У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 25 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що з 24 травня 2011 року до 02 серпня 2013 року він працював продавцем у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

У порушення вимог ст.ст. 47, 117 КЗпП України відповідач не провів з ним повний розрахунок при звільненні, зокрема, не виплатив компенсацію за невикористану відпустку в сумі 2 587,49 грн, посилаючись на тимчасові фінансові труднощі.

Строк затримки виплати компенсації з вини власника складає чотири місяці.

Враховуючи наведене, просив стягнути з відповідача на свою користь 4 600 грн за затримку виплати компенсації за невикористану відпустку, 2 587,49 грн компенсації за невикористану відпустку, а також моральну шкоду, яку оцінив у 10 000 грн.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 22 травня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 25 вересня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 7 288,77 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення місцевого суду, мотивуючи свою вимогу порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із його недоведеності.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що позивач має право на виплату грошової компенсації за невикористані ним дні щорічної відпустки відповідно до положень ч.І ст. 24 Закону України «Про відпустки», ст.ст.83,116 КЗпП України та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку відповідно до ст. 117 КЗпП України з огляду на те, що відповідачем не надано доказів перебування ОСОБА_4 у відпустці у період його роботи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками апеляційного суду.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд апеляційної інстанції з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення апеляційного суду Херсонської області від 25 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко