового запису № 467 в книзі реєстрації народжень, здійсненого 31 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області. Зазначав, що з 16 грудня 2006 року перебував з ОСОБА_8 у зареєстрованому шлюбі, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилася ОСОБА_6, про що 31 серпня 2007 року зроблено актовий запис № 467 в Книзі реєстрації народжень. ІНФОРМАЦІЯ_4 року його дружина ОСОБА_8 померла. 15 березня 2012 року він уклав шлюб з громадянкою Сполучених Штатів Америки ОСОБА_11, яка мала намір удочерити ОСОБА_6. У зв'язку з цим, відповідно до вимог законодавства США, була проведена обов'язкова генетична експертиза для підтвердження родинних стосунків батька дитини. Однак, на його здивування, результат первинної, а згодом і повторної експертиз дали негативний результат на батьківство. Наведені обставини спростовують наявність кровного споріднення та належність вказівки у відповідних документах на нього, як на батька ОСОБА_6

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_5 до органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації ЛМР в інтересах малолітньої особи - ОСОБА_6, третіх осіб: відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2, ОСОБА_7, про вилучення з актового запису про народження дитини відомостей про батька - задоволено в повному обсязі.

Виключено відомості про ОСОБА_5 як батька ОСОБА_6 з актового запису № 467 в книзі реєстрації народжень, здійсненого 31 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області.

Стягнуто з Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради на користь позивача ОСОБА_5 107 грн. 30 коп. витрат пов'язаних з оплатою судового збору.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3. Зазначає, що задовольняючи позов, суд прийшов до висновку, що позивачем надано всі необхідні докази, які підтверджують заявлені вимоги. З таким висновком суду не погоджується, оскільки вважає, що судом не здобуто жодних доказів в розумінні чинного цивільного процесуального законодавства, які б підтверджували відсутність кровного споріднення між позивачем та його дочкою. Звертає увагу на те, що на підтвердження заявлених позовних вимог, позивач надав експертний висновок від 27 листопада 2012 року з перекладом та апостилем. Зазначений експертний висновок надано інститутом, який знаходиться в США. Проте, жодних підтверджень того, що висновки даної установи можуть вважатися доказами по справі в розумінні ст. ст. 57, 66 ЦПК України, позивачем не представлено. Крім цього, стверджує, що в судовому засіданні ним було заявлено клопотання про призначення судово-генетичної експертизи, в задоволенні якого районним судом було відмовлено. Просить скасувати рішення Личаківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2014 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Інші учасники цивільного процесу повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їм поштових відправлень (а.с. 243, 249, 250, 251, 252, 253, в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, причину своєї неявки суду не повідомили, матеріалів справи достатньо для розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Колегія суддів приходить до переконання, що дане рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом встановлено, що в шлюбі, укладеному 16.12.2006 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8, народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 року дочка ОСОБА_6 (а.с. 4, 5, 37, 38).

Згідно долученого до матеріалів справи свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла (а.с. 6, 36).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 133 СК України передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 126 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство, зокрема, особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

Як роз'яснено у п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною чоловік може будь-якими допустимими доказами, суттєвими з яких будуть висновки судово-медичної, біологічної, генетичної експертизи.

Результатами нотаріально посвідченого аналізу, представленого позивачем ОСОБА_5, який проживає в США, проведеного докторами наук лабораторії судової експертизи тестування ДНК (Independent Forensics DNA Testing Technologies) Штату Іллінойс, округ ДуПейдж, на підставі отриманих від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зразків, - стверджується, що вірогідність того, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6, виключена (а.с. 41, 45).

До постановлення апеляційним судом ухвали про відкриття провадження у даній справі ОСОБА_3, який представляє інтереси ОСОБА_2, піддавши сумніву представлений позивачем аналіз лабораторії лабораторії судової експертизи тестування ДНК Штату Іллінойс, США, подав письмове клопотання про призначення по справі судово-генетичної експертизи, проведення якої доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (03141, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4). На розгляд експерта поставити питання питання: чи за наслідками дослідження крові та слини (аналізу ДНК) ОСОБА_5 є біологічним батьком дитини - ОСОБА_6, народженої ОСОБА_8.

З метою уникнення сумніву в об'єктивності перегляду оскаржуваного рішення, колегія суддів задовольнила зазначене клопотання та призначила поданій справі судово-медичну експертизу генетичної ідентифікації для визначення батьківства (а.с. 121-122).

Як вбачається з висновку експерта № 110 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 02.07.2015 року, - молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: біологічне батьківство ОСОБА_5 віносно ОСОБА_6 виключається (а.с. 202-203).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову ОСОБА_5 та виключення запису про ОСОБА_5 як батька ОСОБА_6 з актового запису про народження дитини, оскільки відсутність кровного споріднення між ним та дитиною доведена належними та допустимими доказами (ст. ст. 58, 59 ЦПК України) повністю.

Колегія суддів погоджується з висновками районного суду, оскільки суд вірно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, були належним чином досліджені судом першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою.

Належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Рішення відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги, матеріали справи, зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішення, тому підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Кабаль І.І.

Копняк С.М.