Справа № 159/1418/15-ц
Провадження № 2/159/522/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 28 квітня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Луньової Т.М.

за участі секретаря - Канашкової О.М.,

представника позивача - Ярмолюка Я.І.,

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідачів - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом Ковельського Ремонтного житлово-комунального підприємства №2 м. Ковель до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення боргу по оплаті комунальних послуг ,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому прохає стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь Ремонтного житлово-комунального підприємства №2 м. Ковель заборгованість по оплаті за комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 1197,42 грн., три проценти річних в сумі 10,64 грн. та інфляційні втрати за несвоєчасну виплату грошового зобов'язання в розмірі 209,04 грн., а всього 1417,10 грн.

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач посилається на ті бставини що відповідачі є власниками приміщення площею 35,9 м.кв. у квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 і у відповідності до п. 2 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання. Відтак, в силу ст 151 ЖК України, п.7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків", ст. 360 ЦК України відповідачі повинні нести витрати на утримання будинку та прибудинкової території пропорційно до займаної площі у будинку, брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Неодноразові пропозиці позивача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг відповідно до вимог ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідачами ігнорувались, однак незважаючи на вказану обставину, відповідачі є споживачами комунальних послуг.

Незважаючи на вимоги чинного законодавства відповідачі, як співвласники квартири спільного заселення АДРЕСА_1, загальною площею 35,9 кв.м., обов'язків з оплати житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території не виконують, унаслідок чого, станом на 01 березня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 1197,42 грн.

28 жовтня 2014 року Ковельським міськрайонним судом був виданий судовий наказ №159/6301/14-ц про стягення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості вартості наданих житлово-комунальних послуг в сумі 938,72 грн. За заявою відповідача ОСОБА_2 про скасування судового наказу ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 14.11.2014 року зазначений судовий наказ від 28 жовтня 2014 року скасовано та роз'яснено стягувачеві, що вимоги про стягнення заборгованості можуть бути розглянуті в позовному провадженні.

З посиланням на норми ст. 20, 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 526, 625 Цивільного кодексу України позивач прохає стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість по оплаті за комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 1197,42 грн. з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, а всього 1417,10 грн.

Представник позивача Ярмолюк Я.І. в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених у ньому і прохає задовольнити. Прохає стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь Ремонтного житлово-комунального підприємства №2 м. Ковель заборгованість по оплаті за комунальні послуги в розмірі 1197,42 грн., три проценти річних в сумі 10,64 грн. та інфляційні втрати за несвоєчасну виплату грошового зобов'язання в розмірі 209,04 грн., а всього 1417,10 грн. Заперечив обставини, якими відповідачі заперечили позов.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також представник відповідачів ОСОБА_4, кожен зокрема, в судовому засіданні позову не визнали і заперечили проти його задоволення. Заперечуючи проти позову відповідачі посилаються на наступні обставини: відповідачі є співвласниками приміщення площею 31,9 м.кв. у квартирі спільного заселення АДРЕСА_1. Позивач не надав доказів на підтвердження надання послуг з утримання будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території відповідно до суми тарифних нарахувань. Послуги з утримання будинку та прибудинкової території надаються позивачем не у повному обсязі, низької якості, а за деякими тарифікованими позиціями не надаються взагалі, що дає підстави споживачу даних послуг, у відповідності до ч.1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" вимагати зменшення розміру плати за надані послуги. Зокрема не надаються послуги з освітлення під'їздів, внутрішньо будинкова електропроводка знаходиться у занедбаному стані. Позивачем не провадилась заміна запірної арматури внутрішньо будинкової мережі холодного водопостачання. Упродовж 10 років не проводиться поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинку та елементів зовнішнього благоустрою, розташованих на прибудинковій території. Стіни в сходових клітках уражені грибком. Не провадиться підготовка будинку до експлуатації в зимові періоди. Протікає покрівля, не фарбуються стіни під'їзду, зруйновані вікна та внутрішні двері сходових кліток. Відсутня технічна землевпорядна документація на прибудинкову територію. З посиланням на норми ст. 11,208,901 ЦК України та ч.1 ст. 19, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідачі вважають безпідставним звернення позивача до суду з даним позовом, оскільки зобов'язання у сфері надання і споживання житлово-комунальних послуг настають лише за умови укладення письмового договору між виконавцем та споживачем. На час розгляду даної справи між сторонами договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинковї території не укладався, а запропонований позивачем проект договору не відповідає вимогам ч.1 ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Крім цього вважають безпідставним звернення позивача з позовом про стягнення боргу за період по 01 березня 2015 року, оскільки судовий наказ, виданий 28 жовтня 2014 року за заявою позивача, містив вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_2 боргу у значно меншому розмірі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позову не визнала.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

За даними інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна і.н. 34987727 від 17 березня 2015 року, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є співвласниками приміщень загальною площею 35,9 кв.м. у квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 (а.с.36-38).

Одноосібним власником іншого приміщення у вказаній квартирі спільного заселення загальною площею 12,1 м.кв., житловою площею 8,6 м.кв. є ОСОБА_6.

Відповідно до п.2 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир.

Відповідно до змісту ч. 5 ст. 10 Закону України від 19 червня 1992 р. № 2482-ХІІ "Про приватизацію державного житлового фонду", ст. 42 чинного на час виникнення спірних правовідносин Земельного кодексу 1991 р. та ст. 42 Земельного кодексу власники квартир багатоквартирного будинку державного житлового фонду мають право користування закріпленою за будинком прибудинковою територією.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" і Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у відповідності з якими РЖКП №2 м. Ковель надає послуги по утриманню будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_1, власниками якої є відповідачі.

Відповідно до п.1 ч.1, п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв діалогового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч.2 ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення (споживачем таких послуг) є саме власник жилого приміщення.

Згідно з вимогами ст.ст. 64, 66, 68, 160, 162 Житлового кодексу України та п.п. 7 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, власники (квартиронаймачі) зобов'язані вносити квартирну плату та плату за обслуговування і ремонт будинків щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Плата за користування житлом обчислюється виходячи із загальної площі квартири та розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідачі зобов'язані своєчасно проводити оплату наданих послуг, а у разі несвоєчасного здійснення платежів сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Позивач представив суду не тільки розрахунок загальної суми заборгованості відповідачів, визначеної на підставі затверджених тарифів, а й розрахунок місячної плати за надані послуги за статтями витрат.

Так, згідно структури та вартості послуг, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території по РЖКП №2, що є додатком до рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради №457 від 08.11.2012 року (а.с.154); структури та вартості послуг, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території по РЖКП №2, що є додатком до рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради №317 від 11.09.2014 року (а.с.27), позивач надає наступні послуги, пов'язані з утриманням будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території: прибирання соходових клітин; прибирання прибудинкової території; вивезення та утилізація твердих побутових відходів; вивезення грубих негабаритних відходів; технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем, у тому числі центрального опалення та холодного водопостачання; обслуговування димовентиляційних каналів; поточний ремонт;освітлення місць загального користування.

Відповідно до структури та вартості послуг визначено розмір місячної плати за надані послуги за статтями витрат. Так, вартість послуг з розрахунку на 1 кв. м. за час існування заборгованості по оплаті відповідачами комунальних послуг становила: за період з 01.02.2013 року по вересень 2014 року включно - 1,52 грн. за 1 кв.м., за період з 01.10.2014 року по лютий 2014 року включно - 1,96 грн. за 1 кв.м.

Між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території на підставі відкритого особового рахунку № 4300.

Заперечуючи проти позову позивачі посилаються на неналежне виконання позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Зокрема вказують, що позивачем не надаються послуги з освітлення під'їздів, внутрішньо будинкова електропроводка знаходиться у занедбаному стані. Позивачем не провадилась заміна запірної арматури внутрішньо будинкової мережі холодного водопостачання. Упродовж 10 років не проводиться поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинку та елементів зовнішнього благоустрою, розташованих на прибудинковій території. Стіни в сходових клітках уражені грибком. Не провадиться підготовка будинку до експлуатації в зимові періоди. Протікає покрівля, не фарбуються стіни під'їзду, зруйновані вікна та внутрішні двері сходових кліток. Відсутня технічна землевпорядна документація на прибудинкову територію.

Статтею 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено порядок оформлення претензій споживачів до виконавців. Зокрема даним Законом регламентується: 1. У разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. 2. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. 3. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. 4. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.5. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії.6. У разі встановлення за результатами аналізу факту погіршення нормованих показників якості води, витрати споживача, які він здійснив при оплаті вартості проведення аналізу води, підлягають компенсації за рахунок виконавця/виробника.

На підтвердження неналежної якості послуг, що надавались позивачем у зв'язку з утриманням будинку та обслуговуванням прибудинкової території, відповідачами подано копію заяви, адресованої начальнику Ковельського РЖКП №2 від 22 лютого 2013 року у якій відповідач ОСОБА_2 вказує на перелік робіт, які повинен виконати позивач, і за умови виконання яких у відповідачів виникне обов'язок по оплаті комунальних послуг, а саме: 1. Встановити водостічну трубу, яка відсутня понад двох років, 2. Вдремонувати підлогу у належному відповідачам житлі, а саме перекласти паркет, 3. Провести капітальний ремон (заміну) водостічних труб, який не проводився з моменту отримання квартири. 4. Провести заміну газової плити, термін дії якої закінчився, 5.Провести заміну колонки, яка встановлена при вводі будинку в експлуатацію.

Однак, вимоги заяви щодо ремонту підлоги у належному відповідачам житлі, а саме заміни паркету, проведення капітального ремонту водостічних труб, заміни газової плити та заміни колонки є абсолютно безпідставними, оскільки вказані роботи не входять до структури та вартості послуг, пов'язаних з утриманням будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території.

Як на доказ обставин, якими заперечується позов, відповідачі посилаються на показання допитаних у ході розгляду справи свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які є власниками та наймачами квартир, розтшованих у будинку АДРЕСА_1.

Однак, з показань вказаних свідків убачається, що позивачем на належному рівні надаються послуги з прибирання прибудинкової території, вивезення та утилізації твердих побутових відходів, вивезення грубих негабаритних відходів.

Ніхто з допитаних свідків не заявляв претензій щодо технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем, обслуговування димовентиляційних каналів.

У той же час допитані свідки нарікали на неналежний рівень виконання послуг з прибирання соходових клітин, поточного ремонту, освітлення місць загального користування. Зокрема з показань свідків убачається, що прибирання сходових клітин відбувається нерегулярно, вологе прибирання майже не здійснюється. У той же час ні відповідачі, ні свідки не звертались до РЖКП з письмовими претензіями, у відповідності до вимог ст. 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" щодо невиконання позивачем обов'язку по прибиранню сходових клітин.

Ні відповідачі, ні свідки не звертались до позивача з заявами про перерахунок платежів на підставі Актів-претензій.

У ході розгляду справи також встановлено, що позивачем оплачується вартість електроенергії, яка витрачається на освітлення місць загального користування будинку. З приводу неналежного рівня послуг з освітлення місць загального користування письмових звернень до позивача також не було.

Відповідачами вказувалось на неналежний рівень послуг з поточного ремонту будинку. Про це зазначали у своїх показаннях і свідкі ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10. Свідками вказувалось на некероване і безконтрольне облаштування антен та кабелів на покрівлі будинку і у під'їздах будинку, що призводить до руйнування покрівлі, фасаду будинку, віконних рам у підїзді будинку.

Однак, як встановлено у ході розгляду даної справи, відповідачі не викликали представника РЖКП для складення та підписання акта-претензії споживача чи із скаргами на дії осіб, які несанкціоновано використовували складові будинку, що призводить до руйнації будинку.

Крім цього, з показань свідків убачається, що позивач реагував на письмові звернення жильців будинку з приводу ремонту покрівлі будинку, провів поточний ремонт у третьому под'їзді будинку.

У ході розгляду даної справи встановлено, що з під'їздів будинку було викрадено зйомні металеві конструкції, як то металеві захисні решітки та металеві решітки для чистки взуття. Позивачем було облаштовано під'їзди деревяними решітками, що не задовольняє жильців будинку, однак актів-претензій з цього приводу у порядку ст. 18 Закону України "Про житлово-комунльні послуги" не складалось, оскільки з даного приводу працівники РЖКП не викликались.

Виконання позивачем послуг, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до затвердженої структури та вартості послуг, підтверджується наданими позивачем письмовими доказами, як то: розрахунками затрат, понесених РЖКП №2 по кожній з наданих послуг у 2013-2014 роках; копіями вимог з реєстрами матеріалв та звітами про використання; копією рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради №43 від 30.01.2009 року "Про передачу внутрішньо будинкових систем житлових будинків на обслуговування ПТМ "Ковельтепло і УВКГ; копією рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради №430 від 30.12.2014 року "Про відміну рішення виконкому №43 від 30.01.2009 року Про передачу внутрішньобудинкових систем житлових будинків на обслуговування ПТМ "Ковельтепло" і УВКГ; копією договорів про співпрацю №137 від 01 липня 2009 року та №139 від 01 липня 2009 року; (а.с. 89-119, 129-156), а також копією паспорта готовності будинку АДРЕСА_1 до роботи в опалювальний період 2014-2015 роки, копіями актів здачі та прийомки виконаних робіт з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за листопад-грудень 2014 року з додатками, копією Акту на періодичну перевірку і прочистку димових і вентиляційних каналів від 12.09.2014 року; копією рішення Господарського суду Волинської області від 18 лютого 2015 року у справі №903/73/15 за позовом Ковельського міськрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ковельської міської ради в інтересах водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" про стягнення з РЖКП №2 358536,56 грн; додатками Ковельської філії ВАТ "Волиньобленерго" до рахунків Ковельського РЖКП №2 за липень 2014 року та січень 2014 року; витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок житлової забудови, що перебувають у користуванні РЖКП №2, складеного управлінням держземагенства у Ковельському районі Волинської області.

Незважаючи на ту обставину, що кожен із допитаних свідків відзначив високу якість послуги з прибирання прибудинкової території, відповідачі заперечують проти позову посилаючись на відсутність відповідної землевпорядної документації на належну до будинку прибудинкову територію.

Погоджуючись з тією обставиною, що землевпорядна документація на підтвердження розміру та конфігурації земельної ділянки ще не виготовлена, позивач обгрунтовуючи вартість з послуг по прибиранню прибудинкової території посилаюється на затверджену 21.12.2012 року головним інженером РЖКП-2 Схему прибирання дворової території будинків 1,3 по вул. Косачів та на дані витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок житлової забудови, що перебувають у користуванні РЖКП №2, складеного управлінням держземагенства у Ковельському районі Волинської області.

Вказана схема містить конфігурацію прибудинкової території, її загальну площу, а також площі з твердим покриттям та газони(а.с.92).

У ході розгляду даної справи встановлено, що письмових заяв з приводу обмеження прав жильців будинку АДРЕСА_1 у користуванні прибудинкою територією не надходило.

З аналізу Довідки стану оплати житлово-комунальних послуг в будинку АДРЕСА_1 убачається, що станом на 1 березня 2015 року у 90% квартир будинку існує борг по оплаті житлово-комунальних послуг.

Згідно розрахунку заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території по квартирі АДРЕСА_1, загальна сума боргу відповідачів за період з лютого 2013 року по лютий 2015 року включно становить 1197,42 грн. (а.с.8).

В силу ст. 64, 66, 68, 160, 162 Житлового кодексу України та п.п. 7 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій п.2 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, відповідачі, як власники приватизованого житла в багатоквартирному будинку повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі незалежно від фактичного місця проживання власника житла.

Належних доказів, на підтвердження обставин, зазначених у заперечення позову, відповідачі суду не надали. Відповідачі не звертались до позивача із заявами про перерахунок платежів у зв'язку з не проживанням у квартирі. Не надано суду актів-претензії про ненадання послуг, як того вимагає стаття 18 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідачами не вказувалось і на наявність витрат, які підлягають компенсації за рахунок виконавця/виробника. Зокрема відповідачі не надалу суду доказів того, що у спірному періоді вони змушені були укладати будь-які інші договори про надання послуг, що надаються позивачем, з іншими, крім позивача особами. Не надано відповідачами суду доказів того, що вони за власний кошт та власними силами реалізовували ті роботи, які входять до структури послуг, що надаються РЖКП

Крім того, чинне законодавство не передбачає звільнення від обов'язку відшкодування витрат за комунальні послуги у випадку ненадання окремих житлово-комунальних послуг. А частинами 4 та 5 статті 18 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" прямо регламентується що Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. 5. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії.

Таким чином, відповідачі не позбавлені можливості порушити питання про перерахунок платежів, однак у порядку, який прямо передбачений чинним законодавством.

Заперечуючи проти позову відповідачі посилаються на відсутність договору між сторонами про надання відповідних послуг.

Покликання відповідачів на відсутність договору між сторонами про надання відповідних послуг, як на підставу неможливості стягнення заявлених позивачем коштів не заслуговують на увагу. Відповідно до вимог ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" обов'язок укладення такого договору покладений саме на споживачів послуг.

У ході розгляду даної справи відповівдачами визнавалась та обставина, що позивачем неодноразово ініціювалось питання про укладення договору про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. Відмову у підписанні вуказаного договору відповідачі пояснювали невизнанням окремих істотних умов договору.

Однак, у тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акту для сторін договору, сторонни не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Так, ст. ст. 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачають обов'язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору.

Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 "Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій".

28 жовтня 2014 року Ковельським міськрайонним судом був виданий судовий наказ №159/6301/14-ц про стягення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості вартості наданих житлово-комунальних послуг в сумі 938,72 грн. За заявою відповідача ОСОБА_2 про скасування судового наказу ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 14.11.2014 року зазначений судовий наказ від 28 жовтня 2014 року скасовано. (а.с.17).

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із суми заборгованості, три проценти річних від простроченої суми становить 10,64 грн. Виходячи із суми заборгованості, яка станом на 01.01.2014 року становила 354,84 грн. і збільшувалась, розмір збитків від інфляції станом на 01.02.2015 року становив 209,04 грн.

В силу ст. 88 ЦПК України з кожного з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі в рівних частинах.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10 , 60, 212, 213, 214, 215,218 ЦПК України, ст.526 ЦК України, ст.ст.16,18,19,20,26 Закону України Про житлово-комунальні послуги, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Ковельського ремонтного житлово-комунального підприємства №2 (м. Ковель Волинської області), в солідарному порядку 1417 грн. 10 коп. ( одну тисячу чотириста сімнадцять грн.. 10 коп.) з яких 1197,42 грн. комунальні послуги, 10,64 грн. - три проценти річних від суми боргу і збитки від інфляції - 209,04 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь Ковельського ремонтного житлово-комунального підприємства №2 (м. Ковель Волинської області), судові витрати у справі в розмірі 81 грн. 20 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: Т.М.Луньова