справа № 489/1180/15-ц
номер провадження 2/489/1142/15
30 квітня 2015 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.
секретаря Коденко К.В.
позивача ОСОБА_1
представника позивачів ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна Товарна біржа» (далі - Товарна біржа) про визнання договору купівлі-продажу дійсним
У лютому 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
Як на підставу своїх вимог вказали, що 28.03.1996 на Товарній біржі уклали з відповідачем договір купівлі-продажу нерухомого майна за НОМЕР_1, згідно якого купили квартиру АДРЕСА_1 та зареєстрували право власності в МБТІ.
Всі взяті на себе зобов'язання виконала, але нотаріального посвідчення договору сторони не здійснили в силу діючого на момент укладення договору законодавства, що на теперішній час перешкоджає розпорядженню квартирою.
У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала та просила задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяву про розгляд справи за своєї відсутності та письмових заперечень проти позову до суду не надав.
У відповідності до статей 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи.
Суд, заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 28.03.1996 між ОСОБА_4, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_5, з однієї сторони, та ОСОБА_3, ОСОБА_6, діючої від імені неповнолітнього сина ОСОБА_1, з другої сторони, укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна НОМЕР_1.
Відповідно до умов договору позивачі придбали квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 29,8 кв. м., жиловою площею 16,6 кв.м.
Договір сторонами оформлено на Товарній біржі та зареєстровано в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 30.05.1996 за реєстровим № НОМЕР_2.
Представник позивача пояснила, що на момент у кладення договору його нотаріальне посвідчення сторони не здійснили, що на теперішній час перешкоджає позивачу в реалізації речових прав на квартиру.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 28.03.1996, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.
З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачам реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачів судовий збір у розмірі 243,60 грн.
Керуючись статтями 10, 11, 14, 60, 62, 212-214, 224, 225, 228 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_3, ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна НОМЕР_1 від 28.03.1996, укладений на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Південна Товарна біржа» та зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 30.05.1996 за реєстровим № НОМЕР_2, відповідно до якого ОСОБА_4, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_5, продали, а ОСОБА_3, ОСОБА_6, яка діяла від імені неповнолітнього сина ОСОБА_1, купили квартиру АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто Ленінським районним судом м. Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Суддя І.В.Коваленко
Повний текст заочного рішення
підписано 30.04.2015