АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2015 колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського А.Б., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання права власності та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 01 вересня 2004 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та його дружиною ОСОБА_3 було укладено договори банківського вкладу за умовами яких їй були відкриті два депозитних рахунки по 6000 доларів США кожний. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Посилаючись на те, що грошові кошти за даними рахунками не були включені до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 у зв'язку із закриттям цих рахунків, просив суд визнати за ним право власності на кошти у валюті, які знаходяться на рахунках в ПАТ КБ «ПриватБанк» № SAMDN3873 від 01 вересня 2004 року на суму 6 000 доларів США та № SAMDN4024 від 01 вересня 2004 року на суму 6 000 доларів США та стягнути зазначені з відповідача на свою користь кошти (т.1 а.с. 3-4).

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено (т.2 а.с. 38-39).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування судового рішення й ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог (т.2 а.с.43-48).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що кошти було знято з рахунків за час життя ОСОБА_3 безпосередньо через касу банку.

Проте погодитись з такими висновками суду не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, що 01 вересня 2004 року між ОСОБА_3 та відповідачем було укладено договори про вклад «Комбі» № SAMDN3873 та № SAMDN4024, за умовами яких їй були відкрито два депозитних рахунки по 6000 доларів США кожний в Ватутінському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» (т.1 а.с. 8,9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла (т.1 а.с. 63). Спадкоємцем після її смерті, відповідно до матеріалів спадкової справи є позивач, чоловік померлої (а.с.55-80).

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі.

Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 1.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516, (далі Положення) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до п. 3 глави 2 розділу ІІІ Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337 (яка діяла на момент укладення депозитних договорів, далі - Інструкція), приймання готівки іноземної валюти від клієнтів, зокрема, від фізичних осіб на поточні, вкладні (депозитні) рахунки, здійснюється за заявою на переказ готівки.

Згідно до вимог п. 4 глави 3 розділу ІІІ Інструкції (в редакції, яка діяла на час закінчення строку дії договорів вкладу) видача готівки іноземної валюти, зокрема, фізичним особам з їх поточних, вкладних (депозитних) рахунків здійснюється за заявою на видачу готівки (Додаток 8 Інструкції).

Відповідно до наданих відповідачем виписок з особових рахунків грошові кошти за договором № SAMDN3873 від 01 вересня 2004 року, було знято 17 травня 2005 року, 02 вересня 2005 року та 05 вересня 2005 року в загальному розмірі 6491,55 доларів США. В ці ж дні було знято і грошові кошти за договором № SAMDN4024 від 01 вересня 2004 року також в загальному розмірі 6491,55 доларів США. При цьому, в описі транзакції було зазначено, що дані кошти видані готівкою через черкаський філіал (т. 1 а.с. 42-45).

Між тим, відповідні заяви про видачу готівки, з підписами отримувача коштів, відповідач суду не надав, посилаючись на знищення архівної документації банку, у зв'язку із підтопленням приміщення архіву ПАТ КБ «Приватбанк» 02 вересня 2011 року (т. 1 а.с. № 153-154).

Разом із цим, відомостей про перебування таких документів саме у даному архіві (актів прийому-передачі, списання тощо) відповідачем не надано.

Інших допустимих доказів видачі грошових коштів під час розгляду справи також надано не було.

Таким чином, місцевий суд, враховуючи, що після закінчення терміну дії договорів, грошові кошти були перераховані з депозитних рахунків на поточні, прийняв як докази зняття грошових коштів виписки з особових рахунків, однак у порушення статей 59-60, 212 ЦПК України не дав оцінки цим доказам щодо їх належності, допустимості й достовірності з огляду на встановлені фактичні обставини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, згідно зі ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги, що належних та допустимих доказів видачі грошових коштів, як через касу відповідача, так і іншими способами, відповідачем не надано, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню, як таке що ухвалене із порушенням норм матеріального права, із ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2954,80 грн. (970 грн. + 480 грн. + 1024,80 грн. + 480 грн.).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2014 року - скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, зареєстрований: АДРЕСА_1) в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на грошові кошти у валюті, які знаходяться на рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк» (, м. Дніпропетровськ, вул. Наб. Перемоги, 50) відповідно до договорів № SAMDN3873 від 01 вересня 2004 року на суму 6000 доларів США та № SAMDN4024 від 01 вересня 2004 року на суму 6000 доларів США.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, м. Дніпропетровськ, вул. Наб. Перемоги, 50) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, зареєстрований: АДРЕСА_1) 12000 доларів США у рахунок повернення коштів за договорами банківського вкладу №SAMDN3873 від 01 вересня 2004 року на суму 6000 доларів США та № SAMDN4024 від 01 вересня 2004 року на суму 6000 доларів США.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, м. Дніпропетровськ, вул. Наб. Перемоги, 50) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, зареєстрований: АДРЕСА_1) 6000 доларів США у рахунок повернення судових витрат 2954,80 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: