У х в а л а

20 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Горелкіної Н.А., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку,

в с т а н о в и в :

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом, у якому просив стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») на його користь невиплачену йому заробітну плату за період з 27 червня 2012 року по 13 травня 2013 року, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 13 травня 2013 року по день фактичного розрахунку та моральну шкоду в розмірі 50 тис. грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з 05 травня 2005 року він працював на посаді провідного спеціаліста Департаменту безпеки по Харківському ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк». 16 травня 2011 року його було звільнено з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 червня 2012 року його поновлено на роботі та стягнуто невиплачену заробітну плату, середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду, у загальному розмірі 121 726 грн 55 коп. Вказане рішення набрало чинності 30 січня 2013 року. 05 квітня 2013 року Червонозаводським районним судом м. Харкова було видано виконавчі листи та відкрито виконавче провадження. 07 травня 2013 року його поновлено на роботі. 13 травня 2013 року на підставі заяви про звільнення від 08 травня 2013 року його звільнено з роботи за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Вказував, що при звільненні з ним не було проведено повний розрахунок, а саме, не нарахована та не виплачена заробітна плата за період з 27 червня 2012 року по 13 травня 2013 року, за виключенням компенсації за невикористану відпустку, яку було нараховано та виплачено 16 травня 2013 року. Крім того, вважав, що діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінив у 50 тис. грн.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2013 року та додатковим рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 січня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 13 березня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції, ухвалено нове рішення, яким позов в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 38 272 грн 29 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 жовтня 2014 року касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено, а рішення апеляційного суду Харківської області від 13 березня 2014 року залишено без змін.

У січні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ПАТ КБ «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 жовтня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема ст. 236 КЗпП України.

Як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на

ухвалу Верховного Суду України від 08 червня 2011 року по справі за №6-11339св09, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2013 року по справі за №6-54св13 та від 30 жовтня 2013 року по справі за №6-23772св13, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 21 лютого 2012 року (К-17457/10).

Згідно з ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Оскільки із змісту заяви та доданих до неї судових рішень касаційної інстанції вбачається неоднакове застосування судом одних і тих самих норм матеріального права, а саме ст. 236 КЗпП України, справу слід допустити до провадження Верховного Суду України.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Допустити справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку за заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 жовтня 2014 року до провадження Верховного Суду України.

Ухвалу про допуск справи до провадження разом із заявою про перегляд судового рішення та доданими до неї документами надіслати до Верховного Суду України.

Копію ухвали про допуск справи до провадження разом із копією заяви про перегляд судового рішення надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: Н.А. Горелкіна

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська