АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

22 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Качана В.Я.

при секретарі Архіповій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, заінтересована особа ОСОБА_1, за апеляційною скаргою представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Шевченка Дмитра Валерійовича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року,

встановила:

03.07.2015 р. Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» ( далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду з вказаною скаргою, в якій просило визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Л.В. при винесенні постанови №47223674 від 10.04.2015 р. про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа від 12.03.2015 р. по цивільній справі №761/1742/13-ц та зобов'язати останнього виправити допущену помилку, вказавши розмір заборгованості у відповідності до виданого виконавчого документу, на підставі якого відкрито виконавче провадження.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.04.2015 р., яку банк отримав 16.04.2015 р., старшим державним виконавцем Кушнір Л.В. було допущено помилку в зазначенні суми, яка підлягала до стягнення відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2014 року. У зв'язку з цим до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 23.04.2015 р. було надіслано заяву про виправлення помилки у постанові про відкриття виконавчого провадження, у відповідності до вимог ст.11, 12, 83 Закону України «Про виконавче провадження». 26.06.2015 р. Банком отримано відповідь про відсутність правових підстав для внесення змін до постанови про відкриття виконавчого провадження з зазначенням суми боргу в доларах США, оскільки у виконавчому документі визначено гривневий еквівалент заборгованості.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року скаргу задоволено частково. Визнано незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Л.В. та зобов'язано його внести до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №47223674 резолютивну частину рішення суду, яка викладена у виконавчого листі №761/1742/13-ц, виданому 12.03.2015 р. Шевченківським районним судом м. Києва, в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Шевченко Д.В., посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою в задоволенні скарги відмовити.

Свої доводи мотивує тим, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом не було враховано роз'яснення, надані в п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», згідно з якими при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Таким чином, державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №47223674 правомірно зазначив саме про стягнення грошових коштів у гривнях.

В судовому засіданні представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бондарєва І.В. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ПАТ «Родовід Банк» Галдецький Я.А. просив апеляційну скаргу відхилити,а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2014 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №15.3/СЖ -004.06.3 від 07.07.2006 року станом на 19.11.2013 р. в сумі: заборгованість за кредитом в розмірі 340 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.11.2013 р. становить 2 717 620 грн.; відсотки в сумі 96 362 долари 48 центів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.11.2013 р. становить 770 225 грн. 30 коп.; три відсотки річних від суми простроченого кредиту та суми прострочених процентів в сумі 45 411 доларів 26 центів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.11.2013 р. становить 362 972 грн. 20 коп., пеню в сумі 423 838 доларів 47 центів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.11.2013 р. становить 3 387 740 грн. 89 коп. та судовий збір в розмірі 3 441 грн.

Також з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №77.2/СЖ -378.07.2 від 01.11.2007 року станом на 19.11.2013 р. в сумі: заборгованість за кредитом в розмірі 320 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.11.2013 р. становить 2 557 760 грн.; відсотки в сумі 97 180 долари 63 центи США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.11.2013 р. становить 776 764 грн. 78 коп.; три відсотки річних від суми простроченого кредиту та суми прострочених процентів в сумі 43 530 доларів 11 центів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.11.2013 р. становить 347 936 грн. 17 коп., пеню в сумі 417 180 доларів 63 центи США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.11.2013 р. становить 3 334 524 грн. 78 коп.

На виконання вказаного рішення суду 12 березня 2015 року було видано виконавчий лист, в якому у відповідності до вимог п.4 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» було зазначено резолютивну частину рішення (а.с.6).

10.04.2015 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Л.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47223674 (а.с.9).

При цьому у вказаній постанові було зазначено про відкриття виконавчого провадження з приводу виконання виконавчого документу, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 12.03.2015 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором №15.3/СЖ -004.06.3 від 07.07.2006 року станом на 19.11.2013 р. в сумі 7 238 558,39 грн. та судового збору в розмірі 3 441 грн., а також про стягнення ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором №77.2/СЖ -378.07.2 від 01.11.2007 року станом на 19.11.2013 р. в сумі 7 016 985,73 грн.

23.04.2015 р. ПАТ «Родовід Банк» звернулось до начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчого служби Міністерства юстиції України з заявою про виправлення помилки (а.с.11).

26 червня 2015 р. ПАТ «Родовід Банк» отримало відповідь на своє звернення, в якій заступник директора Департаменту - начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Асадов В.Т. повідомив про відмову у задоволенні заяви від 23.04.2015 щодо виправлення суми стягнення у постанові про відкриття виконавчого провадження від 10.04.2015 р. ВП №47223674 (а.с.12).

Задовольняючи скаргу частково, суд першої інстанції виходив з того, що в постанові про відкриття виконавчого провадження резолютивна частина рішення викладена не в повному обсязі. При цьому суд врахував роз'яснення, які надані в п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», а також положення ч.3 ст.53 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Частиною 5 статті 124 Конституції України встановлено обов'язковість судових рішень, ухвалених судами іменем України, до виконання на всій території України.

Відповідно до положень ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади, органами місцевого самоврядування, їх підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписом ч. 3 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Зі змісту резолютивної частини судового рішення, на підставі якого видано виконавчий лист, стягнення присуджених сум має відбуватися в іноземній валюті (долари США).

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

З аналізу наведеного вбачається, що згідно із діючим процесуальним законодавством державний виконавець, в разі наявності підстав, наділений правом звернення до суду з заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, однак позбавлений права на самостійну зміну резолютивної частини судового рішення.

Враховуючи норми чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення скарги та обґрунтовано зобов'язав державного виконавця привести постанову про відкриття виконавчого провадження у відповідність до резолютивної частини рішення суду.

Постановлена ухвала суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи. Підстави для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, судова колегія

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Шевченка Дмитра Валерійовича відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/13777/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.