Справа № 1323/5329/12 Головуючий у 1 інстанції: Микитчин І.М.
Провадження № 22-ц/783/692/15 Доповідач в 2-й інстанції:Монастирецький Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Копняк С.М., Шандри М.М.,

секретаря Матяш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2014 року у справі за поданням старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и л а:

10 жовтня 2014 року старший державний виконавець відділу ДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області Удалєєва О.Б., за погодженням з начальником відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції, звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, до виконання ним зобов'язань, які покладені на нього судовим рішенням, а саме виконавчим листом № 1323/5329/2012 від 14.05.2014 року Стрийського міськрайонного суду. В обґрунтування подання покликається на те, що у відділі державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області на виконанні знаходиться виконавчий лист № 1323/5329/2012 від 14.05.2014 року Стрийського мйськрайонного суду Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 102 848,13 грн., а також понесені судові витрати по справі: сплачений судовий збір в сумі 1 028,48 грн., витрати за телеграму в сумі 99,24 грн., а всього - 103 974,88 грн. 04.06.2014 року у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем Удалєєвою О.Б. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню вищезгаданого виконавчого документа, про що повідомлено боржника шляхом скерування постанови рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення та надано термін для самостійного виконання в строк до 11.06.2014 року. У зв'язку з невиконанням в термін, встановлений державним виконавцем, вимог виконавчого документа, 12.06.2014 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 10397,49 грн. Також державним виконавцем були здійснені заходи щодо розшуку майна боржника, проте вони виявилися безрезультатними, оскільки майна, яке б підлягало опису та реалізації в рахунок погашення боргу у боржника не виявлено. Згідно отриманих відповідей з ДПС України та Пенсійного фонду України встановлено, що боржник не працює, пенсію не отримує та платником податків не являється. Крім цього, державним виконавцем неодноразово скеровувалися виклики боржника простою та рекомендованою кореспонденцією, проте боржник не з'являвся. Відповідно до п. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця, надавати у строк, встановлений державний виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, тощо. Проте, боржником ОСОБА_2 дані обов'язки не виконувалися. Такі дії ОСОБА_2 можна розцінювати як ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду. Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього. Станом на 09.10.2014 року заборгованість на користь ОСОБА_5 в розмірі 103 974,88 грн. залишається непогашеною. Заходи щодо її погашення боржником не вжито. Наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні подання державного виконавця відділу ДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області про тимчасове обмеження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України у праві виїзду за межі України - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив Відділ державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області. Вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права та неповним з'ясуванням всіх обставин справи. Звертає увагу на те, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд посилається на те, що Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» визначено підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон та способи здійснення таких обмежень, а саме - шляхом відмови у видачі паспорта та шляхом затримання чи вилучення паспорта. Проте, це не відповідає дійсності, оскільки це є різні обмеження, які можуть застосовуватися до громадян при наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 6 цього Закону. Не погоджується також з висновком суду про те, що відкриття виконавчого провадження не може розглядатися як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України. Державним виконавцем до подання була додана не лише постанова про відкриття виконавчого провадження, але й інші документи виконавчого провадження, які свідчать про те, що боржник не виконує свої зобов`язання, які покладені на нього рішенням суду. Просить скасувати ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2014 року та постановити нову ухвалу, якою подання задовольнити.

Учасники цивільного процесу повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їм поштових відправлень (а.с. 170, 171, 172), в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, причину своєї неявки суду не повідомили, матеріалів справи достатньо для розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом (ч. 1 ст. 3 ЦПК України).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» від 21 січня 1994 року (зі змінами), громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Судом першої інстанції встановлено, що у відділі державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області на виконанні знаходиться виконавчий лист № 1323/5329/2012 від 14.05.2014 року Стрийського мйськрайонного суду Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 102 848,13 грн., а також понесені судові витрати по справі: сплачений судовий збір в сумі 1 028,48 грн., витрати за телеграму в сумі 99,24 грн., а всього - 103 974,88 грн. (а.с. 147).

Як вбачається з матеріалів справи, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України ґрунтується лише на повідомленнях реєструючих та інших уповноважених органів про відсутність у боржника майна, коштів (а.с. 138, 139, 140, 141, 142).

Будь-які належні письмові докази того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду в матеріалах справи відсутні.

Відмовляючи в задоволенні подання державного виконавця відділу ДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, суд першої інстанції підставно виходив із того, що подання державного виконавця не містить обставин, що підтверджують необхідність обмежити боржнику право виїзду за межі України. Відкриття виконавчого провадження не може розглядатися як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України. Доказів того, що ОСОБА_2 має намір ухилитися від виконання зобов'язань шляхом виїзду за кордон державним виконавцем не надано. Сам факт наявної можливості перетину кордону ОСОБА_2 не може бути підставою для обмеження його конституційних прав.

За вказаних обставин, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінивши надані сторонами докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоцільність застосування тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, є правильною по суті, відповідає вимогам ст. ст. 209-210 ЦПК України, підстави для її скасування - відсутні.

Відповідно до вимог ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1 п. 1, 313, 314 ч. 1 п. 4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області - відхилити.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Копняк С.М.

Шандра М.М.