РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

29.01.2015 року Франківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді- Мартинишин М.О.

при секретарі- Матвієнко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ПАТ «ФІДОБАНК»

до ОСОБА_1,

третя особа ФОП ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за договором поруки, -

встановив:

ПАТ «ФІДОБАНК» звернулось до суду з вказаним позовом, в якому після подання заяви про уточнення позовних вимог, просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по договору поруки № №010/D05/008/1 від 10.08.2012 року у загальній сумі 366293,18 грн. (триста шiстдесят шiсть тисяч двiстi дев`яносто три гривнi 18 копiйок) та судові витрати

В обґрунтування вимог покликається на те, що 10 серпня 2012 року між відповідачем ОСОБА_1 та АТ «Ерсте Банк», правонаступником якого на даний час являється Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК», було украдено договір поруки №010/D05/008/1 а додаткову угоду №1 від 26.09.2012 року до договору поруки в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №011/ZB3SQ5/10/002 з фізичною особою-підприємцем від 26.09.2012 року укладеного в рамках генеральної кредитної угоди №010/D05/008 від 10.08.2012року укладеної між Банком та ФОП ОСОБА_2.

Відповідно до кредитного договору №011/ZB3SQ5/10/002 з фізичною особою-підприємцем від 26.09.2012 року Банк надав ФОП ОСОБА_2 кредит в сумі - 550000,00 грн. зі строком користування кредитними коштами до 25.09.2013року із сплатою 23,87 процентів річних.

Умови кредитного договору позичальником ФОП - ОСОБА_2 не виконуються, погашення кредиту та повернення процентів за кредитом не відбувається. Тому банк звертався із вимогою за вих. №21-4-0-5/309-ЗРД від 03.03.2014року, до поручителя ОСОБА_1 про сплату заборгованості, однак така вимога залишена останньою без виконання

Відповідач не вживає жодних заходів, які свідчать про наміри виконувати зобов'язання передбачені договорам поруки, ухилитися від виконання зобов'язань перед Банком. Просить уточнений позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача уточненні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. Додатково зазначила, що станом на 29.01.2015 р. заборгованість відповідачем не погашена. Просить уточнений позв задовольнити.

Відповідач та третя особа у судове засідання повторно не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином був повідомленні про день, час та місце слухання справи, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення), проти чого не заперечив і представник позивача.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що уточненні позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Судом встановлено, що 10 серпня 2012 року між відповідачем ОСОБА_1 та АТ «Ерсте Банк», правонаступником якого на даний час являється Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» про що зазначено в статуті від 16.06.2014 року, було украдено договір поруки №010/D05/008/1 та додаткову угоду №1 від 26.09.2012 року до договору поруки в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №011/ZB3SQ5/10/002 з фізичною особою-підприємцем від 26.09.2012 року укладеного в рамках генеральної кредитної угоди №010/D05/008 від 10.08.2012року укладеної між Банком та ФОП ОСОБА_2(а.с.25-32).

Відповідно до кредитного договору №011/ZB3SQ5/10/002 з фізичною особою-підприємцем від 26.09.2012року Банк надав ФОП ОСОБА_2 кредит в сумі - 550000,00 грн. зі строком користування кредитними коштами до 25.09.2013року із сплатою 23,87 процентів річних(а.с.11-24).

Згідно 2.1. Кредитного договору Банк надавав позичальнику кредит на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості повернення та плати за користування кредитними коштами.

Як вбачається із матеріалів справи, умови кредитного договору позичальником ФОП - ОСОБА_2 не виконуються, погашення кредиту та повернення процентів за кредитом не відбувається, що підтверджується розрахунком заборгованості(а.с.7) яка станом на 09.12.2014 року становить - 366293,18 грн. (Триста шiстдесят шiсть тисяч двiстi дев`яносто три гривнi 18 копiйок).

П.1.1. Договору поруки №010/D05/008/1 від 10.08.2012 року передбачає, що поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за порушення Позичальником зобов'язань, що випливають з генеральної кредитної угоди укладеної між Кредитором та Позичальником та всіх кредитних договорів/інших договорів, що укладаються в рамках Генеральної угоди (в. т. ч. зазначених в п.1.3. цього договору), а також додаткових угод до Генерального угоди чи кредитних договорів/договорів про надання банківських гарантій/договорів про відкриття акредитивів/договорів про надання авалів/інших договорів, що укладаються в рамках Генеральної угоди.

П.п. 4.1.1. та п.п.4.1.2. Договору поруки від 10.08.2012 року передбачає, що в семиденний строк з дня отримання письмової вимоги Кредитора виконати забезпеченого порукою зобов'язання шляхом перерахування суми основної (позичкової заборгованості за кредитом, процентів, комісій, неустойки (пені, штрафів) та інших платежів, а також витрат Кредитора, пов'язаний з пред'явленням вимог з отриманням виконання за кредитним договором, та збитків Кредитора, завданих порушенням Позичальником своїх обов'язків за Кредитним договором. У разі невиконання Позичальником та/або Поручителем забезпеченого порукою зобов'язання, відповідати перед Кредитором разом з Позичальником як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення.

Відповідачу ОСОБА_1 позивачем належна вимога надсилалася за вих. №21-4-0-5/309-ЗРД від 03.03.2014року(а.с.36), яку відповідач отримала про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення(а.с.37), проте свого зобов'язання перед банком за договором поруки не виконала.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

В силу приписів ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням проведеним належним чином.

П. 7.2.3. Договору поруки передбачає, що договір діє до настання наступної обставини - якщо Кредитор протягом трьох років з дня настання терміну виконання зобов'язань за кредитним договором не пред'явить вимоги до Поручителя.

Як встановлено судом відповідач, незважаючи на взяті на себе зобов'язання забезпеченого порукою зобов'язання шляхом перерахування суми основної (позичкової заборгованості за кредитом, процентів, комісій, неустойки (пені, штрафів) та інших платежів не виконує їх належним чином. Заборгованість відповідача перед позивачем становить 366293,18 грн. (триста шiстдесят шiсть тисяч двiстi дев`яносто три гривнi 18 копiйок).

У зв'язку з порушенням кредитних зобов'язань відповідачу надсилались вимоги щодо необхідності належного виконання умов договору, погашення існуючої заборгованості за кредитом та штрафних санкцій, однак така вимога залишені відповідачем без реагування.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до норм ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлену додаткову(субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч.1 ст.555 ЦПК України у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов'язаний повідомити про це боржника, а в разі пред'явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов'язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора.

Відповідно ч.1 ст.559 ЦПК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Станом на 29.01.2015р. відповідач не вніс кошти на погашення заборгованості перед позивачем.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищенаведеного, оскільки відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором поруки №010/D05/008/1 від 10.08.2012року, не сплатив у встановлені строки заборгованість, суд вважає, що уточнений позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача кошти у сумі 366293,18 грн. (триста шiстдесят шiсть тисяч двiстi дев`яносто три гривнi 18 копiйок).

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири грн. 00 коп.) судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212 -215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 6, 11, 14, 15, 16, 525,526, 530, 541, 553, 554, 555, 559, 599, 610, 611, 626, 627, 1049, 1050 ЦК України, -

вирішив:

уточнений позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ФІДОБАНК» заборгованість за договором поруки №010/D05/008/1 від 10.08.2012 рокуу розмірі 366293,18 грн. (триста шiстдесят шiсть тисяч двiстi дев`яносто три гривнi 18 копiйок) та понесені судові витрати у сумі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири грн. 00 коп.) судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви, а всього разом 369947,18 грн.(триста шістдесят дев'ять тисяч дев'ятсот сорок сім гривень 18 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте Франківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мартинишин М.О.