Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/9195/14-ц Головуючий у 1-й інст. Колупаєв В. В.
Категорія 5 Доповідач Жигановська О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Жигановської О.С.

суддів Коломієць О.С., Якухно О.М.

при секретарі судового засідання Добровольській Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки майна, що є у спільній власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування житлом

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 17.12.2014 року

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 пред'явив позов до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки майна, що є у їх спільній власності - квартири АДРЕСА_1. Позивач зазначив, що він та його дочка ОСОБА_2 є співвласниками даної квартири у рівних частках. Посилаючись на те, що між ними не досягнуто згоди з приводу користування даним житлом, просив розділити квартиру в натурі.

У листопаді 2014 року відповідачка ОСОБА_2 подала зустрічний позов, у якому просила визначити порядок користування спірною квартирою, виділивши їй: житлову кімнату площею 17,4 кв.м., житлову кімнату площею 10,5 кв.м., а ОСОБА_1 - житлову кімнату площею 17,2 кв.м. Кухню, туалет, ванну кімнату та коридор залишити у спільному користуванні.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 17.12.2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1. Виділено у користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 17,2 кв.м. та житлову кімнату площею 10,5 кв.м; ОСОБА_1 - житлову кімнату площею 17,4 кв.м. Підсобні приміщення: кухня, коридор, туалет, ванна кімната залишено у спільному користуванні сторін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду змінити. На думку апелянта, при вирішенні спору суд вийшов за межі заявлених позовних вимог.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст.356 ЦК України визначено, що власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до норм ч.ч.1,3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Як роз'яснено у п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, у рівних частинах належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.4).

Згідно довідок КВЖРЕП №11 у квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_1, ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_3 (а.с.10,23).

Відповідно до технічної характеристики квартира має загальну площу 62,57 кв.м. з яких житлова площа становить 45,1 кв.м. і складається із трьох кімнат площею 17,2 кв.м.; 17,4 кв.м; 10,5 кв.м та підсобних приміщень: кухні, ванної кімнати, туалету, коридору (а.с.19-21).

Отже, на кожну особу, яка є співвласником квартири, припадає по 22,55 кв.м. житлової площі (45,1 : 2=22,55).

З огляду на вищевказані обставини, суд 1-ї інстанції при вирішенні спору обґрунтовано виділив у користування позивачу ОСОБА_1 ізольовану житлову кімнату площею 17,4 кв.м., а відповідачці ОСОБА_2 - інші житлові кімнати площею 17,2 кв.м. і 10,5 кв.м.

В даному випадку на долю позивача приходиться 17,4 кв.м., що на 5,15 кв.м. менше від належної йому частки житлової площі в спірному житлі. Проте, ОСОБА_1 погодився із таким варіантом. Крім того, дане відхилення компенсується тим, що в користуванні ОСОБА_1 залишається балкон, який є невід'ємною частиною кімнати, що виділяється в його користування. Встановлення таким чином порядку користування спірною квартирою усуває підстави для виникнення конфліктів між сторонами з приводу оплати комунальних послуг, створить нормальні умови для їх проживання.

Доводи апелянта про те, що місцевий суд, вирішуючи спір, вийшов за межі заявлених ОСОБА_2 позовних вимог, є необґрунтованими, оскільки судове рішення ухвалено по заявленим позовним вимогам - про встановлення порядку користування квартирою.

Рішення суду в частині відмови у позові ОСОБА_1 не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 11.08.2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: