У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Черненко В.А., Журавель В.І., Лесько А.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кір'як Катерина Анатоліївна, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 2 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 27 червня 2013 року, який був укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_5

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 27 червня 2013 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Вказував, що спірна квартира належала його бабусі - ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності від 23 травня 1994 року. Зазначав, що 29 грудня 1994 року вказана вище квартира була подарована бабусею його батьку - ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Останній залишив заповіт на дружину - ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, не встигнувши оформити спадщину після смерті ОСОБА_7 Вказував, що він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадкування він не отримав, оскільки за усною домовленістю з іншими спадкоємцями було вирішено, що вказану квартиру має успадкувати його брат ОСОБА_3, який потребував поліпшення житлових умов. Зазначав, що у серпні 2013 року йому стало відомо, що спірну квартиру придбав ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу від 27 червня 2013 року, який було укладено з ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а тому, на його думку, оспорений договір в силу ст.ст. 203, 215, ч. 1 ст. 216 ЦК України є недійсним.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 2 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2014 року, позов задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 27 червня 2013 року, який був укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кір'як К.А. та зареєстрований в реєстрі за № 129.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, суди дійшли вірного висновку про визнання договору купівлі - продажу спірної квартири від 27 червня 2013 року недійсним, оскільки цивільна дієздатність ОСОБА_7 припинилась 26 червня 2005 року (ст. 25 ЦК України).

Крім того, оспореним договором порушені права ОСОБА_4, оскільки він є спадкоємцем першої черги після смерті матері - ОСОБА_9, яка була спадкоємцем спірної квартири за заповітом після смерті ОСОБА_7, а предмет договору входить до складу спадкового майна.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 2 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

В.І. Журавель

А.О. Лесько