Справа № 755/8360/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого-судді БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі: Ізвольській С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка є законним представником та діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Київської міської ради, треті особи -Державний нотаріус десятої київської державної нотаріальної контори Столярова І.Г., Державна реєстраційна служба України про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі - ОСОБА_1, яка є законним представником та діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2, та ОСОБА_3 звернулися з позовом про визнання за ними права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер чоловік Позивача-1ОСОБА_1 та син Позивача-2 ОСОБА_3 - ОСОБА_6.

За життя, а саме - 26.09.2013 року ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченком Т.С. та зареєстрований в реєстрі за №1622, відповідно до якого належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1, він заповів своєму сину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дана квартира належала ОСОБА_6 на праві власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим Десятою державною нотаріальною конторою міста Києва 01.02.2011 року, зареєстрованим в реєстрі за №5-209.

13.12.2014 року Позивач-1 від імені та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом від 26.09.2013 року квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Крім цього, 18.12.2014 року з заявою про прийняття спадщини за законом (обов'язкова частка), відповідно до ст.1241 Цивільного кодексу України, як непрацездатна за віком в нотаріальну контору звернулась Позивач-2 - ОСОБА_3.

Син померлого ОСОБА_6 від першого шлюбу - ОСОБА_9 подав нотаріальну заяву про відмову від спадщини.

Таким чином, спадкоємцями квартири АДРЕСА_1 є: малолітній син померлого - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємець за заповітом, - на 5/6 частин зазначеної квартири і мати померлого - ОСОБА_3, як непрацездатна особа відповідно до ст. 1241 ЦК України, яка є спадкоємцем за законом (обов'язкова частка) - на 1/6 частину квартири.

21.03.2015 року позивачі, звернувшись до Десятої київської нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтв про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1, дізналися, що за життя отримане Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Десятою державною нотаріальною конторою міста Києва 01.02.2011 року, зареєстроване в реєстрі за №5-209, ОСОБА_6 не зареєстрував у Київському БТІ, внаслідок чого до цього часу, згідно Інформаційної довідки, власником рахується померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8.

21.03.2015 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Столяровою І.Г. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В указаній постанові, нотаріус посилаючись на ч. 4.15 п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст.47 Закону України, п.1 ст.49 Закону України "Про нотаріат" відмовила у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що право власності спадкодавця на квартиру АДРЕСА_1 не було зареєстроване власником у встановлено законом порядку.

Оскільки зареєструвати право власності на померлу особу неможливо, а видати свідоцтво про право на спадщину за законом та за заповітом на нерухоме майно спадкодавця, яке останній не здійснив реєстрації не дозволяє законодавство, разом з тим, права позивачів на спадкування належного спадкодавцеві майна порушене, позивачі просять захистити їх порушене право на спадкування за заповітом та за законом в судовому порядку.

Підтримавши позовні вимоги, позивачі просили витребувати спадкову справу з метою перевірки і доведення викладених ними обставин, та задовольнити позов.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, проте, направив на адресу суду письмові пояснення, згідно яких залишив вирішення спору на розсуд суду з урахуванням положень чинного законодавства.

Третя особа - Головне територіальне управління юстиції м. Києва залишило вирішення спору на розсуд суду, направило лист, в якому просять розглядати справу у відсутність їх представників.

Третя особа - Державна реєстраційна служба України повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, своїх представників с удове засідання не направила, які і пояснень по суті заявлених вимог.

Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6, який був чоловіком Позивача-1ОСОБА_1 та син Позивача-2 ОСОБА_3

26.09.2013 року ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченком Т.С. та зареєстрований в реєстрі за №1622, відповідно до якого належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1, він заповів своєму сину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дана квартира належала ОСОБА_6 на праві власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим Десятою державною нотаріальною конторою міста Києва 01.02.2011 року, зареєстрованим в реєстрі за №5-209.

13.12.2014 року Позивач-1 від імені та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом від 26.09.2013 року квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Крім цього, 18.12.2014 року з заявою про прийняття спадщини за законом (обов'язкова частка), відповідно до ст.1241 Цивільного кодексу України, як непрацездатна за віком в нотаріальну контору звернулась Позивач-2 - ОСОБА_3.

Син померлого ОСОБА_6 від першого шлюбу - ОСОБА_9 подав нотаріальну заяву про відмову від спадщини.

Таким чином, спадкоємцями квартири АДРЕСА_1 є: малолітній син померлого - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємець за заповітом, - на 5/6 частин зазначеної квартири і мати померлого - ОСОБА_3, як непрацездатна особа відповідно до ст. 1241 ЦК України, яка є спадкоємцем за законом (обов'язкова частка) - на 1/6 частину квартири.

21.03.2015 року позивачі, звернувшись до Десятої київської нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтв про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1, дізналися, що за життя отримане Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Десятою державною нотаріальною конторою міста Києва 01.02.2011 року, зареєстроване в реєстрі за №5-209, ОСОБА_6 не зареєстрував у Київському БТІ, внаслідок чого до цього часу, згідно Інформаційної довідки, власником рахується померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8.

Всі ці обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 500/2014 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6.

21.03.2015 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Столяровою І.Г. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

В указаній постанові, нотаріус посилаючись на ч. 4.15 п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст.47 Закону України, п.1 ст.49 Закону України "Про нотаріат" відмовила у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що право власності спадкодавця на квартиру АДРЕСА_1 не було зареєстроване власником у встановлено законом порядку.

Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму ВСУ N 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права та інтересу є визнання права.

Враховуючи те, що позивачі є спадкоємцями майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6, звернулись у встановленому законом порядку з заявами на отримання спадщини, проте, отримали відмову в оформленні свідоцтв про право на спадщину з підстав відсутності державної реєстрації права власності на квартиру спадкодавцем, проте, в матеріалах справи наявні належні і беззаперечні докази того, що спадкодавець ОСОБА_6 є власником квартири, суд вважає, що право позивачів на спадкування підлягає судовому захисту, а позов задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 15, 16, 392, 1216, 1220, 1233, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 10, 57-61, 208-209, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка є законним представником та діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Київської міської ради, треті особи - Державний нотаріус десятої київської державної нотаріальної контори Столярова І.Г., Державна реєстраційна служба України про визнання права власності в порядку спадкування на житлове приміщення - задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 на 5/6 часток квартири загальною площею 55,3 кв.м., житловою площею 22,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати право власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за законом згідно ст. 1241 ЦК України як непрацездатної особи за віком, - після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 на 1/6 частку квартири загальною площею 55,3 кв.м., житловою площею 22,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а учасниками судового розгляду, які не були присутні під час проголошення рішення в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: