Справа № 405/1548/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

Головуючого судді Плохотніченко Л.І.

при секретарі: Іванову А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за позовом Оганесяна В`ячеслава Георгійовича до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення банківського вкладу

ВСТАНОВИВ:

Позивач з вказаним позовом звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення банківського вкладу, в обґрунтування якого вказав, що 31.10.2014 року між ним та відповідачем було укладено договори банківського вкладу, а саме: договір банківського вкладу «Лояльний» у доларах США № 002-10533-311014, договір банківського вкладу «Лояльний» у доларах США № 003-10533-311014, договір банківського вкладу «Найкраща пропозиція» у доларах США № 005-10533-311014, договір банківського вкладу «Найкраща пропозиція» у доларах США № 006-10533-311014, договір банківського вкладу «Найкраща пропозиція» у доларах США № 007-10533-311014, відповідно до яких він вніс на вкладні депозитні рахунки кошти у сумі 75000 доларів США, а Банк взяв на себе зобовязання повернути позивачеві залучені за договорами кошти зі сплатою процентів за користування коштами, у строки обумовлені в договорах.

Разом з тим, внесені позивачем кошти відповідач своєчасно не повернув, у звязку з чим позивач з даним позовом звернувся до суду.

Представник позивача у судове засідання зявився, надав пояснення з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 24.09.2015 року, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання з`явився, позовні вимоги не визнав, в їх задоволенні просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2014 року між сторонами укладено договір банківського вкладу «Лояльний» № 002-10533-311014, у доларах США, згідно з яким Банк взяв на себе зобовязання відкрити позивачу рахунок та зарахувати від позивача грошові кошти у сумі 15 000, 00 доларів США, з терміном повернення 30 листопада 2014 року, а також нарахувати проценти на умовах визначених цим договором, розмір яких складав 9,25 % річних. Одночасно сторони погодили, що вклад позивачеві буде виплачено по закінченню строку залучення вкладу за договором.

В цей же день між позивачем та відповідачем укладено інший договір банківського вкладу «Лояльний» № 003-10533-311014 у доларах США, відповідно до якого відповідач взяв на себе обовязок відкрити позивачеві рахунок та зарахувати від нього грошові кошти в розмірі 15 000, 00 доларів США, з терміном повернення 30 листопада 2014 року, а також нарахувати проценти на умовах визначених цим договором, розмір яких складав 9,25 % річних. Одночасно сторони погодили, що вклад позивачеві буде виплачено по закінченню строку залучення вкладу за договором.

Крім того, в цей же день між позивачем та Банком було укладено договір банківського вкладу «Найкраща пропозиція» у доларах США, за умовами якого Банк взяв на себе зобовязання відкрити вкладнику рахунок та зарахувати від вкладника грошові кошти в розмірі 15 000,00 доларів США, з терміном повернення 29 січня 2015 року, а також нарахувати проценти на умовах визначених цим договором. Процентна ставка за цим договором склала 5,5% річних. Згідно з вказаним договором сторони погодили, що вклад вкладнику буде виплачено по закінченню строку залучення вкладу за цим договором.

Також, між позивачем та відповідачем в цей же день укладено договір банківського вкладу «Найкраща пропозиція» у доларах США, за умовами якого Банк взяв на себе зобовязання відкрити вкладнику рахунок та зарахувати від вкладника грошові кошти в розмірі 15 000,00 доларів США, з терміном повернення 29 січня 2015 року, а також нарахувати проценти на умовах визначених цим договором. Процентна ставка за цим договором склала 5,5% річних. Згідно з вказаним договором сторони погодили, що вклад вкладнику буде виплачено по закінченню строку залучення вкладу за цим договором.

В цей же день між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу «Найкраща пропозиція» у доларах США, за умовами якого Банк взяв на себе зобовязання відкрити вкладнику рахунок та зарахувати від вкладника грошові кошти в розмірі 15 000,00 доларів США, з терміном повернення 29 січня 2015 року, а також нарахувати проценти на умовах визначених цим договором. Процентна ставка за цим договором склала 5,5% річних. Згідно з вказаним договором сторони погодили, що вклад вкладнику буде виплачено по закінченню строку залучення вкладу за цим договором.

Згідно з випискою по рахунку № 472680 2015/0213, основний рахунок 2680, за період з 02.02.2015 року по 13.02.2015 року доступна для використання сума коштів внесених позивачем на рахунок, відкритий відповідачем у банку складала 75 050, 47 доларів США.

Відповідно до матеріалів справи, частково, відповідач перед позивачем заборгованість погасив.

Згідно з довідкою «Про наявність рахунків в АТ «Дельта Банк» від 15.07.2015 року № 05-3040077, загальна сума коштів, яка знаходиться на відкритому позивачем поточному рахунку № 2680 складає 69 215, 82 доларів США.

24.09.2015 року від представника позивача надійшла до суду заява про зменшення позовних вимог, згідно з якою представник позивача просив стягнути з відповідача 69 215, 82 доларів США, тобто залишок коштів, яке були акумульовані відповідачем на поточному рахунку позивача № 2680.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства ( ч. 2 ст. 530 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. ч 1,3 ст. 1068 ЦК України банк зобовязаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду закону, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку. Банк зобовязаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку ( ст.. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст.. 1074 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За змістом ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку, право на який входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року N 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів, із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року N 15, відповідно до ст.. 24 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

Таким чином, зясувавши всі фактичні дані та проаналізувавши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено договірні зобовязання, оскільки в обумовлені сторонами в договорах строки кошти, у тому числі й відсотки за користування коштами, якими відповідач безпідставно продовжує користуватися, позивачеві не повернув, відтак позов є обґрунтованим , таким, що ґрунтується на законі та підлягає до задоволення, а саме: стягненню з відповідача на користь позивача підлягає залишок коштів у сумі 69 215, 82 доларів США та судовий збір на користь держави у сумі 3 654, 00 грн.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57 60, 79, 88, 169, 212 215, 218, ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов Оганесяна В`ячеслава Георгійовича до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення банківського вкладу задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», (Код ) на користь Оганесяна В`ячеслава Георгійовича (код НОМЕР_1) грошові кошти за укладеними 31 жовтня 2014 року Договорами: банківського вкладу «Лояльний» № 002-10533-311014, банківського вкладу «Лояльний» № 003-10533-311014, банківського вкладу «Найкраща пропозиція» № 005-10533-311014, банківського вкладу «Найкраща пропозиція» № 006-10533-311014, банківського вкладу «Найкраща пропозиція» № 007-10533-311014, які перераховані Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на поточний рахунок № 2680 в загальній сумі 69 215, 82 доларів США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», (Код ) на користь держави судовий збір у сумі 3 654,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко