Справа № 635/8989/13-ц
26 січня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді - Іванової І.В.,
за участю секретаря - Тущенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 міжрайонної прокуратури Харківської області до ОСОБА_1 районної державної адміністрації , ОСОБА_2, третя особа Реєстраційна служба ОСОБА_1 районного управління юстиції Харківської області про скасування розпорядження, державної реєстрації та визнання договору оренди землі недійсним, суд
Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним.
Згідно з вимогами абз. 7 ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» обовязковій держаній експертизі підлягають проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.
Разом з цим, відповідно до листа Управління Держземагенства у ОСОБА_1 районі від 12.08.2013 року № 2055 вказана земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення.
Отже, затвердження проекту землеустрою на вказану земельну ділянку можливе лише після державної експертизи.
Згідно зі ст.1 вищевказаного закону державна експертиза землевпорядної документації це діяльність, метою якої є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка обєктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо обєктів експертизи.
Відповідно до Методики проведення державної експертизи землевпорядної документації, затвердженої Наказом Державного комітету по земельних ресурсах від 03.12.2004 року № 391, державна експертиза проводиться до затвердження органами державної влади, місцевого самоврядування або власниками землі відповідної землевпорядної документації або до прийняття рішення про набуття, зміну та припинення прав на землю та видачі документів, що посвідчують право на неї.
Відповідно до ст.123 Земельного кодексу України, чинного на момент прийняття розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 10.02.2010 року № 724, орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разу необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно з законом після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки в користування.
Однак, вивченням проекту землеустрою, затвердженого розпорядженням ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 10.02.2010 року № 724 встановлено, що в порушення вищевказаних вимог висновок державної експертизи землевпорядної документації відсутній.
Отже, розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 10.02.2010 року № 724 «Про передачу в оренду земельної ділянки гр. ОСОБА_2М.» видано з порушенням ст.123 Земельного кодексу України, що також підтверджується інформацією Державної інспекції сільського господарства в Харківській області від 11.07.2013 року № 04.02-28/6501, направленої на виконання вимоги ОСОБА_1 міжрайонної прокуратури про проведення відповідної перевірки.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» одним із завдань державної експертизи є перевірка відповідності обєктів державної експертизи вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам.
Однак, під час видачі вищевказаного акту не встановлено, чи відповідає затверджений проект землеустрою вимогам законодавства, отже, розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 10.02.2010 року № 724 «Про передачу в оренду земельної ділянки гр. ОСОБА_2М.» необхідно визнати незаконним та, відповідно, договір оренди недійсним.
Вказане є порушенням інтересів держави, призводить до незаконного використання земельної ділянки водного фонду, що суттєво порушує інтереси держави та може призвести до нанесення шкоди.
Крім цього, згідно ст.119 Конституції України місцеві державні адміністрації на відповідній території зобовязані забезпечувати законність і порядок, додержання прав і свобод громадян.
Отже, видача розпорядження, яке суперечить вимогам чинного законодавства, призводить до підриву авторитету органів державної влади.
Представник позивача, прокурор прокуратури Жовтневого району м. Харкова ОСОБА_3, у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та надала пояснення аналогічні вищенаведеному.
Представник відповідача ОСОБА_1 районної державної адміністрації, у судове засідання не зявився, надали до суду заяву, згідно якої проти задоволення позиву заперечували, просили розглядати справу без участі їх представника.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Розгляд справи призначався неодноразово, повістки, які надсилалися на адресу відповідача, у тому числі і повістка з викликом у зазначене судове засідання, поверталися до суду з відміткою поштового відділення за закінченням терміну зберігання . Зазначене свідчить про той факт, що відповідач відмовляється отримувати судову повістку, на повідомлення поштового відділення про необхідність явки для отримання заказаної кореспонденції не реагує. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особи - Реєстраційної служби ОСОБА_1 районного управління юстиції Харківської області у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суду не повідомив.
Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до ст.121 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладаються функції, серед яких представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках передбачених законом.
Відповідно до ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою для представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.
Прокурор самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому полягає порушення інтересів держави або громадянина, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Згідно зі ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді, прокурор, в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою.
Враховуючи, що уповноважена особа в указаних відносинах ОСОБА_1 районна державна адміністрація за даним позовом являється відповідачем, на підставі положення абз. 2 ч.2 ст.45 ЦПК України, відповідно до якого прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, у разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор набуває статусу позивача.
Положенням ч.1 ст.14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, яка полягає, серед іншого, в реалізації громадянами і юридичними особами права землекористування відповідно до закону.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 міжрайонний прокурор Харківської області звернувся до суду з метою захисту інтересів держави у сфері земельних відносин.
Відповідно до ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Згідно з вимогами абз. 7 ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» обовязковій держаній експертизі підлягають проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.
Разом з цим, відповідно до листа Управління Держземагенства у ОСОБА_1 районі від 12.08.2013 року № 2055 вказана земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення.
Отже, затвердження проекту землеустрою на вказану земельну ділянку можливе лише після державної експертизи.
Згідно зі ст.1 вищевказаного закону державна експертиза землевпорядної документації це діяльність, метою якої є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка обєктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо обєктів експертизи.
Відповідно до Методики проведення державної експертизи землевпорядної документації, затвердженої Наказом Державного комітету по земельних ресурсах від 03.12.2004 року № 391, державна експертиза проводиться до затвердження органами державної влади, місцевого самоврядування або власниками землі відповідної землевпорядної документації або до прийняття рішення про набуття, зміну та припинення прав на землю та видачі документів, що посвідчують право на неї.
Відповідно до ст.123 Земельного кодексу України, чинного на момент прийняття розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 10.02.2010 року № 724, орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разу необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно з законом після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки в користування.
Однак, вивченням проекту землеустрою, затвердженого розпорядженням ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 10.02.2010 року № 724 встановлено, що в порушення вищевказаних вимог висновок державної експертизи землевпорядної документації відсутній.
Отже, розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 10.02.2010 року № 724 «Про передачу в оренду земельної ділянки гр. ОСОБА_2М.» видано з порушенням ст.123 Земельного кодексу України, що також підтверджується інформацією Державної інспекції сільського господарства в Харківській області від 11.07.2013 року № 04.02-28/6501, направленої на виконання вимоги ОСОБА_1 міжрайонної прокуратури про проведення відповідної перевірки.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» одним із завдань державної експертизи є перевірка відповідності обєктів державної експертизи вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам.
Однак, під час видачі вищевказаного акту не встановлено, чи відповідає затверджений проект землеустрою вимогам законодавства, отже, розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 10.02.2010 року № 724 «Про передачу в оренду земельної ділянки гр. ОСОБА_2М.» необхідно визнати незаконним та, відповідно, договір оренди недійсним.
Вказане є порушенням інтересів держави, призводить до незаконного використання земельної ділянки водного фонду, що суттєво порушує інтереси держави та може призвести до нанесення шкоди.
Крім цього, згідно ст.119 Конституції України місцеві державні адміністрації на відповідній території зобовязані забезпечувати законність і порядок, додержання прав і свобод громадян.
Отже, видача розпорядження, яке суперечить вимогам чинного законодавства, призводить до підриву авторитету органів державної влади.
На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 114, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.121 Конституції України, ст.ст. 123, 124 Земельного кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 міжрайонної прокуратури Харківської області - задовольнити.
Скасувати розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 10.02.2010 року № 724 « Про передачу в оренду земельної ділянки гр. ОСОБА_2».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.В. Іванова