Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.01.2015 м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів - Ігнатюк Б.Ю. Мацунич М.В.

при секретарі - Саварина Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Берегівського районного суду від 13 лютого 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Закарпатській області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та нерухомим майном, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Управління Держземагенства в Берегівському районі та сільської ради с. Велика Бакта, третя особа без самостійних вимог: інспекція архітектурно-будівельного контролю в Закарпатській області, про усунення перешкод в користуванні спільною земельною ділянкою, знесення об'єктів самочинного будівництва та визнання недійсним державного акту про право приватної власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Закарпатській області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та нерухомим майном, мотивувавши свої вимоги тим, що ОСОБА_2, з метою незаконного здійснення самочинної добудови до своєї квартири, шляхом омани, отримала від неї письмові згоди на здійснення добудови до своєї власної квартири АДРЕСА_1 Берегівського району у трьохквартирному одноповерховому будинку, у якому знаходяться три квартири: квартира № 1- ОСОБА_1, № 2 - ОСОБА_2 та квартира №3 - ОСОБА_3 ОСОБА_2 неправомірно, без отримання відповідних дозволів здійснила самочинно добудову, а також добудову ще двох приміщень на першому поверсі, фактично без її згоди та письмової згоди іншого власника квартири №3 будинку ОСОБА_3, чим обмежила їх у користуванні усією площею горища, яке належить та повинно перебувати у їх спільному володінні, користуванні та розпорядженні, частину якого вона самоуправно відгородила. Та площа будинку, що перебувала під квартирою ОСОБА_2 протиправно нею переобладнана та стала використовуватися нею тільки для своїх потреб - для приміщень мансарди, при цьому, ця прибудова здійснена з одночасним зайняттям частини прибудинкової земельної ділянки, чим істотно порушено спільне право та порядок користування і нею, належне іншим власникам квартир, де під приміщенням добудови на першому поверсі, перед входом у квартиру відповідачки, проходить каналізація ОСОБА_1, на випадок аварійності якої, остання позбавлена доступу до неї для її ліквідації.

Також ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Управління Держземагенства в Берегівському районі та сільської ради с. Велика Бакта, третя особа без самостійних вимог: інспекція архітектурно-будівельного контролю в Закарпатській області, про усунення перешкод в користуванні спільною земельною ділянкою, знесення об'єктів самочинного будівництва та визнання недійсним державного акту про право приватної власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що в процесі приватизації земельної ділянки ОСОБА_4 у 1999 році, у якої ОСОБА_1 придбала квартиру та земельну ділянку, були зазначені та узгоджені місця загального користування для в'їзду до двору та проходу до її квартири №2, що відмічено на плані ділянки, однак ОСОБА_1 під час переоформлення державного акту на своє ім'я не зберегла ту частину земельної ділянки спільного користування, яка була визначена їй для проходу до її квартири, тому рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області від 26 квітня 2013 року зазначений державний акт ОСОБА_1 скасовано. Вважає, що її інтереси порушені ОСОБА_1 через самочинно споруджену нею добудову « А-3», відкриту веранду «а-3», якими суттєво зменшується ширина існуючого проходу місць загального користування, та спорудженням сараю «Ж» та навісу «Е», привласнено частину прибудинкової території. Також вважає, що ОСОБА_1 зачиняє ворота в'їзду та чинить інші перешкоди у проїзді власникам двох інших квартир до спільного двору

Рішенням Берегівського районного суду від 13.02.2014 року первісний позов задоволено в повному обсязі, а саме зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні належного ОСОБА_1 права користування та розпорядження її майном - квартирою №1, зокрема правом користування усією площею приміщення загального користування горища та проходом до нього, яке на праві спільної сумісної власності належить усім трьом власникам квартир в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 Берегівського району, та усунути перешкоди у користуванні спільною прибудинковою територією (земельною ділянкою) зазначеного будинку, шляхом зобов'язання ОСОБА_2 знести самочинно споруджену нею добудову біля входу до її квартири №2 вказаного будинку, яка складається з двох приміщень на першому (цокольному) поверсі та двох приміщень мансарди на другому поверсі під дахом будинку, надавши їй вільний доступ до каналізації, яка проходить під самочинною спорудженою ОСОБА_2 добудовою до її квартири №2 цього ж будинку, а у випадку відмови виконати нею рішення суду щодо знесення цих об'єктів, дозволити ОСОБА_1 виконати необхідні дії стосовно їх знесення за рахунок ОСОБА_2 Зустрічний позов задоволено частково, а саме: усунено перешкоди в користуванні ОСОБА_1. частиною земельної ділянки, віднесеної до земель спірного користування, право на використання частини якої належить ОСОБА_2 для проходу до її власної квартири АДРЕСА_1, згідно обмеження, накладеного на цю частину земельної ділянки в державному акті на право приватної власності на землю серії IV - ЗК № 028672 від 27.12.1999 року, що належав ОСОБА_4 від якої на підставі цього акту та правочину купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,056 га, укладеного між нею та ОСОБА_1 18.12.2002 року вона перейшла до ОСОБА_1, на якій остання самочинно здійснила добудову - "А-3" (приміщення котельні та кладовки), шляхом зобов'язання ОСОБА_1 демонтувати її. У решті зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

З цим рішенням позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 не погодилась, порушила питання про його скасування в частині часткового задоволення зустрічного позову.

Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним ОСОБА_2 також не погодилася з рішенням суду першої інстанції, порушила питання про його скасування.

Апеляційні скарги мотивовані невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник свою апеляційну скаргу підтримали та вважали, що підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 немає.

Інші сторони в судове засідання не явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому суд розглянув справу у їх відсутності, згідно ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи первісні позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилалася ОСОБА_1 є доведеними належними та допустимими доказами, а саме: фотознімками та копіями заяв ОСОБА_2, отриманих нею від ОСОБА_1, листом інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Закарпатської області від 05.03.2012 р. за № 7/7- 271, а тому її вимоги підлягають задоволенню.

Задовольняючи частково зустрічний позов, суд свій висновок мотивував тим, що самочинна добудова «А-3» здійснена ОСОБА_1 хоч і за згодою ОСОБА_2 та на підставі відповідного рішення сільської ради, однак на частині прибудинкової території, яку ОСОБА_2 та інші особи, які з нею проживають, мають право використовувати для проходу до своєї квартири, а тому в цій частині зустрічна позовна заява підлягає до задоволення.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна на підставі наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_2 провела будівництво добудови із згоди позивачки за первісним позовом ОСОБА_1, про що нею стверджено в позовній заяві.

Крім того, Великобактянська сільська рада не зверталася до суду з позовом про знесення самочинного будівництва.

На підставі вищенаведеного, первісний позов є безпідставним та до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених ст. 61 цього Кодексу.

Позивачкою за зустрічним позовом ОСОБА_2 належними та допустимими доказами не доведено, що відповідачі за зустрічним позовом створюють перешкоди в користуванні земельною ділянкою внаслідок проведення самочинного будівництва.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

А тому, керуючись ст.ст.307, 309, 316 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Берегівського районного суду від 13 лютого 2014 року - скасувати.

Відмовити в задоволенні первісного та зустрічного позовів.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подачі скарги безпосередньо до цього суду.

Судді :