Провадження № 2-н/359/51/2015
Справа № 359/393/15-ц
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

04 лютого 2015 р. м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І.В., вивчивши заяву Заступника військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про видачу судового наказу та стягнення заборгованості за надані послуги з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 -

встановив:

19.01.2015 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена заява з проханням : стягнути солідарно з боржників заборгованість з квартирної плати послуг утримання будинку та прибудинкової території у сумі 18 067 гривень 80 копійок.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 100 ЦПК України 21.01.2015 року було здійснено запит до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Київській області про надання відомостей про реєстрацію місця проживання боржників.

02.02.2015 на адресу суду надійшли довідки, відповідно до яких : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4 б. 44, кв. 119, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9 зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2.

З чого вбачається, а також з наданої заявником довідки від 08.12.2014 року № 443 за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований та проживає ОСОБА_2.

Вивченням заяви та доданих до неї документів встановлено, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити, за наступних підстав.

Так, згідно п. 13 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Вивченням заяви та доданих до нього документів встановлено, що заявником не надано жодних доказів на підтвердження надання ним послуг та отримання таких послуг боржниками, до заяви не додано договір про надання послуг.

Крім того, заявником не обґрунтовано вимоги та не додано документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

З поданої заяви та доданих до неї документів, також встановлено, що заборгованість за надані послуги у розмірі 18 067 гривень 80 копійок виникла за період з 01.10.2010 по 01.12.2014 року.

Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Пунктом 9 вказаної Постанови також визначено, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Враховуючи, що заборгованість виникла за період з 01.10.2010 року, правовідносини сторін у такому випадку мають спірний характер, оскільки до цих вимог може бути застосована позовна давність в порядку, передбаченому ЦК України, а тому за такими вимогами спір слід розглядати в позовному провадженні.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо: із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Таким чином, враховуючи вище викладене, у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити, оскільки із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 96, 97, 99, 100 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у прийнятті заяви Заступника військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про видачу судового наказу та стягнення заборгованості за надані послуги з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Розяснити заявнику право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Муранова-Лесів