АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/577/15 Справа № 203/4984/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Казак С. Ю. Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015 м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Ремеза В.А.

за участю секретаря Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "БГ Банк"

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року позивачка звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" про стягнення коштів. Сплативши судові витрати, відповідно до чинного законодавства.

У обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на ті обставини, що між нею та Публічним акціонерним товариством "Банк Перший" в особі відділення №43 в м. Дніпропетровську 21 травня 2014 року укладено договір банківського вкладу (депозиту) №дФ-061402, на підставі якого передала на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 10725 доларів США. Відповідно до п.1.1 договору вкладник передав, а банк прийняв для зберігання грошові кошти в іноземній валюті на строк 61 день з 21.05.2014 року по 21.07.2014 року. Відповідно до п.1.4 договору по закінченню строку вкладу банк повертає вкладникові вклад та нараховані проценти у безготівковій формі на рахунок що відкритий вкладником у банку ПАТ "БАНК ПЕРШИЙ". Однак, відповідач порушив свої зобов'язання та після закінчення строку вкладу суму вкладу не повернув та проценти не сплатив. Таким чином, у відповідача виникла заборгованість в сумі 10895,28 доларів США, що складається з суми вкладу в розмірі 10725 доларів США та процентів в сумі 170,28 доларів США, яку позивачка просила стягнути з відповідача.

Під час розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги та посилаючись на те, що після пред'явлення позову відповідачем їй було частково виплачено суму вкладу в розмірі 450 доларів США, остаточно просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість в сумі 10445,28 доларів США, що складається з суми вкладу в розмірі 10275 доларів США та процентів в сумі 170,28 доларів США.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2014 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" на користь ОСОБА_2 суму банківського вкладу за договором №ДФ-061402 від 21 травня 2014 року в розмірі 10275 доларів США та нарахованих процентів в сумі 152,86 доларів США, а всього 10427,86 доларів США.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1267 грн. 88 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі відповідач просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки, судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції є вірним та таким, що ґрунтується на встановлених судом обставинах та доказах.

У судовому засіданні встановлено, що 21.05.2014 року між позивачкою та Публічним акціонерним товариством "Банк Перший" (після зміни найменування "Публічне акціонерне товариство "БГ Банк") було укладено договір №ДФ-061402 банківського вкладу (депозиту) (вклад "Класичний" з правом поповнення зі сплатою процентів в кінці строку).

Пунктом 1.1 вказаного договору передбачено, що в порядку та на умовах визначених цим договором, вкладник передав, а банк прийняв для зберігання грошові кошти в іноземній валюті (долари США), що надійшли від вкладника на його депозитний рахунок НОМЕР_1 у Публічному акціонерному товаристві "Банк Перший", в розмірі, що дорівнює сумі, зафіксованій в документі, який видається банком вкладнику на підтвердження внесення останнім коштів, на строк 61 день, з 21.05.2014 року до 21.07.2014 року.

У відповідності до вказаного договору позивачкою в період з травня по червень 2014 року було внесено на депозитний рахунок кошти на загальну суму 10725 доларів США.

Зазначені вище обставини підтверджуються наданими позивачкою копіями договору №ДФ-061402 від 21.05.2014 року, квитанціями про внесення коштів та не заперечувались представником відповідача в судовому засіданні.

Згідно наданих представником відповідач пояснень та письмових заперечень, а також виписок по особовим рахункам вбачається, що по закінченню строку дії договору банком, у відповідності до п.1.5 укладеного з позивачкою договору від 21.05.2014 року, суму вкладу в розмірі 10725 доларів США та нараховані проценти в сумі 152,86 доларів США було перераховано на рахунок НОМЕР_1.

Судом першої інстанції також встановлено, що 24.06.2014 року та 18.07.2014 року позивачка зверталась до відповідача з заявами про повернення суми вкладу та нарахованих процентів по закінченню дії договору. Але на вказані заяви отримала листи від 21.07.2014 року та 20.08.2014 року, відповідно, в яких відповідач посилався на затримку у виплаті коштів з рахунку в зв'язку з погіршенням фінансового становища банківських установ, вжиття заходів щодо виправлення ситуації з метою виконання зобов'язань за договором в найкоротший термін.

Під час розгляду справи судом представник відповідача також посилався, що позивачка має можливість отримати належні їй кошти з рахунку через касу банку.

Проте, як зазначив представник позивачки, при подальшому зверненні останньої до Криворізького відділення банку для отримання коштів в повному обсязі їй було усно відмовлено, а направлені письмові заяви від 13.10.2014 року та 28.10.2014 року, залишились без відповіді.

Також, представник позивачки зазначив, що після звернення ОСОБА_2 до суду, банк здійснив лише часткове погашення заборгованості, повернувши суму вкладу в розмірі 450 доларів США.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 укладеного між сторонами 21.05.2014 року договору передбачено, що банк зобов'язаний з урахуванням положень цього договору після закінчення строку вкладу або на першу вимогу вкладника повернути вклад (або його частину) вкладнику в повному розмірі в порядку, визначеному цим договором та законодавством України та виплатити проценти.

Крім того, відповідно до умов Договору банківського вкладу НОМЕР_1 від 21 травня 2011 року, п.1.1. Банк відкрив Клієнту - ОСОБА_2 поточний рахунок, на який і було перераховано грошові кошти за Договором банківського вкладу (депозиту). Згідно до п.3.4 Клієнт має право розпоряджатись на свій розсуд грошовими коштами на своєму Рахунку, отримувати готівкові кошти з Рахунку, за умови наявності коштів на Рахунку, у будь-який час закрити Рахунок, надати Банку розпорядження щодо коштів, що знаходяться на Рахунку та інше.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем було порушено свої зобов'язання по договору банківського вкладу, визначені в п.п.3.1.1, п.3.1 договору та не дотримано вимог ч.ч.1,2 ст.1060, ч.6 ст.1061 ЦК України щодо повернення суми вкладу та нарахованих процентів на вимогу позивачки (вкладника) по закінченню строку дії договору.

Посилання апелянта на дотримання банком умов договору та перерахування, у відповідності до п.1.5 договору, суми вкладу та нарахованих процентів на рахунок позивачки, відкритий у банку,не можна взяти до уваги, як необґрунтовані. Оскільки це не звільняє відповідача від обов'язків дотримання умов, визначених в п.п.3.1.1 п.3.1 договору та виконання вимог ч.ч.1,2 ст.1060, ч.6 ст.1061 ЦК України.

Також, не можна взяти до уваги посилання апеляційної скарги щодо обрання позивачкою способу захисту права, що не відповідає умовам договору. Крім того, обраний позивачкою спосіб захисту порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, встановлено, що судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не вбачає, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.Ю.Міхеєва

В.А.Ремез