У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,Маляренка А.В.,Юровської Г.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Деснянського апеляційного суду Рівненської області від 21 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі − ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду із зазначеним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором від 08 серпня 2008 року № 1703/0808/45-032 у розмірі 1 675 900 грн 17 коп.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 21 січня 2015 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2014 року скасоване, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитом в сумі 1 675 900 грн 17 коп., яка складається з: 832 015 грн 85 коп. борг за кредитом, 627 230 грн 52 коп. борг по відсотках за користування кредитом, 21 665 грн 80 коп. пені за порушення виконання грошових зобов'язань.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до вимог ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову виходив із того, що позивач не навів належних та достатніх доказів, які підтверджували б перехід до нього права вимоги за кредитним договором, крім того, ОСОБА_6, не були надані докази про наявність нового кредитора, а тому, ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до відповідача по кредитному боргу не набуло.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення місцевого суду та задовольняючи позов, виходив із того, що оформлюючи відступлення права вимоги банк і фактор не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов'язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, а тому до останнього перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи установлені договором правила щодо валюти зобов'язання. Крім того, відповідачі належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконували, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість в сумі 1 675 900 грн 17 коп., яка підлягає стягненню з відповідача.

Такий висновок суду апеляційної інстанції є правильним, відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які правильно застосовані з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 08 серпня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (далі − ВАТ «Сведбанк») та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 1703/0808/45-032, згідно з умовами якого банк надав ОСОБА_6 кредитні кошти у розмірі 67 400 доларів США на строк до 08 серпня 2038 року включно зі сплатою відсотків у розмірі 12,5 % річних з метою купівлі квартири АДРЕСА_1 (а. с. 5−10).

Пунктом 3.1 зазначеного договору було передбачено обов'язок ОСОБА_6 здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом, нарахованих відповідно до п. 3.2. договору, шляхом здійснення фінансових платежів (ануїтетних платежів) у сумі 719,33 долари США десятого числа кожного місяця.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитними договором станом на 06 серпня 2014 року загальна сума заборгованості в гривневому еквіваленті складає 1 675 900 грн 17 коп., з яких: 832 015 грн 85 коп. борг за кредитом, 627 230 грн 52 коп. борг по відсотках за користування кредитом, 216 653 грн 80 коп. пені за порушення виконання грошових зобов'язань.

Згідно договору факторингу від 28 листопада 2012 року № 15, укладеного між публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу є правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі − ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс»), та договору факторингу від 28 листопада 2012 року, укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором від 08 серпня 2008 року № 1703/0808/45-032.

Відповідно до ч. 1 ст. 512, ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оформлюючи відступлення права вимоги (ст. ст. 513, 514, 516, 517, 651, 1077, 1078, 1082, 1084 ЦК України), банк і фактор не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов'язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, тож до останнього перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Тобто, належним виконанням зобов'язання з боку боржника є повернення кредиту у строки, у розмірі, визначеними кредитним договором.

Крім того, вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями необхідна при укладенні кредитного валютного договору, а в даному випадку між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення права вимоги (цесії).

З урахуванням наведеного колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 21 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур А.В. МаляренкоГ.В. Юровська