У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом кредитної спілки «Центр фінансових послуг» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою кредитної спілки «Центр фінансових послуг» на рішення Володарського районного суду Київської області від 18 червня 2014 та ухвалу апеляційного суду Київської області від 1 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року кредитна спілка (далі КС) «Центр фінансових послуг» звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 3 жовтня 2011 року згідно з кредитним договором ОСОБА_3 надано кредит у розмірі 10 тис. гривень.

Відповідно до договору нарахування процентів здійснювалося на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користуання кредитом з розрахунку 72 % річних. Взяті на себе зобов'язання ОСОБА_3 не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 098 гривень 67 копійок.

Оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла, ухвалою Володарського районного суду Київської області від 20 травня 2014 року до участі у справі в якості співвідповідачів було залучено дітей померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Уточнивши позовні вимоги, КС «Центр фінансових послуг» вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати просив стягнути з ОСОБА_4 і ОСОБА_6

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 18 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 1 жовтня 2014 року, у задоволенні позову КС «Центр фінансових послуг» відмовлено.

У касаційній скарзі КС «Центр фінансових послуг», просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову КС «Центр фінансових послуг», суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спадщину після померлої ОСОБА_3, яка порушила свої кредитні зобов'язання, не прийняли, із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися та зареєстрованого майна за ОСОБА_3 не встановлено.

Проте погодитись із такими висновками судів не можна, оскільки суди дійшли їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам судові рішення не відповідають: суди не встановили фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому порушили норми як процесуального, так і матеріального права.

Судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 3 жовтня 2011 року між КС «Центр фінансових послуг» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір у розмірі 10 тис. гривень.

У зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, станом на 25 грудня 2013 року, виникла заборгованість за договором у розмірі 10 098 грн 67 коп.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла.

З ксерокопії паспорту ОСОБА_3 вбачеється, що за життя вона була зареєстрована в селі Біліївці Володарського району Київської області.

Згідно довідки Управління державної міграційної служби України в Києвській області місцем реєстрації ОСОБА_3 значиться АДРЕСА_1 звідки вона знята з реєстрації у зв'язку зі смертю.

За тією ж адресою проживає дочка ОСОБА_3 - ОСОБА_6, яку ухвалою Володарського районного суду Київської області від 20 травня 2014 року було залучено до участі у справі в якості співвідповідача поряд з іншими дітьми позичальника.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відмовляючи в задоволенні позову з тих підстав, що відповідачі у встановленому законом порядку спадщину не прийняли, суди у порушення ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України не звернули уваги на роз'яснення, надані судам у п. 27 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», в якому зазначено, що якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу.

Отже, враховуючи положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України, згідно з яким спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, суди повинні були звернути увагу на те, що ОСОБА_6 зареєстрована за місцем проживання спадкодавця - АДРЕСА_1.

Крім того, суди допустили порушення вимог ст. ст. 28 - 30 ЦПК України, оскільки розглянули справу, залучивши одним з відповідачів ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, до ухвалення рішення суду. Відсутність цивільної процесуальної правосуб'єктності фізичної особи унеможливлює її участь у процесі, мати процесуальний статус відповідача.

У порушення ст. ст. 212 - 214, 315 ЦПК України суди на зазначені положення закону уваги не звернули; не встановили дійсних прав і обов'язків сторін, які випливають з кредитного договору; не з'ясували питання належності будинку АДРЕСА_1, а також питання щодо наявності зареєстрованого за ОСОБА_3 майна та дійшли передчасного висновку про відмову в задоволенні позову КС «Центр фінансових послуг».

За таких обставин ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатись законними й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу кредитної спілки «Центр фінансових послуг» задовольнити.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 18 червня 2014 та ухвалу апеляційного суду Київської області від 1 жовтня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко