У х в а л а

4 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Гуменюка В.І.,Романюка Я.М.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання частково недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и л а:

7 серпня 2015 року публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк») звернулось до суду із зазначеною заявою про перегляд судового рішення на підставі пункту 1 статті 355 ЦПК України.

У заяві ПАТ «ВТБ Банк» зазначає, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 14 січня 2015 року позов задоволено, визнано недійсним з моменту укладення пункт 8 та підпункти 8.1-8.3 кредитного договору. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 18 лютого 2015 року рішення місцевого суду скасовано, постановлено нове рішення про відмову в позові. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року рішення суду апеляційної інстанції скасовано, а рішення суду першої інстанції залишено в силі.

ПАТ «ВТБ Банк» просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня

2015 року й залишити в силі рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема пункт 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди».

На підтвердження своїх доводів ПАТ «ВТБ Банк» наводить ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд касаційної інстанцій, виходив із того, що на момент укладення кредитного договору Закон України «Про третейські суди» містив заборону розгляду третейськими судами справ у спорах про захист прав споживачів.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року суд касаційної інстанції, виходив з того, що звернення банку з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до третейського суду не може вважатися спором щодо захисту прав споживачів, оскільки підставами позову є невиконання умов договору, а не порушення Закону України «Про захист прав споживачів».

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, яке переглядається, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання частково недійсним кредитного договору за заявою публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 17 червня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Ю.Л. Сенін

В.І. Гуменюк

Я.М. Романюк