Справа № 2/331/462/15
УХВАЛА

22 січня 2015 рокум. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользнєва Н.Г. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадження Жовтневого районного суду міста Запоріжжя на розгляд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бест-Корт», про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме адміністративно-побутового корпусу літ. Я-2, загальною площею 234,2 кв.м., розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Глісерна, буд. № 1 «а» та зобовязання вчинити певні дії.

Крім того, одночасно із зверненням з позовною заявою до суду, позивач надав суду належним чином оформлену заяву про забезпечення позову, в якій просить суд в якості забезпечення позову накласти арешт на спірне майно, а саме: адміністративно-побутовоий корпус літ. Я-2, загальною площею 234,2 кв.м., розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Глісерна, буд. № 1 «а», оскільки право власності на майно, що є предметом спору зареєстровано за відповідачем, на протязі значного часу переходило від різних осіб на підставі цивільно-правових договорів та відповідних рішень третейських судів, які в установленому законом порядку визнавалися недійсними та скасовувалися, а тому відповідач може продати або переоформити зазначене майно на іншу особу з метою уникнення від виконання можливого рішення суду.

Позивач вказує, що незабезпечення позову, шляхом накладення арешту на адміністративно-побутовий корпус літ. Я-2, загальною площею 234,2 кв.м., розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Глісерна, буд. № 1 «а», призведе до того, що спірне майно може бути перереєстроване та надалі продане відповідачем з метою уникнення фактичного виконання рішення суду, що суттєво ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши доводи заяви про забезпечення позову, матеріали справи, суд вважає заяву позивача такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовн их вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладними чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що захід забезпечення позову про накладення арешту на адміністративно-побутовий корпус літ. Я-2, загальною площею 234,2 кв.м., розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Глісерна, буд. № 1 «а» є необхідним для можливості виконання рішення суду по справі про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме адміністративно-побутового корпусу літ. Я-2, загальною площею 234,2 кв.м., розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Глісерна, буд. № 1 «а» та зобовязання вчинити певні дії.

Окрім того, суд вважає, що наведений захід забезпечення позову відповідає вимогам розумності, обгрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, оскільки адміністративно-побутовий корпус літ. Я-2, загальною площею 234,2 кв.м., розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Глісерна, буд. № 1 «а» фактично є предметом спору.

Невжиття такого заходу забезпечення позову призведе до неможливості виконання судового рішення і виникнення між сторонами у справі конфліктних ситуацій.

Будь-які права інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не порушуються у звязку із вжиттям таких заходів.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1, який мешкає за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Паторжинського, будинок № 6, (ІПН: невідомий), задовольнити.

Накласти арешт на адміністративно-побутовий корпус літ. Я-2, загальною площею 234,2 кв.м., розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Глісерна, буд. № 1 «а», що належить на праві власності ОСОБА_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (ІПН: НОМЕР_1).

Виконання ухвали доручити Державній реєстраційній службі управління юстиції на території України.

Копію ухвали суду після її виконання відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України направити відповідачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту винесення та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, тобто в порядку ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік з дня її винесення.

Дата видачі ухвали 22 січня 2015 року.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

22.01.2015