н/п 2/490/2038/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

20 квітня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г.В.

при секретарі - Голубашенко Т.О.

за участю позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

відповідачки - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

СУДДЯ Г.В.ПОДЗІГУН

РІШЕННЯ Справа №490/13981/14-ц

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г.В.

при секретарі - Голубашенко Т.О.

за участю позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки- Базюнь Ю.О.

відповідачів - ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку в два місяця для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_6.

В обгрунтування позовних вимог посилалась на пропуск строку з поважних причин, оскільки після смерті матері вона не мала фактичної змоги та знань для звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини в строки, що визначені законом. Також вказувала, що вона є людиною похилого віку, протягом тривалого часу її здоров'є значно погіршилося та вона має проблеми з функціонуванням опорно-рухового апарату, у зв'язку з станом її здоров'я вона неодноразово зверталась до лікарні, проходила довготривалі курси лікування, як в медичних закладах так і в домашніх умовах. Просила суд врахувати вищевказані обставини та задовольнити позов.

У судовому засіданні позивачка та її представник вимоги позову підтримали, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 вимоги позову визнала.

Відповідач ОСОБА_5 вимоги позову не визнав, посилаючись на відсутність поважних причин пропуску позивачкою шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті їх матері.

Третя особа приватний нотаріус ММНО Шаталюк В.М. в судове засідання не з'явилася, про причини неявки до суду не повідомила, заперечень проти позову не надала.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №17/2013, що була заведена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Шаталюк В.М. 17.12.2013 року, спадщину у встановленому законом порядку прийняли дочка померлої ОСОБА_6 ОСОБА_4, онука ОСОБА_2 та син спадкодавця ОСОБА_3

Як пояснилла у судовому засіданні позивачка, вона не звернулась у встановлений законом строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом з метою оформлення своїх спадкових прав через те, що вона є людиною похилого віку та за станом здоров'я не мала можливості прийти до нотаріальної контори.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечував та суду пояснив, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини, який сплив 24.03.2014 року. При цьому ОСОБА_1 не надано жодних доказів того, що вана за станом здоров'я не мала можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, хвороба ОСОБА_1 не може вважатися тривалою для поновлення строку на прийняття спадщини, оскільки згідно довідки №89 від 07.11.2014 року позивачка хворіла 14 днів, а також юридична необізнаність на яку посилається позивачка не може бути поважною причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

В силу ст. ст. 1258, 1267 ЦК України, у разі спадкування за законом, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно із ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців, які слід лічити з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини ( ст. 1272 ЦК України).

Виписане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12, яка за ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Згідно буквального її сприйняття, для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв.

Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Суд, відповідно до п. 24 вказаної постанови, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Оскільки жодних доказів тому, що в межах строку, наданого цивільним законом, вона вчинила дії, які б свідчили про прийняття нею спадщини за законом, позивачка не надала, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1272 ЦК України слід вважати що спадщину вона не прийняла.

Посилання позивачки на свій вік та стан здоров'я не є доказами поважності причин пропуску нею вищевказаного строку.

Тому в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю його вимог.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ Г.В.ПОДЗІГУН

+9

Справа № 490/13981/14-ц

н/п 2/490/2038/2015