Справа № 348/609/15-ц
Провадження № 22-ц/779/964/2015
Головуючий у 1 інстанції Мужик І.І. І. І.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Малєєва А.Ю., Меленко О.Є.

секретаря Яковин М.Я.,

з участю боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Надвірнянського районного суду від 18 березня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

ухвалою Надвірнянського районного суду від 18 березня 2015 року задоволено подання відділу ДВС Надвірнянського районного управління юстиції. Обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до фактичного виконання ним зобов'язань згідно постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду Івано-Франківської області від 16.09.2009 року про стягнення в дохід держави 463 436 грн податкового боргу та згідно постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду Івано-Франківської області від 04.02.2010 року про стягнення в дохід держави 44 371,62 грн податкового боргу, а всього 507 806,62 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що громадянину може бути відмовлено у виїзді за кордон тільки тоді, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням. Суд не врахував, що в поданні державного виконавця не наведено доказів, що підтверджують ухилення боржника від виконання рішення. Також державним виконавцем не надано будь-яких доказів того, що ним вчинялись певні виконавчі дії для своєчасного та повного виконання рішення суду, даних про те, що боржник повідомлявся про наявність виконавчого провадження в матеріалах справи немає, його не викликали з питання добровільного виконання рішення суду. На час звернення до суду виконавче провадження по примусовому стягненні податкового боргу зупинене ще 10.09.2014 року згідно постанов про зупинення виконавчого провадження. Тому просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання про обмеження у праві виїзду за межі України відмовити.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав. Представник ВДВС Надвірнянського РУЮ, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з'явився, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає її розглядові.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України суд першої інстанції виходив із того, що боржник має невиконані зобов'язання за рішеннями суду, заборгованість в дохід держави не сплачено.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні відділу ДВС Надвірнянського РУЮ перебуває зведене виконавче провадження № 43577880 про стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави в особі ДПІ в Надвірнянському районі боргів в розмірі 507 806,62 грн.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України представник ДВС вказував, що боржником рішення суду не виконано.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

З об'єктивної сторони ухиленням є такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення державним виконавцем факту ухилення боржника від виконання зобов'язання і саме на суб'єкта подання покладається тягар доказування.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Представником ВДВС Надвірнянського РУЮ не надано належних доказів про те, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Саме невиконання ОСОБА_2 самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про його ухилення від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Матеріали справи не містять доказів того, що боржник дійсно свідомо не виконував належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції зазначених вимог закону та обставин справи не врахував.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає до скасування з постановленням нової ухвали про відмову у задоволення подання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Надвірнянського районного суду від 18 березня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Малєєв А.Ю.

Меленко О.Є.