Справа №592/1049/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Хитров Б. В.
Номер провадження 22-ц/788/768/15 Суддя-доповідач - Рибалка В. Г.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Гагіна М. В. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І..

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 березня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе»

про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 березня 2015 року позов ПАТ СМНВО ім. М.В. Фрунзе задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ СМНВО ім. М.В. Фрунзе на користь ОСОБА_3 3 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ СМНВО ім. М.В. Фрунзе судовий збір в дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське машинобудівне науково - виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе» посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 березня 2015 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається , що з 27 листопада 1981 р. по 13 вересня 2006 р., з 18 квітня 2008 р. по 03серпня 2009 р. та з 01 листопада 2012 р. по 25 жовтня 2013 р. перебував у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе». Рівень виробничого шуму, загазованості на робочому місці, де він працював, перевищували гранично допустимі норми. В результаті роботи з підвищеним рівнем виробничого шуму та загазованості на робочому місці позивач отримав професійне захворювання у вигляді: ХОЗЛ токсико-пилової етіології II ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст., Легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. (Основний діагноз). Пресбіопія. Гіпертонічна ангіопатія сітківки. Розповсюджений остеохондроз хребта, з переважним ураженням попереково-крижового відділу, нестабільність на рівні L5 з полірадикулярним і больовим синдромами. Хронічний фарингіт. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість І ст. (Супутній діагноз), що підтверджується п. 7 акту № 145 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05.12.2014року та повідомленням про професійне захворювання за формою П-3. Відповідно до акту огляду МСЕК від 15.01.2015 р. ступінь втрати професійної працездатності становить 20%.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3, стягнувши на його користь компенсацію моральної шкоди з ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе».

Ствердження ПАТ «Сумського НВО ім. М.В. Фрунзе» в апеляційній скарзі про те, що судом при вирішенні питання про стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди, не було встановлено та не підтверджено заподіяння такої шкоди позивачу, а професійне захворювання говорить лише про можливість заподіяння моральної шкоди, а не констатує такий факт, оскільки оцінка будь - яких явищ залежить від психофізіологічних особливостей її сприйняття (оцінки) конкретної особи, а інші докази спричинення позивачу моральної шкоди у зв'язку із професійним захворюванням в матеріалах справи відсутні є необґрунтованими.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 03 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції врахував порушення прав позивача, задовольняючи позовні вимоги частково виходив із засад розумності та справедливості.

Ствердження в апеляційній скарзі ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» про те, що відповідач не порушувало законних прав ОСОБА_3 на безпечні та нешкідливі умови праці спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції без законних підстав, самостійно вирішив вимогу про наявність вини відповідача в порушенні прав позивача на безпечні та шкідливі умови праці є необґрунтованими.

Суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що обов'язок по відшкодуванню заподіяної позивачу моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця, а тому відшкодування ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» ОСОБА_3 завданої моральної шкоди у розмірі 3 000 грн. є законним.

Інші доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено, з додержанням вимог матеріального та процесуального права

У зв'язку з цим апеляційну скаргу на рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -