АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/3566/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22ц/774/684/К/15 суддя Соловйова Л.Я.
Категорія - 32 (І) Доповідач - Бондар Я.М.
УХВАЛА

Іменем України

28 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участі: представника відповідача Клінкевич Олени Анатоліївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання, -

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - ПАТ "ІнГЗК") про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок професійного захворювання, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у сумі 280 000 грн. у зв'язку зі смертю свого батька - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, від професійного захворювання отриманого ним, внаслідок праці протягом тривалого часу в шкідливих умовах на підприємстві відповідача.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ "ІнГЗК" на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 35000 гривень та в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ "ІнГЗК", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволені заявлених позовних вимог.

Так, на думку представника відповідача, суд першої інстанції, не в повній мірі перевірив всі обставини справи, та залишив поза увагою те, що позивач зазначаючи, що їй заподіяна моральна шкода, яка полягала у її душевних переживаннях, стражданнях, не надала суду жодного доказу на підтвердження зазначеного, як і не обґрунтувала заявлений нею розмір моральної шкоди.

Крім того, ПАТ "ІнГЗК" зазначив, що батько позивача при працевлаштуванні був поінформований про шкідливі умови праці, проте добровільно виконував такі роботи.

Більш того, ПАТ "ІнГЗК" зауважив на тому, що батько позивача за умови своєчасного прийняття ним рішення про припинення своєї роботи у шкідливих та важких умовах міг би уникнути негативних наслідків для свого здоров'я.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 був батьком ОСОБА_2 (а.с.7,8).

ОСОБА_4, з 24.11.1995 року по 02.12.2008 рік працював на підприємстві відповідача по професії водія автотранспортних засобів, з зайнятим повним робочим днем на вивозі гірничої маси з кар'єра. З 02.12.2008 року ОСОБА_4 звільнений з підприємства - відповідача в зв'язку з виходом на пенсію (а.с.4-5).

Рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 12.05.2009 року ОСОБА_4 було встановлено діагноз: токсичний фіброзуючий альвеолі ЛН першого-другого ст.

Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №11 від 02.06.2009 року, п. 16 встановлено, що причиною професійного захворювання позивача є тривалий стаж роботи (13 років) в умовах впливу формальдегіду, запиленості та загазованості повітря робочої зони, яка перевищувала гранично - допустимі концентрації (а.с.4-5)

В пункті 18 Акту встановлено посадові особи, які допустили порушення ст. 13 Закону України "Про охорону праці" та ст. 153 КЗпП України - керівництво ЦТА ВАТ "ІнГЗК", в період роботи ОСОБА_4 на підприємстві відповідача.

Згідно свідоцтва про смерть - ОСОБА_4 помер у віці 50 років ІНФОРМАЦІЯ_1 року, актовий запис № 17 виданий ВДРАЦ стану реєстраційної служби Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області.(а.с. 3)

Згідно довідок міжрайонної профпатологічної МСЕК про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом АА 0000118, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року і висновком МСЕК від 29.08.2014 року № 32, встановлений причинний зв'язок його смерті з професійним захворюванням (ВЕК 12.05.2009) з 04.07.2014 року (а.с. 6,27).

У зв'язку зі смертю батька ОСОБА_2 завдано моральну шкоду, оскільки вона втратила рідну людину, яку дуже любила та поважала, залишилась без його підтримки. Звістка про смерть батька викликала у неї душевне потрясіння, переживань та страждань. Відчуття того що вона залишилась без батька, якого тепер більше ніколи не побачить постійно її пригнічує, що негативно впливає на її психологічний стан.

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав, передбачених ст.ст.1167, 1168 ЦК України для відшкодування на користь позивача моральної шкоди, завданою смертю фізичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові дружині, батькам, усиновлювачам, дітям, усиновленим, а також особам, які проживали з нею однією сім'єю, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції відповідно до ст. ст.213, 214 ЦПК України правильно визначився з характером правовідносин.

Отже, посилання відповідача в апеляційній скарзі на факт недоведеності позивачем заподіяної їй моральної шкоди, є безпідставним та колегією суддів відхиляється.

Так, факт заподіяння моральної шкоди позивачу у зв'язку з втратою близької людини встановлений в судовому засіданні. Зокрема, позивач ОСОБА_2 у зв'язку із втратою батька втратила рідну людину, друга, опору, надію, та моральну підтримку, що тягне за собою порушення нормальних життєвих зв'язків та необхідності докладання нею додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом першої інстанції встановлений й причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача - втрата життєвих зв'язків ОСОБА_2 з рідною людиною.

Крім того, сам по собі факт загибелі батька беззаперечно свідчить про те, що позивач відчуває від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру і висновки суду з цього приводу є правильними.

Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі про обізнаність ОСОБА_4 про умови праці при працевлаштуванні, не знімають з відповідача обов'язку забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці, що передбачено ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці", відповідно до норм яких забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

При цьому, доводи апеляційної скарги відповідача про добровільність виконання робіт у шкідливих умовах праці батьком позивача не знімають з відповідача обов'язку виконати вимоги закону й нести відповідальність в установленому законом порядку за їх невиконання.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню як недоведена, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст. 308, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: