Справа № 165/2105/15-ц
Провадження № 2/165/595/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року м.Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Горецької З.В.

при секретарі Король І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нововолинську в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нововолинської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, суд

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом в суд до відповідача - Нововолинської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивує тим, що її батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1. За час спільного проживання вони побудували житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами. Рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради № 188 від 14 червня 1984 року ОСОБА_2 виділено у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва житлового будинку на право особистої власності у м. Нововолинську по вул. Червоноградська 8. Так як житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, побудований батьками під час подружнього життя, є їхньою спільною сумісною власністю, тому ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належить по ? частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами. 4 квітня 2008 року ОСОБА_3 померла. Рішенням Нововолинського міського суду від 29 вересня 2008 року ОСОБА_2 оголошено померлим. Рішення набрало законної сили 10 жовтня 2008 року. Оформити нотаріально спадщину на житловий будинок після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вона не може, так як документа який би засвідчував право власності на даний будинок не має. Усі документи на будинок, а саме рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради № 188 від 14 червня 1984 року, акт про виніс в натурі меж земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку від 18 червня 1984 року, договір про надання земельної ділянки в безстрокове користування від 4 липня 1984 року, довідка виконавчого комітету Нововолинської міської ради № 46 від 15 листопада 1990 року, проектна документація на житловий будинок, будинкова книга видані на імя її батька ОСОБА_2 У звязку із тим, що документа, який би засвідчував право власності на дану забудову не має, тому вона звернулася в суд з позовною заявою про визнання права власності на матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку в порядку спадкування. Просить позов задоволити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задоволити.

Представник відповідача Нововолинська міська ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Тому суд вважає, що слід проводити розгляд справи у його відсутності, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних у справі доказів.

Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову представником відповідача, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: вул.Червоноградська, буд.8, м.Нововолинськ Волинської області перебував у спільній сумісній власності подружжя батьків позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які перебували в зареєстрованому шлюбі /а.с. 36/.

Рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради народних депутатів від 14.06.1984 року № 188 ОСОБА_2 виділено в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва житлового будинку на праві особистої власності площею 600 кв.м в м.Нововолинську по вул.Червоноградській, 8 /а.с. 12/.

Відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності /а.с.13-14/ було надано ОСОБА_2 земельну ділянку в безстрокове користування для будівництва житлового будинку в м.Нововолинську по вул.Червоноградська, 8 та затверджено проект забудови житлового будинку.

18 червня 1984 року було складено акт про виніс в натурі меж земельної ділянки під будівництво та обслуговування індивідуального житлового будинку за вищевказаною адресою площею 600 кв.м./а.с.15/.

Зі свідоцтва про народження № ІІ-ЕГ №298818 /а.с.9/, вбачається, що ОСОБА_1 (дівоче ОСОБА_2) Ю.В. є дочкою ОСОБА_2, який помер 10 жовтня 2008 року /а.с. 8/ та ОСОБА_3, яка померла 04 квітня 2008 року /а.с.7/.

Відповідно до довідки ЖКП № 1 ОСОБА_1 проживала разом зі своєю матірю ОСОБА_3 по день її смерті за адресою м.Нововолинськ, вул..Червоноградська, 8 /а.с. 11/.

Згідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З аналізу норм ЦК України випливає, що виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (стаття 1299).

Позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак приватним нотаріусом ОСОБА_4 14.08.2015 року було винесено постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами №8, що розташований по вулиці Червоноградська в місті Нововолинську, Волинської області /а.с. 19/.

У відповідності до цивільного законодавства України однією з умов виникнення прав та обовязків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Право власності повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ) для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. З аналізу ст. ст. 15, 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить суду.

Враховуючи усі вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул..Червоноградська, 8 в м.Нововолинську за нею є підставною та обґрунтованою, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 368, 370, 392, 1261 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати право власності ОСОБА_1 в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Червоноградська, 8 в м.Нововолинську Волинської області.

На заочне рішення суду може бути подано відповідачем заяву про його перегляд судом, що його ухвалив, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Волинської області через районний суд.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя З.В. Горецька