АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/1387/14-ц Номер провадження 22-ц/786/355/15Головуючий у 1-й інстанції Косик С.М. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.,

Суддів Карнаух П.М., Пилипчук Л.І.,

при секретарі - Філоненко О.В.

за участю: позивача - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 16 грудня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 16 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

Вказане рішення оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та направити справу на новий розгляд.

В обґрунтування скарги посилається на те, що є спадкоємцем п'ятої черги після померлого дядька ОСОБА_3 та дізнався про спадкове майно у 2014 році з публікації у газеті «Промінь» про пошук спадкоємців.

Зазначає, що не встиг вчасно подати заяву про прийняття спадщини на майно у зв'язку з тривалою відсутністю в Україні.

У судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав та прохав її задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як установлено місцевим судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, що підтверджується актовим записом №31 від 28.10.1986 року Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області відповідно до копії Свідоцтва про смерть НОМЕР_1 /а.с.8/, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що підтверджується актовим записом №11 від 28.03.2000р. відділу реєстрації актів цивільного стану Машівського райуправління юстиції Полтавської області відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 /а.с.6/.

Установлено, що за життя ОСОБА_3 був включений у список - додаток до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Славутич» серії НОМЕР_3 № НОМЕР_4 /а.с.7/.

Як убачається з копії актового запису про народження ОСОБА_3, його батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 /а.с.38/.

Постановою державного нотаріуса Машівської нотаріальної контори Асанової Р.Ш. від 06.11.2014р. ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ОСОБА_3, у зв'язку з відсутністю рішення суду про продовження строку на прийняття спадщини. Також державний нотаріус зазначила, що ОСОБА_2 не є спадкоємцем згідно зі ст.ст. 529, 530 ЦК УРСР. Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 не заводилася /а.с.9/.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що позивач не є спадкоємцем померлого ОСОБА_3, доказів родинних стосунків та поважності пропуску строку на прийняття спадщини суду не надано.

Такий висновок відповідає обставинам справи та ґрунтується на нормах права, виходячи з наступного.

Як зазначено у Прикінцевих та Перехідних положеннях Цивільного кодексу України від 01.01.2004 р., цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року.

Положення Цивільного кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. N7 «відносини спадкування регулюються правилами ЦК (435-15), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (1540-06) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (435-15) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

За правилами ст.525 ЦК УРСР (1963р. ), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини (ст.526 ЦК УРСР).

Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст.527 ЦК УРСР).

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст.529 ЦК УРСР).

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга) (ст.530 ЦК УРСР).

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.549 ЦК УРСР).

Інших черг спадкоємців ЦК УРСР не передбачено.

Враховуючи те, що спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, місцевим судом обґрунтовано застосовано до правовідносин сторін норми ЦК Української РСР 1963 року, що регулюють питання спадкування та зроблено вірний висновок стосовно того, що позивач не відноситься до кола спадкоємців померлого ОСОБА_3

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Частиною 1 ст.1270 ЦК України (№ 435-IV) передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх встановленні та дослідженні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права відповідно до характеру правовідносин, що склалися між сторонами та в межах заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2,- відхилити.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 16 грудня 2014 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ : /підпис/ П.М. Карнаух

/підпис/ Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області: Т.О. Кривчун