Справа № 463/6578/14 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/3221/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - Кушнерик Р.М., відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 11 березня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання правочину нікчемним, -

встановила:

ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 11 березня 2015 року провадження у вищезгаданій справі зупинено до набрання законної сили судового рішення у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 194, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України.

Ухвалу суду оскаржив ПАТ Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі начальника Філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_6, просить її скасувати, а справу направити до Личаківського районного суду м. Львова для продовження розгляду, посилаючись на те, що приймаючи оскаржувану ухвалу, районним судом невірно застосовано п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, що призвело до незаконного зупинення провадження у справі. Одночасно апелянт зазначає, що у сторін, в межах даної цивільної справи, є всі необхідні можливості, передбачені ЦПК України, довести чи спростувати обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, а для суду - достатньо можливостей повно і всебічно з'ясувати обставини, на які посилаються сторони, зібрати та оцінити докази по справі, та прийняти законне, обґрунтоване рішення. Зазначає, що предметом дослідження поданій цивільній справі виступають не цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої може бути ухвалено вирок, а дотримання на момент укладення договору банківського вкладу письмової форми, а тому, судове рішення по кримінальній справі не матиме преюдиційного значення для вирішення цього цивільного спору.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу - представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - Кушнерик Р.М. на підтримання апеляційної скарги, відповідача ОСОБА_3 на заперечення апеляційної скарги, вивчивши обставини та матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали колегія суддів приходить до наступного висновку.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, районний суд керувався п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

При цьому суд виходив із заявленого представником третьої особи ОСОБА_4 клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, оскільки у кримінальному провадженні можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених ПАТ «Ощадбанк» вимог щодо недотримання письмової форми договору, невнесення грошових коштів ОСОБА_3 як вклад у банк.

Колегія суддів погоджується із таким висновком районного суду.

Відповідно до п. 33 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Встановлено, що в провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у заволодінні майном, зокрема, ОСОБА_3 шляхом зловживання своїм службовим становищем, внесенням завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів, в тому числі, пов'язаних із договорами, що є предметом цивільного спору і які позивач просить визнати нікчемним.

Таким чином, районний суд виходив з того, що необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у зв'язку з тим, що неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі - кримінальній. Тобто, що між справами, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в кримінальній справі, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи - цивільної.

На думку колегії суддів, розгляд кримінальної справи має важливе значення для вирішенні справи, що зупинена на даний час, оскільки у цій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі цивільних вимог, в тому числі щодо встановлення факту дотримання письмової форми договору банківського вкладу на момент його укладення, видачі відповідного документу на підтвердження укладення договору та внесення коштів.

Відтак, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, ухвалу прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 305, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, п. 4. ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 11 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили

Головуючий : Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

Левик Я.А.