Справа № 750/4214/14 Провадження № 22-ц/795/63/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції - Супрун О. П. Доповідач - Скрипка А. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСкрипки А.А.
суддів:Лакізи Г.П., Онищенко О.І.
при секретарі:Сахаровій К.О.
за участю:ОСОБА_5, представника ОСОБА_5- ОСОБА_6; ОСОБА_7, його представника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.11.2014 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Судом визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_7 наступне майно:

-квартиру АДРЕСА_1, вартістю 252 256 грн. 92 коп.;

-автомобіль „ВАЗ-111940", 2008року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, вартістю 61 825 грн. 62 коп.;

- телевізор SAMSUNGUE-32ES6577, вартістю 5 052 грн. 64 коп.;

- комод дитячий, вартістю 560 грн. 50 коп.;

- диван-ліжко з оббивкою сірого кольору, вартістю 2 170 грн.;

-планшет марки GoClever TABR974, вартістю 1 113 грн. 60 коп.;

-кондиціонер КА 2070 Turbo, вартістю 2 079 грн. 20 коп.;

-диван „Денді", вартістю 2 143 грн. 20 коп., на загальну суму 327 201 грн. 68 коп.

Судом поділено спільне майно, виділено у власність ОСОБА_5 таке майно: телевізор SAMSUNGUE-32ES6577, вартістю 5 052 грн. 64 коп.; комод дитячий, вартістю 560 грн. 50 коп., а всього на загальну суму 5 613 грн. 14 коп. Виділено у власність ОСОБА_7 таке майно: диван-ліжко з оббивкою сірого кольору, вартістю 2170 грн.; планшет марки GoCleverTABR974, вартістю 1113 грн. 60 коп.; кондиціонер КА 2070 Turbo, вартістю 2 079 грн. 20 коп.; диван „Денді", вартістю 2 143 грн. 20 коп., а всього на загальну суму 7 506 грн. 00 коп.

Стягнуто зі ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію за більшу частку у спільному майні в сумі 1 892 грн. 86 коп.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

Виділено автомобіль марки „ВАЗ-111940", 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в особисту власність ОСОБА_7

Стягнуто зі ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію в сумі 30 912 грн. 81 коп. за 1/2 частку легкового автомобіля марки „ВАЗ-111940", 2008року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто зі ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 243 грн. 60 коп. судового збору. Стягнуто зі ОСОБА_7 на користь держави 1 401 грн. 87 коп. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 384 грн. 18 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації за 1/2 частку спільного сумісного майна- депозитного рахунку та ухвалити у вказаній частині позовних вимог нове рішення, яким задовольнити вимоги позову. Доводи апеляційної скарги зазначають, що є необгрунтованим рішення суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_5 в задоволенні вимог позову про стягнення на її користь зі ОСОБА_7 компенсації 1/2 частини спільного сумісного майна-суми депозиту у ПАТ '' Універсал Банк''. Апелянт вказує, що вони разом зі ОСОБА_7 відкладали грошові кошти на депозитний рахунок у ПАТ „Універсал Банк". Суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що відсутні підстави для стягнення на користь ОСОБА_5 грошової компенсації за 1/2частину коштів на депозитному рахунку, оскільки датою закриття рахунку є 09.12.2013 року, і станом на вказану дату сторони перебували у шлюбі. Апелянт не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки стверджує, що станом на дату закриття депозитного рахунку вона зі ОСОБА_7 фактично не проживала, що підтверджується показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 Апелянт вказує, що депозитний рахунок було закрито 09.12.2013 року, на рахунку знаходилось 10868,47 доларів США, тому їй повинна належати половина вказаної грошової суми, що становить 5434,23 доларів США. Таким чином, апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення компенсації за 1/2частину спільного сумісного майна- депозитного рахунку, з ухваленням нового рішення про задоволення вимог її позову у вказаній частині.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.11.2014 року апелянтом не оскаржується.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи № 750/655/14 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5. про розірвання шлюбу, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів статті 308 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч.1 статті 303ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

В ході судового розгляду даної справи встановлено і вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, що з 28.07.2007року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.02.2014 року було розірвано (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відмовляючи в задоволенні вимог позову ОСОБА_5 в частині стягнення на її користь зі ОСОБА_7 грошової компенсації за 1/2 частину коштів на депозитному рахунку в ПАТ ''Універсал Банк'', суд першої інстанції зазначив, що згідно довідки ПАТ ''Універсал Банк''від 01.07.2014 № 036/328, станом на 01.07.2014 року відкриті рахунки в банку на ім'я ОСОБА_7 відсутні. При цьому депозитні рахунки в USD № НОМЕР_3 на суму 5104,30 дол. США, № НОМЕР_4 на суму 8283,39 дол. США, № НОМЕР_5 на суму 9497,03 дол. США, № НОМЕР_6 на суму 9867,64 дол. США, № НОМЕР_7 на суму 10868,47 дол. США, включаючи нараховані відсотки, були закриті відповідно 31.10.2012, 01.02.2013, 07.05.2013, 08.11.2013, 09.12.2013, тобто в період шлюбу. За даних обставин суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для стягнення на користь ОСОБА_5 зі ОСОБА_7 грошової компенсації за 1/2 частину коштів на депозитному рахунку в ПАТ ''Універсал Банк'', оскільки депозитні рахунки були закриті в період шлюбу сторін.

Як вбачається з довідки ПАТ ''Універсал Банк'' 01.07.2014 № 036/328 (а.с.105), в ПАТ'' Універсал Банк'' ОСОБА_7 було відкрито депозитний рахунок в USD № НОМЕР_7. Дата відкриття 08.11.2013року.Станом на 08.11.2013 року залишок на рахунку становив 10868,00 дол. США. Дата закриття рахунку 09.12.2013рік. Сума депозиту, включаючи нараховані відсотки, становила 10868, 47 дол. США.

Апелянт вважає, що на її користь підлягає стягненню зі ОСОБА_7 половина вказаної суми - 5434,23 доларів США. При цьому ОСОБА_5 стверджує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні вимог її позову у вказаній частині, оскільки вказаний рахунок було дійсно закрито 09.12.2013року - в період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі, проте, суд не прийняв до уваги тієї обставини, що станом на вказану дату вона зі ОСОБА_7 фактично не проживала, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні суду першої інстанції.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують вірного по суті висновку суду першої інстанції про відмову в задоволенні вказаної частини позовних вимог ОСОБА_5, з наступних підстав.

В ході судового розгляду даної справи встановлено і вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, що з 28.07.2007року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.02.2014 року було розірвано (а.с.6).

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 пояснив, що з ОСОБА_5 вони проживали разом до середини січня 2014 року. Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, з якою він звернувся до суду 21.01.2014року (а.с. 199), ОСОБА_7 також стверджував, що ''на даний час відповідач з дитиною проживає у іншого чоловіка''.

ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційного суду стверджувала, що її сімейні відносини зі ОСОБА_7 припинено з 02.12.2013року, на підтвердження своїх пояснень посилалась на показання свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні суду першої інстанції.

Апеляційний суд вважає, що апелянтом не представлено суду належних та допустимих доказів, як цього вимагають приписи статті 60 ЦПК України, відносно того, що сімейні відносини апелянта зі ОСОБА_7 припинено з 02.12.2013року. Відповідно до ч.1,ч.4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_9,яка підтвердила факт того, що станом на 06.12.2013року сторони по справі не проживали разом, не можуть бути підставою для скасування вірного по суті висновку суду першої інстанції щодо вирішення вказаної частини позовних вимог. Оскільки відповідно до приписів статті 63 ЦПК України, показання свідка є одним із видів доказів, згідно ч.2, ч.3, ч.4 статті 212 ЦПК України, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, відобразивши результати оцінки доказів в рішенні, з наведенням мотивів їх прийняття чи відмови у прийнятті. Таким чином, показання свідка ОСОБА_9, на які посилається ОСОБА_5 в доводах апеляційної скарги, були розцінені судом при вирішенні спору по суті в сукупності з іншими доказами по справі та їм була надана відповідна оцінка.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 не представлено суду належних та допустимих доказів, як цього вимагають приписи статті 60 ЦПК України, відносно того, що їх сімейні відносини зі ОСОБА_7 припинено з 02.12.2013року, а депозитний рахунок з сумою депозиту, включаючи нараховані відсотки - 10 868, 47дол. США, було закрито в ПАТ ''Універсал Банк'' 09.12.2013року (а.с.105), тобто в період перебування сторін по справі в зареєстрованому шлюбі, суд першої інстанції з врахуванням норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини та фактичних обставин справи обгрунтовано відмовив в задоволенні вимог позову ОСОБА_5 в частині стягнення зі ОСОБА_7 на її користь грошової компенсації за 1/2частину коштів вказаного депозитного рахунку в сумі 5434, 23 доларів США.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування в оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції, ухваленого на основі з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.11.2014 року апелянтом не оскаржується.

Керуючись статтями: 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: