У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за клопотанням товариства з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 23 травня 2014 року у справі АС № 387у/2013, заінтересована особа: закрите акціонерне товариство «РПС», за касаційною скаргою закритого акціонерного товариства «РПС» на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вільногірське скло» (далі ТОВ «Вільногірське скло») звернулося до суду з клопотанням, в якому просило скасувати рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті (далі МКАС при ТПП України ) від 23 травня 2014 року у справі АС № 387у/2013 за позовом закритого акціонерного товариства «РПС» (далі ЗАТ «РПС») про стягнення з ТОВ «Вільногірське скло» 439 874,86 російських рублів - попередньої оплати за непоставлений товар, 64 881,56 російських рублів - 3% річних, 68 465,70 російських рублів - витрат зі сплати арбітражного збору, всього 573 222,12 російських рублів.

Клопотання мотивовано тим, що вказане рішення МКАС при ТПП України підлягає скасуванню з підстав, передбачених ч. 2 ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж». Контракт, на підставі якого виник спір, був укладений з ТОВ «Роспіщеснаб», перед яким не існує жодної заборгованості. При цьому, позов був заявлений ЗАТ «РПС», яке у позові посилалося на те, що воно створено в результаті реорганізації ТОВ «Роспищеснаб» і є його правонаступником. Додані до позову матеріали таке правонаступництво не підтверджували. Крім того, заявник вважає, що МКАС при ТПП України не мав компетенції розглядати даний спір, оскільки в копії контракту, який знаходиться у ТОВ «Вільногірське скло» зазначено, що всі спори слід розглядати в державних арбітражних (господарських) судах за місцем знаходження відповідача, при цьому в примірнику контракту, який надав позивач існує інший зміст, в якому вказано, що всі спори вирішуються в МКАС при ТПП. Також послався на те, що представник ТОВ «Вільногірське скло» з об'єктивних причин не міг взяти участь у розгляді справи МКАС при ТПП України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 6 листопада 2014 року клопотання залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року апеляційну скаргу ТОВ «Вільногірське скло» задоволено. Ухвалу місцевого суду скасовано з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання. Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 23 травня 2014 року у справі АС №387у/2013 за позовом ЗАТ «РПС» до ТОВ «Вільногірське скло» про стягнення з ТОВ «Вільногірське скло» на користь ЗАТ «РПС» боргу у розмірі 573 222,12 російських рублів скасовано.

Представник ЗАТ «РПС», не погоджуючись з даною ухвалою суду апеляційної інстанції подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та залишити в силі ухвалу місцевого суду.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання виходив з того, що рішення МКАС при ТПП України винесено в межах передбаченого арбітражною угодою спору, а тому арбітражна процедура розгляду справи арбітражним судом не була порушена. Під час розгляду даного клопотання представником ЗАТ «РПС» була надана суду копія контракту, завірена ТОВ «Вільногірське скло» із застереженням, що всі спори вирішуються в МКАС при ТПП. Представник заявника заперечував про наявність контракту від 16 квітня 2008 року саме в тій редакції, яку надав представник ЗАТ «РПС», при цьому представником ТОВ «Вільногірське скло» не було надано суду для огляду оригінал контракту, де зазначено, що всі спори можуть вирішуватися в державних арбітражних (господарських) судах за місцем знаходження відповідача, а також не зміг пояснити про відсутність на підприємстві його оригіналу.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання апеляційний суд виходив з того, що оригінал контракту купівлі-продажу №11/23-08 від 16 квітня 2008 року у жодної зі сторін не зберігся. З наданих сторонами копій контракту купівлі-продажу від 16 квітня 2008 року вбачається, що п.10.1 викладений у них у різних редакціях. У поданому представником ТОВ «Вільногірське скло» примірнику контракту вказаний пункт передбачає: «Споры, возникшие в ходе исполнения данного Контракта, подлежат рассмотрению в государственном арбитражном (хозяйственном) суде по месту нахождения ответчика согласно соглашения правительств государств-участников СНГ «О порядке разрешения споров, связанных с осуществлением хозяйственной деятельности» (1992г.)». У наданому представником ЗАТ «РПС» примірнику контракту від 16 квітня 2008 року п. 10.1 передбачає: «При рассмотрении спора, возникшего в ходе исполнения данного Контракта, применяется законодательство страны ответчика. Споры, связанные с исполнением Контракта, рассматриваются в Международном Коммерческом Арбитражном Суде при Торгово-Промышленной Палате страны ответчика».

Оскільки п.10.1 контракту в примірниках кожної зі сторін викладений по-різному, а оригінал контракту відсутній апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що між сторонами укладена арбітражна угода про передачу спору, пов'язаного з виконанням контракту №11/23-08 від 16 квітня 2008 року, до МКАС при ТПП України.

Згідно висновків суду апеляційної інстанції контракт купівлі-продажу №11/23-08, укладений між ТОВ «Вільногірське скло» та ТОВ «Роспіщеснаб» (правонаступником якого є ЗАТ «РПС») 16 квітня 2008 року, як об'єкт спору не міг бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України, а тому на підставі ст.7, п.2) ч.2 ст.34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» ухвалене у справі АС№387у/2013 рішення МКАС при ТПП України від 23 травня 2014 року підлягає скасуванню.

З такими висновками суду апеляційної інстанцій погодитися не можна, оскільки вони зроблені без належного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, без належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вказаним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судами першої інстанції встановлено, що 16 квітня 2008 року між ТОВ «Вільногірське скло» та ТОВ «Роспіщеснаб» був укладений контракт купівлі-продажу № 11/23-08, згідно якого ТОВ «Вільногріськке скло» зобов'язалося виготовляти, поставляти у власність в строки, визначені контрактом, ТОВ «Роспіщеснаб» пляшки для харчової рідини, а ТОВ «Роспіщеснаб» зобов'язалося прийняти цей товар та своєчасно здійснити за нього оплату на умовах даного контракту.

Згідно статуту ЗАТ «РПС», затвердженого рішенням позачергових зборів учасників ТОВ «Роспіщеснаб» згідно протоколу № 7 від 10 червня 2011 року, ЗАТ «РПС» створене в результаті реорганізації ТОВ «Роспіщеснаб» шляхом перетворення в акціонерне товариство та є правонаступником усіх прав та обов'язків ТОВ «Роспіщеснаб».

У зв'язку з неналежним виконанням контракту з боку ТОВ «Вільногірське скло», ЗАТ «РПС», як правонаступник усіх прав та обов'язків ТОВ «Роспіщеснаб», звернувся до МКАС при ТПП України з позовом до ТОВ «Вільногірське скло» про стягнення частини попередньої оплати за непоставлений товар.

Рішенням МКАС при ТПП України від 23 травня 2014 року з ТОВ «Вільногірське скло» стягнуто на користь ЗАТ «РПС» 439874,86 російських рублів - попередньої оплати за непоставлений відповідачем товар, 64881,56 російський рублів - 3 % річних за користування грошовими коштами, 68465,70 російських рублів - арбітражний збір, всього 573222,12 російських рублів.

Згідно ч. 4 ст. 389-5 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано судом лише з підстав, передбачених міжнародним договором України та/або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення може бути скасоване судом, зазначеним в пункті 2 статті 6, лише у разі, якщо: 1) сторона, що заявляє клопотання про скасування, подасть докази того, що: одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною, або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте, якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або склад третейського суду чи арбітражна процедура не відповідала угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить будь-якому положенню цього Закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали цьому Закону; 2) суд визначить, що: об'єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Вирішуючи дане клопотання суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність між сторонами укладеної арбітражної угоди про передачу спору, пов'язаного з виконанням контракту №11/23-08 від 16 квітня 2008 року, до МКАС при ТПП України, оскільки п.10.1 контракту в примірниках кожної зі сторін викладений по-різному, а оригінал контракту відсутній.

Разом з тим, вказаний висновок належним чином не обґрунтований, в ході розгляду даної справи апеляційним судом не дотримано вимог ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не надано належної оцінки зібраним у справі доказам, як кожному окремо, так і у їх сукупності, зокрема не надано оцінки на предмет належності і допустимості, як доказу, копії контракту, поданої ЗАТ «РПС», на якій міститься відбиток печатки ТОВ «Вільногірське скло» (а.с. 69-72), а також копії цього ж контракту поданої ЗАТ «РПС», завіреної печаткою ТОВ «Вільногірське скло» (а.с.120-122). Також не перевірено на відповідність вимогам ст.ст. 58, 59 ЦПК України копії контракту, поданої ТОВ «Вільногірське скло» в обґрунтування клопотання.

Зазначене вище свідчить про неповне встановлення судом апеляційної інстанції фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, неповноту перевірки законності і обґрунтованості рішення місцевого суду, порушення норм процесуального права, що в свою чергу, призвело до поверхового вирішення спору.

За таких обставин, ухвалене судом апеляційної інстанції рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, у зв'язку із чим, відповідно до ст.ст.336, 338 ЦПК України його слід скасувати з передачею справи на новий розгляд до цього ж суду.

Керуючись ст.ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу закритого акціонерного товариства «РПС» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року скасувати.

Справу передати до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
судді В.С. Висоцька
В.М. Колодійчук
О.В. Умнова
І.М. Фаловська