Провадження № 2/520/269/15
22.04.2015 року Київський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Реви С.В.,
при секретарі Бродецькій Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю,
ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 з 07.12.1997 по 01.09.2014.
Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 07.12.1997 року вона та ОСОБА_3 почали проживати однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, оформлювали угоди по відчуженню майна тощо. Як на доказ цього, позивачка посилається на листування між нею та ОСОБА_3 до 2004 року, заяви сусідів, показання свідків та згоду ОСОБА_3 щодо укладання правочину, щодо розпорядження майном, яке є спільною сумісною власністю чоловіка та жінки, що проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою.
При цьому позивачка посилається на те, що за час спільного проживання на ім'я відповідача було придбане майно. Проте, у 2012 році стосунки між сторонами почали погіршуватись, відповідач почав ігнорувати позивачку, уникати матеріальних зобов'язань щодо утримання квартири АДРЕСА_1.
У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просили його задовольнити. Позивачка також зазначила, що встановлення вказаного факту необхідне їй на випадок майбутнього розподілу спільно нажитого майна.
Відповідач на протязі судового розгляду у судові засідання не з'являвся, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв.
За наявності умов, передбачених ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини та оцінивши докази, суд приходить до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 17 травня 1995 року ОСОБА_3 розірвав шлюб з ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 17.05.1995, актовий запис № 206, зроблений Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеса (а.с. 15).
Як вбачається зі згоди на укладання правочину, щодо розпорядження майном, яке є спільною сумісною власністю чоловіка та жінки, що проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, посвідченою приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Патраманською Л.М. (а.с.101) ОСОБА_3 засвідчив, що проживає з ОСОБА_2 однією сім'єю з грудня 1997 року.
Допитані у судовому засіданні свідки: ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 також підтвердили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тривалий час проживають однією сім'єю.
Крім цього, судом приймається до уваги зміст листування між сторонами та їх спільні фотографії, що також підтверджує факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу.
Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Європейський Суд з прав людини при розгляді справи Кичана зауважив, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям. У справі ""Джонсон проти Ірландії"" встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський Суд зробив висновок, що вони складають сім'ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв'язок існує поза шлюбом.
Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім'єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України.
При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України ""Про Всеукраїнський перепис населення"" від 19 жовтня 2000 р. Отже, домогосподарством є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об'єднують та витрачають кошти.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачем доведені в повній мірі, вони підтверджуються матеріалами справи, а від так підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 3 СК України; ст.ст. 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю - задовольнити.
Встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2) з 07 грудня 1997 року по 01 вересня 2014 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до ст. 223 ЦПК України.
Суддя Рева С. В.