Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/360/15-ц
Провадження № 2/674/245/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуюча - суддя Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

з участю представника позивача Янішена В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дунаївці цивільну справу за позовом

Державного підприємства «Камянець- Подільське

лісове господарство»

до

ОСОБА_2

про відшкодування матеріальної шкоди

(ціна позову 14256,22 грн.)

В С Т А Н О В И В :

16 березня 2015 року позивач, Державне підприємство «Камянець-Подільське лісове господарство» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди (ціна позову 14256,22 грн.) посилаючись на те, що відповідач, працюючи водієм лісовозного автомобіля «ЗІЛ -131» з напівпричепом д.н. НОМЕР_2, який належить позивачу, 16 грудня 2011 року, перевозячи лісопродукцію на Дунаєвецький лісопункт рухався з несправним електрообладнанням і з несправними задніми габаритами та стовбурами дерев поза габаритами, всупереч Правилам перевезення небезпечних вантажів і порушуючи ПДР і як наслідок автомобілю, який рухався позаду, було завдано пошкоджень.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 31 жовтня 2014 року з вини відповідача на позивача покладено обов'язок відшкодувати шкоду третій особі в розмірі 14256,22 грн..

Вина відповідача доведена постановою суду від 23.10.2013 року, де він визнав свою вину.

Позивач, повністю відшкодувавши шкоду, завдану з вини його працівника при виконанні останнім своїх трудових обов'язків, має право вимоги до відповідача в розмірі виплаченого відшкодування, а тому звернувся до суду і просить стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди 14256,22 грн..

В судовому засіданні представник позивача Янішен В.В. повністю підтримав заявлений позов і просив стягнути з відповідача на користь лісового господарства 14256,22 грн., оскільки відповідач їхав на несправному автомобілі і сталася ДТП. Підприємство повністю заплатило у відшкодування шкоди 14256,22 грн.. Договір про повну матеріальну відповідальність з відповідачем не укладався, але за відповідачем закріплено автомобіль і він відповідає за його технічний стан.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково і пояснив суду, що він притягувався до адміністративної відповідальності в грудні 2011 року і заплатив штраф, розмір не пам'ятає. Постанову не оскаржував, бо був винен. Водієм працював на лісовозі з 1985 року до 31.12.2012 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 грудня 2011 року на автомобільній дорозі Житомир-Чернівці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Мітсубісі» держ.номер НОМЕР_5 та вантажного тягача «ЗІЛ 131» дер. номер НОМЕР_2, який належить позивачу і яким керував ОСОБА_2 і за порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу, що підтвердив в судовому засіданні відповідач і встановлено рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 31.10.2014 року.

На час скоєння ДТП ОСОБА_2 працював водієм лісовозного автомобіля Дунаєвецького лісокомплексу Державного підприємства «Кам'янець-Подільське лісове господарство», що підтверджується наказом № 14-к від 11.05.1985р. і наказом № 103 від 31.12.2012 року звільнений з роботи.

Автомобіль, яким керував відповідач, належить позивачу.

Між позивачем та відповідачем договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність не укладався.

31.10.2014 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду, яке набрало законної сили 02.12.2014 року, стягнуто з позивача на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, заподіяну наслідками ДТП, моральну шкоду і судові витрати в розмірі 14 256,22 грн.

15 січня 2015 року відділом ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження про стягнення з позивача 14 256,22 грн. на рахунок ОСОБА_3 та позивачем на рахунок ОСОБА_3 перераховано кошти в загальному розмірі 14 256,22 грн., що підтверджується платіжним дорученням №171 від 22.01.2015 року.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 135-1 КЗпП України та Постанови Державного Комітету Ради Міністрів СРСР по праці і соціальним питанням № 447/24 від 28 грудня 1977 року «Про затвердження переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, а також типового договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність» - посада водія не входить до переліку осіб з якими укладається договір про повну матеріальну відповідальність як по посаді так і по виконуваній роботі.

Встановлено, що відповідач працював водієм і з ним не було укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

Відповідач вчинив адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Згідно з вимогами ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.

Випадки повної матеріальної відповідальності зазначені в ст.134 КЗпП України.

Матеріальна відповідальність понад середньомісячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у ст. 134 КЗпП України, відповідно до якої, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, який був у нетверезому стані; шкоди завдано не при виконанні трудових обов'язків та інше.

Однак, зазначена норма не передбачає випадку покладення повної матеріальної відповідальності в разі скоєння адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або інших підстав. Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальність за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела.

Трудові правовідносини, які склалися між ОСОБА_2 та Державним підприємством «Кам'янець-Подільське лісове господарство» не є цивільно-правовими, а регулюються КЗпП України і за встановлених обставин відповідач повинен нести матеріальну відповідальність в порядку ст. 132 КЗпП України, в розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середньомісячного заробітку розмір якого становить 2743,84 грн., що підтверджується довідкою позивача від 22.04.2015 року № 203.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного підприємства «Камянець-Подільське лісове господарство» відповідальність за заподіяну дорожньо-транспортну пригоду в межах середньомісячної заробітної плати у розмірі 2743,84 грн..

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При присудженні позивачу судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено на суму 14256,22 грн.., а задоволено на суму 2743,84 грн. тобто на 19,25 % (2743,84 грн. х 100 : 14256,22 грн.). Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у сумі 243 грн.60 коп., а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 46 грн. 89коп. (243,60 грн.х 19,25 %:100).

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 179, 212-215,218 ЦПК України, ст.1191 ЦК України, ст.ст. 130, 132, 134 КЗпП України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідент.номер НОМЕР_3) на користь Державного підприємства «Камянець- Подільське лісове господарство» (р/р в Кам'янець-Подільському АБ «Укргазбанк», МФО 320478,ЗКПО 00993283) у відшкодування матеріальної шкоди 2743 (дві тисячі сімсот сорок три )грн. 84 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 (ідент.номер НОМЕР_3) на користь Державного підприємства «Камянець-Подільське лісове господарство» судовий збір у розмірі 46,89 грн..

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду В. М. Артемчук