САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/716/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27.04.2015 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи: Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора та ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2015 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання прав власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне. Вона мешкає в квартирі № 20 розташованій в житловому будинку № 37 в м. Дніпропетровську. На підставі свідоцтва про право власності на житло вищезазначена квартира є спільною сумісною власністю та в рівних долях належить по 1/5 частці кожному із співвласників, а саме, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2. 12.04.2008 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/5 частку спірної квартири. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.10.2008 року спадкоємицею 1/3 частини його майна є його дочка ОСОБА_4 Інші 2/3 частини квартири після смерті батька також належать ОСОБА_4, відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська. На даний час ОСОБА_4 належить 2/5 частки спірної квартири. 02.03.2007 року померла дочка позивачки ОСОБА_6, після її смерті відкрилась спадщина на 1/5 частку спірної квартири. Спадкоємцями першої черги були позивач, покійний батько, чоловік ОСОБА_3 та син ОСОБА_2. На час відкриття спадщини вона постійно проживала у вказаній спірній квартирі, тому прийняла її після смерті доньки. ОСОБА_6 з 1992 року зі своєю сімєю мешкала окремо, спільне господарство не вела, комунальні послуги не сплачувала. Її чоловік та син в квартирі ніколи не мешкали. Позивач та інші спадкоємці право на спадщину за законом не оформлювали, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 вважаються такими, що втратили на це право. Позивач просила суд ухвалити рішення яким, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом 1/5 частки квартири №20 у житловому будинку №37 по вул. 20 річчя Перемоги в м. Дніпропетровську після померлої ОСОБА_6

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома, у звязку з чим суд вважає за можливе застосувати положення ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України та розглянути справу заочно.

Представник третьої особи Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Третя особа: ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома.

Беручи до уваги пояснення позивача його представника, письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволення позовної заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що квартира №20 в будинку №37 в м. Дніпропетровську відповідно до свідоцтва про право власності на житло є сіпльною частковою власністю та належала у рівних долях по 1/5 частці кожному із співвласників, а саме ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2 (а.с. 8-9).

02.03.2007 року померла ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в томі числі і на 1/5 частину спірної квартири.

Як вбачається зі копії спадкової справі після смерті ОСОБА_6, із заявами про прийняття спадщини звернулися та фактично прийняли спадщину її чоловік ОСОБА_3 та її сини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.39-67).

Позивач із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 не зверталася.

На час смерті ОСОБА_6 проживала окремо від позивача, за адресою вул. Будьоного, 4 с. Любимівка, Дніпропетровського району, що підтверджується довідкою, що міститься в матеріалах спадкової справи (а.с. 107), а також поясненнями самого позивача.

Таким чином, оскільки позивач не звернулася у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 та на час смерті останньої мешкала окремо від неї, позивач не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6, у звязку з чим у суду відсутні правові підстави для визнання за нею права власності на частину спадкового майна.

Посилання позивача та її представника на не, що вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6, оскільки постійно проживала у спірній квартирі, суд не приймає до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на законі.

Крім того, позивачем взагалі не надано суду доказів, які б підтверджували факт наявності родинних стосунків між позивачем та померлою ОСОБА_6

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1268-1270 Цивільного кодексу України, ст.ст. 11, 18, 57-61, 208, 209, 212-215, 218, 224-225 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.П.Румянцев