Справа № 275/936/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 січня 2015 року

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Коваленко В. К.,

при секретарі - Марієвській Н.А.

з участю:

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Брусилів Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» , ОСОБА_5 про визнання договору іпотеки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2014 року ОСОБА_4та ОСОБА_3.(далі позивачі) звернулися до Брусилівського районного суду Житомирської області з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", ОСОБА_5(далі відповідачі), про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного між ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ЗАТ КБ "ПриватБанк" 15 вересня 2008 року, в реєстрі за №1-3104.

В позовній заяві в обгрунтування позову зазначено, що 15 вересня 2008 року між сином позивача ОСОБА_3 та ЗАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір №ZRCWGA, відповідно до якого банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти на строк з 15.09.2008 року по 15.09.4018 року у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 69386,06 доларів США.

В подальшому ЗАТ КБ «ПриватБанк» було переіменовано на ПАТ КБ «ПриватБанк».

У забезпечення виконання кредитного договору між ОСОБА_3, ОСОБА_6 (майновий поручитель мати відповідача 2 померла -ОСОБА_5) та ЗАТ КБ "ПриватБанк" було укладено договір іпотеки від 15.09.2008 року, згідно з яким в забезпечення зобов'язань за кредитним договором іпотекодавці надають в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 107,60 кв.метрів, житловою площею 64,00 кв.метрів. Майно належить іпотекодавцям на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Брусилівською державною нотаріальною конторою Житомирської області 08 вересня 2008 року, реєстр №2683, зареєстрованого в Житомирському обласному державному комунальному підприємстві по технічній інвентаризації в книзі №5 номер запису 906, реєстраційний номер 24616339.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_6 і після її спадщину прийняла її дочка ОСОБА_5.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 27 січня 2014 року по справі за номером 275/482/14-ц визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в смт.Брусилів Брусилівського району Житомирської області, по АДРЕСА_1, визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Брусилівською державною нотаріальною конторою 02 листопада 2001 року на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_7

28 квітня 2014 року за ОСОБА_6 було зареєстровано 1/2 частину житлового будинку, розташованого в смт.Брусилів Брусилівського району Житомирської області, по АДРЕСА_1.згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 5 травня 2014 року, індексний номер 21250014.

Крім цього Апеляційний суд Житомирської області , у рішенні від 30 вересня 2014 року по справі № 275/482/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ПАТ КБ «ПриватБанк», треті особи- ОСОБА_3. та ОСОБА_5 , державний нотаріус Коростишівської державної нотаріальної контори Московська З.І. про визнання договору іпотеки недійснм, вказав що ОСОБА_4 (дружина померлого)н набула право власності на 1/2 частину спірного будинку до укладення Договору іпотеки (спільна сумісна власність подружжя), фактично володіла нерухомим майном , а тому положення ст..23 Закону України «Про іпотеку» на дані правовідносини не поширюються, оскільки договір іпотеки даного нерухомого майна укладено без згоди одного із співвласників, він є недійсним.

Посилаючись на ст.ст.203, 215, 216, 316, 317, 319, 321, 358, 391, 593 ЦК України, ст.17 Закону України «Про іпотеку», позивачі вважають, договір іпотеки підлягає визнанню недійсним як такий, що не відповідає нормам закону та моральним засадам суспільства та укладений без згоди співвласника, а іпотека припиненню.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 позов підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_2 позов не визнав, мотивуючи тим, що на час укладання договору іпотеки позивачка ОСОБА_4 не була власником 1/2 частини будинку а стала власником лише 28 квітня 2014 року. Просив у позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилася надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов вона повністю визнала просила позов задовільнити.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що 15 вересня 2008 року в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору № ZRCWGA, укладеному між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ "ПриватБанк", між ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ЗАТ КБ "ПриватБанк" було укладено договір іпотеки № ZRCWGA, відповідно до умов якого іпотекодавці ОСОБА_3, ОСОБА_6 передали іпотекодержателю ЗАТ КБ "ПриватБанк" в іпотеку житловий будинок, що знаходиться під номером АДРЕСА_1 в смт.Брусилів Брусилівського району Житомирської області, загальною площею 107,60кв. м., житловою площею 64,00кв.м. В договорі іпотеки зазначено, що майно належить іпотекодавцям на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Брусилівською державною нотаріальною конторою Житомирської області 08 вересня 2008 року, реєстр №2683, зареєстрованого в Житомирському обласному державному комунальному підприємстві по технічній інвентаризації в книзі №5 номер запису 906, реєстраційний номер 24616339.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 27 січня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа -ПАТ КБ «ПриватБанк», Попільнянська державна нотаріальна контора про визнання права власності, поділ майна, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом позов задоволено частково, визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в смт.Брусилів Брусилівського району Житомирської області, по АДРЕСА_1, визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Брусилівською державною нотаріальною конторою 02 листопада 2001 року на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_7 В ньому також встановлені наступні обставини: «Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про наявність підстав для визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину спірного житлового будинку, оскільки зазначене нерухоме майно було придбане нею в період перебування у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_7.».

28 квітня 2014 року за ОСОБА_6 було зареєстровано 1/2 частину житлового будинку, розташованого в смт.Брусилів Брусилівського району Житомирської області, по АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області , д 30 вересня 2014 року по справі № 275/482/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ПАТ КБ «ПриватБанк», треті особи- ОСОБА_3. та ОСОБА_5 , державний нотаріус Коростишівської державної нотаріальної контори Московська З.І. про визнання договору іпотеки недійсним, вказано, що ОСОБА_4 (дружина померлого) набула право власності на 1/2 частину спірного будинку до укладення Договору іпотеки (спільна сумісна власність подружжя), фактично володіла нерухомим майном , а тому положення ст..23 Закону України «Про іпотеку» на дані правовідносини не поширюються, оскільки договір іпотеки даного нерухомого майна укладено без згоди одного із співвласників, він є недійсним.

Частиною третьою статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адмінстративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вдповідно до встановленої вказаними рішеннями обставини ОСОБА_4 набула право власності на житловий будинок, розташований в смт.Брусилів Брусилівського району Житомирської області, по АДРЕСА_1, в період шлюбу з ОСОБА_7, який перебував у спільній сумісній власності подружжя відповідно до ст.22 КЗпШС України до дня смерті ОСОБА_7 30 жовтня 2000 року. Після смерті ОСОБА_7 право власності ОСОБА_4 на вказаний будинок не припинялося і тому на час укладення оспорюваного договору іпотеки вона мала право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку, виходячи з рівності часток в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя, що було передбачено ст.28 КЗпШС України.

За таких обставин визнання рішенням суду за ОСОБА_4 права власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в смт.Брусилів Брусилівського району Житомирської області, по АДРЕСА_1, є лише способом захисту права власності, яке було порушено оспореним нею правочином, недійсність якого була встановлена судовим рішенням.

Доводи представника відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк», що на час укладання договору іпотеки позивачка ОСОБА_4 не була власником 1/2 частини будинку а стала власником лише 28 квітня 2014 року суд вважає безпідставними так як на час набуття ОСОБА_4 права власності на будинок вказане нерухоме майно не було передане в іпотеку, а тому відсутні підстави набуття ОСОБА_4 статусу іпотекодавця з усіма правами і обов'язками за іпотечним договором.

У відповідності до ст.215 ч.1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною /сторонами/ вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою ст.203 ЦК України.

Частиною 3 ст.215 ЦК України встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін, або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язуються з його недійсністю.

Згідно з ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

За змістом ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

За змістом статей 572, 575 ЦК України іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до статті 578 ЦК України та статті 6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу (іпотеку) лише за згодою усіх співвласників.

На час укладення оспорюваного договору іпотеки позивачка ОСОБА_4 мала право власності на частину будинку, який був переданий в іпотеку без її згоди, що суперечить статті 578 ЦК України та статті 6 Закону України «"Про іпотеку» і є достатньою підставою для визнання недійсним договору іпотеки № RCWGA, який був укладений 15 вересня 2008 року між іпотекодавцями ОСОБА_3, ОСОБА_6 (спадкоємець ОСОБА_5) та іпотекодержателем Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" (Закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" на час укладення договору), який був посвідчений державним нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори Житомирської області Мошковською З.І. за реєстровим номером 1-3104.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягають відшкодуванню на користь позивачів судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 гривень.

Керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 216, 236, 578 ЦК України, ст.6 Закону України «Про іпотеку», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» , ОСОБА_5 про визнання договору іпотеки недійсним --- задовільнити.

Визнати недійсним договір іпотеки № ZRCWGA, який був укладений 15 вересня 2008 року між іпотекодавцями ОСОБА_3, ОСОБА_6 та іпотекодержателем Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" ( Закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" на час укладення договору), який був посвідчений державним нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори Житомирської області Мошковською З.І. за реєстровим номером 1-3104.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк". на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 61,50 гривень, кожному, на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 61,50 гривень, кожному, на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи ,які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. К. Коваленко