УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Слободянюк С.В., Пікуль А.А.

при секретарі Заліській Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про повернення виконавчого документа стягувачу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду зі скаргою на постанову ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві про повернення виконавчого документа стягувачу.

Свої вимоги скаржник обґрунтував тим, що на виконанні у ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист № 2-3777/10, виданий 12.10.2012 Голосіївським районним судом м. Києва про звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві Григорян О.Г. від 11.12.2014 повернуто стягувачу даний виконавчий лист у зв'язку з тим, що на вказане вище майно розповсюджується дія мораторію згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Скаржник стверджував, що норми вказаного Закону не поширюються на відносини, права та обов'язки сторін у цьому виконавчому провадженні, оскільки нерухоме майно було передано в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов'язань юридичною особою ПП «Туристична фірма «Зета».

Враховуючи викладене, просив оскаржувану постанову скасувати.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2015 скаргу ПАТ «Універсал Банк» задоволено. Скасовано постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві від 11.12.2014 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 39155387 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на праві власності.

Справа № 752/993/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11301/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Колдіна О.О.0 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В. .
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася із апеляційною скаргою, мотивуючи її тим, що при постановленні даної ухвали було неповно встановлено обставини справи.

Зазначила, що суд першої інстанції не врахував думку органу опіки та піклування стосовно договору іпотеки, не заслухав пояснення представника ПП «Туристична фірма «Зета», засновником якої є чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_4

Також вказувала, що на її утриманні знаходиться неповнолітня донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є інвалідом з дитинства і в інтересах якої укладався споживчий кредит.

Враховуючи наведене, апелянт просила ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2015 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судове засідання учасники процесу не з'явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, дослідивши письмові докази по справі та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09.12.2010 звернуто стягнення на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності (а.с. 257-263, том І).

Постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві Григорян О.Г. від 06.08.2013 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-3777/10, виданого 12.10.2012 Голосіївським районним судом м. Києва про звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 184, том ІІ).

Постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві Григорян О.Г. від 11.12.2014 повернуто стягувачу вказаний вище виконавчий документ (а.с. 212-213, том ІІ).

Оскаржувана постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу обґрунтована посиланнями на п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Згідно п. 1 зазначеного Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті.

Разом з тим, нерухоме майно, що є предметом договору іпотеки № MG-1/67/07 від 26.12.2007, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1, виступає як забезпечення зобов'язань юридичної особи ПП «Туристична фірма «Зета» за кредитним договором № 67/07 від 25.12.2007 (а.с. 86-90, том І).

Крім того, як вбачається з п. 1. 4 кредитного договору № 67/07 від 25.12.2007, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ПП «Туристична фірма «Зета», цільовим призначенням кредиту є поповнення обігових коштів даного приватного підприємства (а.с. 13, том І).

Відтак, посилання апелянта на те, що кредитний договір є споживчим і укладався в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не знайшли свого підтвердження і спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не врахував думку органу опіки та піклування стосовно договору іпотеки, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне. Під час розгляду скарги ПАТ «Універсал Банк» судом надавалася оцінка правомірності дій державного виконавця при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу і договір іпотеки не був предметом судового розгляду у даному випадку.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не заслухав пояснення представника ПП «Туристична фірма «Зета», засновником якої є чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_4, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки норми чинного цивільного процесуального законодавства не вимагають обов'язкового відібрання пояснень осіб, які не є сторонами у виконавчому провадженні, при розгляді справ даної категорії.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що положення п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не можуть бути застосовані до правовідносин, які виникли між сторонами у спорі з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, позичальником за яким є юридична особа.

Враховуючи викладене, при встановленні обставин справи та постановленні ухвали судом першої інстанції не було допущено порушень норм процесуального права та правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 312 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для його скасування, тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегі суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Г.В. Крижанівська

Судді: А.А. Пікуль

С.В. Слободянюк