УхваЛа

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу, подану представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення земельного сервітуту,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення безстрокового земельного сервітуту у вигляді права безперешкодного проходу та користування частиною земельної ділянки з правом встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд, на частину земельної ділянки відповідачів, довжиною 5 метрів та шириною 1 метр вздовж межі, на якій розташований спільний вхід до будинковолодіння АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідачами приватизована та частина земельної ділянки на якій знаходиться єдиний спільний вхід на другий поверх домоволодіння. Ширина спільного входу становить 1 метр 35 сантиметрів. При оформленні права власності відповідачами було приватизовано і земельну ділянку шириною 1 метр на якій знаходиться спільний вхід у домоволодіння. Такими своїми діями відповідачі позбавили позивача можливості вільно користуватися своїм майном. Відповідачі перешкоджають позивачеві в доступі до спільного входу у домоволодіння, не дотримуються правил добросусідства, а тому ОСОБА_2 просила суд забезпечити їй право вільного доступу до входу у домоволодіння шляхом встановлення земельного сервітуту.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2014 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд до міського суду, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, заявником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених вище судових рішень.

Відповідно до вимог ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Доводи заявника щодо поважності пропуску строку на касаційне оскарження рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2014 року та ухвали апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2014 року можна визнати поважними, у зв'язку з чим заявлене клопотання підлягає задоволенню.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи у справі судове рішення про відмову в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що позивачем не доведено наявності законних підстав для встановлення земельного сервітуту, також не доведено факту неможливості використання майна позивача без встановлення земельного сервітуту.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи допущено порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі наведеного та керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Поновити представникові ОСОБА_2 - ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2014 року та ухвали апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2014 року.

Представникові ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення земельного сервітуту відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук