Ухвалаіменем україни
29 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Парінової І.К.,Коротуна В.М.,Штелик С.П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Миронівської міської ради Миронівського району Київської області, треті особи: Миронівський центр розвитку дитини «Зернятко», відділ освіти Миронівської районної державної адміністрації, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про стягнення майнової та моральної шкоди, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та Миронівського центру розвитку дитини «Зернятко» на рішення апеляційного суду Київської області від 16 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_5, у якому просила стягнути з Миронівської міської ради Миронівського району Київської області як засновника Миронівського центру розвитку дитини «Зернятко» на свою користь майнову шкоду у розмірі 469 грн 47 коп., моральну шкоду у розмірі 3 000 грн та моральну шкоду, спричинену ОСОБА_5, у розмірі 7 000 грн. Вимоги обґрунтовані тим, що 23 квітня 2013 року вихователь Миронівського центру розвитку дитини «Зернятко» ОСОБА_7 усунула вихованця ОСОБА_5 від участі у підготовці до свята випускного балу, пояснивши це тим, що його мати ОСОБА_4 не здала кошти на подарунки. Того ж дня ОСОБА_4 з цього приводу подала скаргу завідуючій Миронівського центру розвитку дитини «Зернятко» ОСОБА_6, яка відмовилася її зареєструвати, забравши у неї оригінал та копію скарги. Зазначені протиправні дії вихователів, які були встановлені перевіркою уповноваженого Президента України з прав дитини, спричинили позивачам душевні страждання та переживання, вони лікувалися у Миронівській районній лікарні з приводу невроподібного стану дитини та вегето-судинної дистонії матері. Посилаючись на те, що вихователі центру розвитку дитини не в перший раз завдають шкоди її дитині та їй, ОСОБА_4 просила позов задовольнити.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 23 липня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_4 з Миронівської міської ради Миронівського району Київської області 3 000 грн моральної шкоди. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 16 жовтня 2014 року рішення Миронівського районного суду Київської області від 23 липня 2014 року скасовано. Ухвалено нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У поданій касаційній скарзі Миронівський центр розвитку дитини «Зернятко», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить змінити рішення апеляційного суду, виключивши з його мотивувальної частини абзаци 14, 19 та 20.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові, виходячи з того, що позивач звернувся до суду з позовом до неналежного відповідача, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як працівники Миронівського центру розвитку дитини «Зернятко» перебувають у трудових стосунках з відділом освіти Миронівської районної державної адміністрації, який є юридичною особою.

Оскільки доводи касаційних скарг стосуються переоцінки доказів, викладених в оскаржуваному рішенні, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції, та не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи було допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та Миронівського центру розвитку дитини «Зернятко» відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 16 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

І.К. Парінова В.М. КоротунС.П. Штелик