Справа № 643/281/15-ц
Провадження № 2/643/1460/15
30.09.2015 р. Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді : Омельченко Н.І.
при секретарі : Коршак В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за банківським вкладом та моральної шкоди,-
ОСОБА_1, 13.01.2015 року звернулась до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за банківським вкладом та моральної шкоди.
Свої зобовязання позивачка виконала у повному обсязі, шляхом внесення грошових коштів 16.01.2014 року згідно квитанції № 30850128.
У звязку з тим, що вона хотіла отримати свої грошові кошти зі свого поточного рахунку, вона неодноразово зверталась до ПАТ «Дельта Банк» з вимогою їх виплати, однак їх їй не виплачували. Результатом її звернення за захистом своїх прав в НБУ, був відповідь, в якому їй було запропоновано звернутись до суду.
В вересні та жовтні 2014 року позивачці було виплачено по 100 доларів США, хоча банк мав право виплати коштів в іноземній валюті до еквівалента 15 000 грн. щоденно, тобто з урахуванням встановленого НБУ курсом долара США більше ніж 800 доларів США щоденно.
На початку грудня 2014 2014 року вона звернулась до відповідача із заявою про перевід SWIFT з його поточного рахунка в іншій банк грошові кошти в сумі 500 доларів США, уклала з ним договір №1 банківського рахунку від 04 грудня 2014 року, сплатила комісійний збір за відправку, 19.12.2014 року відповідач сформував платіжне доручення, однак відправки грошових коштів не зробив.
Згідно виписки по її рахунку від 12.01.2015 року остаточна заборгованість банку перед позивачкою складає 8582,67 доларів США та 5000 доларів США, яке банк повинен перерахувати з її поточного рахунку в Укрсоцбанк.
У звязку з неотриманням свої особистих грошових коштів, позивачка зазнала значних моральних страждань, які вона оцінює в сумі 10 000,00 грн.
06.04.2015 року позивачка уточнила позовні вимоги, обґрунтування позовних вимог залишивши без змін, додатково просила стягнути з відповідача суму комісійного збору, виплаченого нею за відправку переводу SWIFT з її поточного рахунку в іншій банк у розмірі 2351,00 грн.
17.09.2015 року позивачка уточнила позовні вимоги в частині зменшення розміру позовних вимог, в якій просила суд стягнути на її користь з відповідача заборгованість у розмірі 165 560,37 коп.
Таким чином, у позивача виникло право на звернення з відповідною позовною заявою до суду.
Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, доповнень до викладеного не мала.
Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмові заперечення, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив..
В обгрунтування заперечень відповідач посилався на те, що на підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року № 150 «про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року в Банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк». Тимчасову адміністрацію в Банку запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року. Отже, починаючи з 03.03.2015 року, Банку здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальнимв умовах роботи неплатоспроможних банків. Тобто для правовідносин, що виникають під час здійснення тимчасової адміністрації у Банку, пріоритетними є норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Позивач, маючи майнову вимогу до банку, на захист якої подано даний позов, є кредитором банку, отже щодо нього застосовуються правовідносини приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі положення приписів ст. 36 вказаного Закону щодо наслідків запровадження тимчасової адміністрації у банках та призначення уповноваженої особи.
А отже, вимога ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів порушує порядок задоволення вимог кредиторів, встановлений ст. ст. 45, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та може стати підставою для подвійного стягнення грошових коштів, що є недопустими.
Крім того, починаючи з 11.06.2015 року, розпочалися виплати вкладникам банку строк дії договорів яких закінчився. Позивачу виплачені 14.07.2015 року через Укрексімбанк грошові кошти в розмірі 200 000,00 грн.
Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то укладаючи договір банківського вкладу не передбачали відшкодування моральної шкоди, обсяг цивільно-правової відповідальності сторін чітко визначений в зазначеному договорі. А ураховуючи вищенаведене, вимоги про стягнення моральної школди у розмірі 10 000,00 грн. не підлягають задоволенню, в звязку з договірними зобовязаннями сторін і відсутністю такої шкоди в діях (бездіяльності) АТ «Дельта Банк».
Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).
За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Отже, умови договору банківського вкладу відповідачем було виконано, суму банківського вкладу з процентами за його користування перераховано на поточний рахунок позивача.
Відповідно до вимог ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється його виконанням.
Таким чином, строк дії укладеного між сторонами договору припинив свою дію після зарахування депозитних коштів на поточний рахунок ОСОБА_1
Окрім цього, як убачається з матеріалів справи, постановою Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних /а.с. 89-92/, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року №51 в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію /а.с. 93-94, 95/.
Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини, що залишилося поза увагою суду.
Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до п.6 ст.2 даного Закону України ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.
Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.
Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.
Зокрема, згідно з п.п.1, 2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.
Відповідно до ч. 2 ст. 46 даного Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.
Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, що фактично унеможливлює здійснення ним операцій по рахунках власних клієнтів, у тому числі, - перерахування з рахунку, відкритого на ім'я ОСОБА_1
Так, згідно п.1 ч.6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.
При цьому, не враховано судом і положення ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», згідно з якими юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитором банку.
Отже, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог окремих кредиторів банку поза межами процедури ліквідації банку.
Встановлено, що на підставі постанови Правління НБУ №150 від 02 березня 2015р. «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» в категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015р. прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».
Відповідно до п.22 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.
Так, статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Позивачем ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів спричинення їй моральних страждань, що є підставою для стягнення моральної шкоди, не обґрунтовано її розмір.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК, ст. ст. 6, 599, 626, 627, 628, 638, ЦК України, п.22 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. п. 6, 16 ст. 2, 28, 36, 46, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення 165 460 грн. та 10 000 грн. моральної шкоди відмовити.
Судові витрати віднести за рахунок Держави.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня його отримання.

Суддя Н.І. Омельченко