АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Корчевного Г.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Слободянюк С.В.,

при секретарі Бугай О.О.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» - Храмова Ярослава Миколайовича на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 листопада 2014 року в цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

УСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року позивач ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 03 листопада 2014 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна"в порядку регресу шкоду в сумі 22 036 грн. 91 коп. та судовий збір 243 грн. 60 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду 1-ї інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що привело до неправильного вирішення справи.

Вважає, що судом не доведено поширення страхового захисту на водія ОСОБА_4, оскільки не надано суду належних доказів його перебування у трудових відносинах з ТОВ «СК «Джонсон».

Посилається, що сума страхового відшкодування значно завищена, оскільки транспортний засіб застрахований на частину вартості, та безпідставно виплачено ПДВ за результатами судової авто товарознавчої експертизи №1805/14-54 від 27.05.2014 р.

Унікальний номер справи: 755/24677/13-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1684/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Чех Н.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
Також не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ПАТ «АСК «ІНГО Україна» - Храмов Я.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов частково, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АСК «ІНГО Україна» 33075,16 грн. та 330,75 грн. судового збору, а також 366,89 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду 1-ї інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що привело до неправильного вирішення справи.

Зазначає, що суд невірно трактував примітку «без ПДВ» в платіжних дорученнях, якими виплачено страхове відшкодування, оскільки вона свідчить лише про те, що операції страхування не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість і жодним чином не несе інформації про порядок визначення розміру страхового відшкодування.

Таким чином, апелянт вважає, що на підставі наявних в матеріалах справи вихідних даних, суд мав стягнути з відповідача 33075,16 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.07.2010 р. в місті Києві по бульвару Перова сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, що перебував у володінні та під керуванням відповідача ОСОБА_1, та автомобіля НОМЕР_2, що належить ТОВ "СК Джонсон", яким керував ОСОБА_4

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 20.08.2010 р. винним в даній ДТП визнано відповідача ОСОБА_1

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та ТОВ "СК Джонсон" був укладений договір страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №250599631 від 30.12.2009 р., строк його дії по 30.12.2010 р. За даним договором постраждалий автомобіль, що належить ТОВ "СК Джонсон", був застрахований від ризику аварії.

Згідно Звіту про оцінку автомобіля №335 від 30.07.2010 р., складеного СПД ОСОБА_8, матеріальний збиток склав 146 468,59 грн., при цьому вартість відновлювального ремонту склала 152 565,23 грн. Крім цього, ФОП "ОСОБА_9." було складено Звіт № 9421-зал. від 16.09.2010 р., згідно якого визначено, що утилізаційна вартість автомобіля складає 70 000 грн. в тому числі ПДВ 11 666,67 грн.).

За умовами правил страхування страховик відшкодовує страхову вартість витрат відновлювального ремонту застрахованого автомобіля. Оскільки вартість відновлювального ремонту перевищила 75% від страхової суми, у відповідності з договором, транспортний засіб було визнано конструктивно загиблим, у зв'язку з чим позивачем було виплачено ТОВ "СК Джонсон" страхове відшкодування у розмірі 61 679,43 грн., що підтверджено наданими до справи копіями платіжних доручень: №9616 від 07.10.2010 р. на суму 50 679,43 грн. та №10402 від 28.10.2010 р. на суму 11 000 грн. В обох указаних дорученнях зазначено призначення платежу - оплата страхового відшкодування, суми сплачені без ПДВ.

Також судом першої інстанції встановлено, що на момент ДТП діяв поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ВС/9805666, виданий СК "УСГ", за яким було забезпечено автомобіль НОМЕР_1, що належить і яким керував під час ДТП відповідач, з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну третіх осіб, в розмірі 25 500 грн., франшиза - 510 грн., тип договору 1-їй.

Тобто, за умовами вказаного поліса серії ВС/9805666 суму у розмірі 24 990 грн. має відшкодовувати за відповідача ОСОБА_1 страхова компанія "УСГ", а суму, що є різницею між страховою виплатою і розміром шкоди, має бути сплачена відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, для повного та об'єктивного розгляду справи, судом першої інстанції за клопотанням сторони відповідача було призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Згідно Висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №1805/14-54 від 27.05.2014 р. вартість матеріального збитку дорівнює ринковій вартості автомобіля та становить 150 801 грн. 48 коп., в тому числі окремо сума ПДВ становить 30 160 грн. 30 коп. Дійсна ринкова вартість залишків пошкодженого автомобіля становить 73 614 грн. 27 коп.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що судом враховується як належний та достовірний доказ - Висновок судової автотоварознавчої експертизи №1805/14-54 від 27.05.2014 року, який проведено експертом, який попереджений про кримінальну відповідальність, тому саме висновки даної експертизи беруться судом для розрахунку суми, яка має бути сплачена відповідачем позивачу.

Колегія суддів вважає вірним такий висновок суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Така ж вимога передбачена і статтею 27 Закону України «Про страхування».

Враховуючи фактичні обставини справи, а саме: здійснення позивачем виплат страхового відшкодування ТОВ "СК Джонсон" без сум ПДВ, це свідчить про те, що відповідач також має відшкодувати позивачу шкоду без врахування ПДВ, з огляду на що судом першої інстанції обґрунтовано враховано вартість матеріального збитку 120 641 грн. 18 коп.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що залишки пошкодженого автомобіля залишилися у ТОВ "СК Джонсон", і враховуючи їх дійсну ринкову вартість, матеріальний збиток становить 47 026 грн. 91 коп. (120 641,18 грн. - 73 614,27 грн.).

З урахуванням того, що відповідальність відповідача була застрахована в СК "УСГ", яка відшкодовує позивачу згідно полісу 24 990 гри., сума, що залишається невідшкодованою, становить 22 036 грн. 91 коп. (47 026,91 грн. - 24 990 грн.), тому саме вказана сума - 22 036 грн. 91 коп. і є сумою, яку має сплатити відповідач на користь позивача.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного погашення завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страхове відшкодування).

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційних скарг, оскільки вказані обставини повторюють доводи, що були досліджені судом першої інстанції.

А саме: доводи сторони відповідача на те, що позивач не мав права виплачувати ТОВ "СК Джонсон" страхове відшкодування із-за відсутності належних доказів, а саме: документів, що підтверджують перебування водія ОСОБА_4, який керував на час ДТП належним ТОВ "СК Джонсон" автомобілем, у трудових відносинах з ТОВ "СК Джонсон". Судом першої інстанції прийнято до уваги як належний доказ подорожній лист, виданий ТОВ "СК Джонсон" на ОСОБА_4 Як вбачається з матеріалів справи, сторона відповідача протягом всього часу розгляду даної цивільної справи не заявляв клопотань щодо витребування у ТОВ "СК Джонсон" інформації, документів на підтвердження того, що водій ОСОБА_4 був працівником даного товариства, не було заявлено таких клопотань і до суду апеляційної інстанції.

Крім того, доводи апеляційної скарги сторони позивача відносно більшої суми стягнення страхового відшкодування не можуть бути прийняті до уваги, оскільки судом першої інстанції на підставі належних та допустимих доказів, а саме висновків судової автотоварознавчої експертизи №1805/14-54 від 27.05.2014 року, який проведено експертом, що попереджений про кримінальну відповідальність, було розраховано суму, яка має бути сплачена відповідачем позивачу.

Колегія суддів вважає також вірним висновок суду першої інстанції відносно стягнення, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат, а саме судового збору - 243 грн. 60 коп.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 60 ЦП К України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як па підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на те, що доводи апеляційних скарг висновків в рішенні суду не спростовують та містяться лише на формальних міркуваннях, колегія суддів вважає, що рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 листопада 2014 року обґрунтоване та законне і скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» - Храмова Ярослава Миколайовича - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: