Справа №2-1410/11
Провадження №6/173/7/2015
У Х В А Л А

іменем України

23 січня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

в складі: головуючої судді Петрюк Т.М.,

при секретарі Рудовій Л.В

розглянувши подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції ОСОБА_1, про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася державний виконавець ВДВС Верхньодніпровського РУЮ ОСОБА_1, з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 посилаючись на наступне: на виконанні у відділі державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області перебуває виконавче провадження № 33016324 по примусовому виконанню виконавчого листа № 3-1410, виданого 03.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь дитячого навчального-виховного закладу або особи до якої буде поміщена дитина, щомісячно, починаючи стягнення з 21.02.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавче провадження відкрите 13.06.2012 року

Боржник, ухиляється від виконання покладних на нього зобов'язань неодноразово викликався до відділу ДВС для сплати заборгованості, попереджався про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України, але заходи щодо відшкодування заборгованості не вживає, що свідчить про злісне ухилення від сплати аліментів. у зв'язку з чим має заборгованість, яка станом на 01.01.2015 року складає 22 910,02 грн.. Окрім того, жодних відомостей про місце роботи та прибутки не надає, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини протягом тривалого періоду не надає. Для виконання зазначеного рішення суду державним виконавцем перевірено майновий стан боржника за місцем його проживання, проведено розшук іншого його майна, однак в результаті вжитих заходів встановлено відсутність майна, на яке можливо звернути стягнення. При цьому, згідно отриманих під час проведення виконавчих дій даних, існує можливість виїзду боржника за межі території України, що й стало підставою звернення до суду

Дослідивши матеріали подання виконавчої служби суд вважає, що вимоги про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України задоволенню не підлягають за наступними підставами.

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - до виконання ним зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» - особи, які звертаються за отриманням паспорта, для виїзду за кордон сповіщають дані про себе, відомості про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон.

Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п. 1-9 частини 1 ст. 6 зазначеного закону.

Тобто громадянин не може отримати паспорт для виїзду за кордон та відповідно виїхати за кордон у разі наявності невиконаного зобов'язання, покладеного рішенням суду

Виходячи з вищевикладеного вбачається, що ЗУ « Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» чітко передбачено порядок обмеження у праві виїзду за межі України, де звернення до суду для ухвалення відповідного рішення не передбачено.

Контроль за виконанням обмежень права на виїзд за територію України покладено на органи внутрішніх справ, служби безпеки, державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

п. 2 ст. 6 ЗУ« Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» передбачено як підставу тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором з Україною.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Факт ухилення повинен підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

Проте, зі змісту подання не вбачається, що боржник має намір покинути територію України, викладені лише припущення державного виконавця про можливість виїзду боржника за кордон, однак жодних обґрунтований доводів з даного приводу не надано, відсутні дані про наявність у останнього закордонного паспорту. Наявність заборгованості по сплаті аліментів сама по собі не є підставою для обмеження боржника у прав виїзду за межі України. Крім того зі змісту самого подання вбачається, що дана заборгованість виникла у відповідача ОСОБА_2. у зв'язку з тяжким матеріальним становищем, а не у зв'язку з ухиленням ним від виконаня зобов'язань по сплаті аліментів

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе в задоволенні подання державного виконавця ВДВС Верхньодніпровського РУЮ з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6 ЗУ« Про порядок виїзду з України та в»їзду в Україну громадян України» , суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Мелюс О.О., відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у обмеженні права виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити

Ухвала може бути оскаржена до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з моменту її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали

Ухвала набирає чинності після закінчення строку на апеляційне оскарження, у випадку подання апеляційної скарги ухвала набирає чинності після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо ухвалу не було скасовано чи змінено.

Суддя Петрюк Т.М.