Ухвала

Іменем України

29 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства «Про Кредит Банк», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, служба у справах дітей Ленінського району управління Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визнання права власності на Ѕ частину майна та визнання недійсним договору іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою ОСОБА_7, на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 23 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, від якого мають доньку - ОСОБА_6, 2002 року народження. 13 серпня 2002 року вони придбали квартиру АДРЕСА_1. 17 травня 2007 року вона уклала договір іпотеки зазначеної квартири. Посилаючись на те, що дружина створює йому перешкоди у користуванні та розпорядженні його Ѕ частиною цієї квартири, а також на те, що при укладенні договору іпотеки у квартирі постійно проживала їхня малолітня донька, а дозволу на укладення цього договору органи опіки і піклування не надавали, позивач просив визнати за ним право власності на Ѕ частину вказаної квартири та визнати договір іпотеки недійсним.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 12 червня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 23 вересня 2014 року рішення районного суду скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 - просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення районного суду, яким у задоволенні позову відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності, та відмовляючи у задоволенні позову у зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог, апеляційний суд на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що підстав для визнання договору іпотеки недійсним немає.

При цьому суд взяв до уваги те, що позивач, як чоловік іпотекодавця ОСОБА_4, дав свою письмову згоду на укладення цього договору, а дітей, які б мали право власності чи право користування спірною квартирою, у ній не було.

Суд встановив, що малолітня дитина позивача постійно проживала і була зареєстрована за місцем проживання батька - у квартирі АДРЕСА_2.

Апеляційний суд також обґрунтовано вказав про відсутність підстав для визнання за позивачем права власності на частину квартири, яка була набута за час шлюбу, у спорі з ОСОБА_4, оскільки на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке виконано, власником квартири є не його дружина, а інша особа (т. 1 а.с. 226).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, подану ОСОБА_7, відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 23 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Умнова