Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/2454/14-ц Головуючий у 1-й інст. Міхненко С. Д.
Категорія 48 Доповідач Широкова Л. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Широкової Л.В.,

суддів Борисюка Р.М., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання Мишаковській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області, за участю прокурора Малинського району Житомирської області про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на її утримання,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що у період з вересня 2009 року по травень 2012 року проживав з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, від якого мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Зазначав, що з травня 2012 року він почав проживати окремо. Після того як йому стало відомо, що відповідачка залишила сина вночі самого вдома та практично не займається його вихованням забрав сина до себе. Позивач просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно їх малолітнього сина та визначити місце його проживання з ним за адресою: АДРЕСА_1 і стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина в розмірі 300,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.08.2014 року до досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2014 року ОСОБА_2 в позові відмовлено за безпідставністю. Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з його матір'ю ОСОБА_3 за місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визначення місця проживання сина з ним та стягнення з ОСОБА_3 аліментів, та ухвалити в цій частині нове про задоволення його позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права. Посилається на те, що судом не прийнятий до уваги факт притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов'язків. Апелянт вказує, що суд першої інстанції не врахував рівність прав та обов'язків кожного з батьків, тривалість проживання сина з ним та матеріальне становище матері.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову щодо визначення місця проживання дитини суд першої інстанції виходив із інтересів малолітнього ОСОБА_4, встановив наявність матеріальних, житлово-побутових умов для його проживання і виховання, а також керувався положеннями статті 161 СК України та вважав недоведеним існування виключних обставин, за яких ОСОБА_4 може бути розлучений із своєю матір'ю.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони по справі з вересня 2009 року до травня 2012 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, від якого вони мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 У зв'язку з неприязними стосунками сторони почали проживати окремо. У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 стало відомо, що відповідачка залишила сина вночі самого вдома та практично не займається його вихованням останній забрав сина проживати до себе.

Частиною 1 ст. 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом.

За змістом ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

На підставі ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом його підставою зазначав, що ним створені всі умови для належного виховання, розвитку сина, натомість відповідачка не спроможна на це, оскільки остання ніде не працює та не займається вихованням дитини. Відповідачка даний факт не спростовувала.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як вбачається з матеріалів справи, висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради та пояснень його представників на час вирішення спору у суді, малолітній син сторін проживає у сім'ї батька ОСОБА_2 та бабусі ОСОБА_6. Дитина є вихованцем Малинського центру розвитку дитини «Сонечко».

Згідно довідки №418 від 03.11.2014 року ЦРД «Сонечко» вихованням дитини займається батько ОСОБА_2 За період відвідування дитиною дошкільного закладу мати з'являлась лише декілька разів.

Батько малолітнього, ОСОБА_2 за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони. Не конфліктний, спиртними напоями не зловживає. Мати зі слів свідків, сусідів активної участі у вихованні дитини не приймає та не працює.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради та прокурор, який приймав участь у справі, просили як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції визначити місце проживання дитини з батьком.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що ОСОБА_3 притягувалась до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов'язків стосовно малолітнього сина, колегія суддів, виходячи з інтересів дитини визначає місце проживання дитини - з батьком ОСОБА_2

Відтак, рішення суду першої інстанції в цій частині скасовує та ухвалює нове про задоволення позову в цій частині. У решті рішення суду залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2014 року в частині відмови у задоволенні позову щодо визначення місця проживання ОСОБА_4 з батьком скасувати та ухвали в цій частині нове рішення. Визначити місце проживання ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4.

У решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: