Справа№592/2443/14-ц
Провадження №2/592/25/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого- судді Кондратенка М.В., при секретарі Жук О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про розірвання кредитного договору-

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що 10.11.2008 р. між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір.

У зв»язку з неналежним виконанням ним зобов»язань по договору, станом на липень 2010 року виникла заборгованість і яка за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнута з нього судовим наказом Ковпаківського районного суду м.Суми від 08.07.2010 р., з врахуванням судового збору, у загальній сумі 15710,53 грн.

В лютому 2014 року відповідачем було знову подано новий позов про стягнення з нього коштів по зазначеному вище кредитному договору. І рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.03.2014 р. з нього стягнуто 13290, 52 грн. заборгованості.

Відповідно до ст. 652 ЦК України, в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладанні договору, він може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов»язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах .

Вважає істотною зміною обставини те, що працює на ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе», інших джерел доходу не має, дохід обумовлений економічною кризою та іншими факторами, на які ні він, ні відповідач не розраховували при укладанні договору і не могли передбачити їх настання. Якби він міг передбачити такі обставини, взагалі б не укладав даного договору.

Крім того , у нього на утриманні є малолітня дитина - ОСОБА_2, 2009 р.н., та в бухгалтерії ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» вже перебуває постанова державного виконавця ВДВС СМУЮ щодо утримання заборгованості на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

На даний час у нього не має можливості сплачувати суми, передбачені договором, окрім як з заробітної плати.

Також зазначає, що Банком не виконано умови переддоговірної роботи згідно вимог Закону України «Про захист прав споживачів», бо кредитор зобов»язаний був надати йому у письмовій формі інформацію про кредитні умови, яка необхідна для свідомого вибору споживача, а саме:

а) існуючі форми кредитування , з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; б) орієнтовна сукупна вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); в) строк, на який кредит може бути одержаний; г) варіанти повернення кредиту і його умови ; д) необхідність здійснення оцінки майна, а якщо оцінка необхідна - ким вона здійснюється ; є) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; ж) позитивні й негативні аспекти пропонованих схем кредитування.

Однак цих вимог виконано відповідачем не було, чим порушені його права споживача.

Враховуючи зазначене, просить ухвалити рішення , яким :

· розірвати кредитний договір без номера і укладений 10.11.2008 р. між ним і ПАТ «Приватбанк «.

·

У судовому засіданні представник позивача- Колос Р.В. заявлену вимогу підтримав з зазначених вище підстав.

Будучи повідомленим судовою кореспонденцією під розписку про час і день судового засідання відповідач до суду явку свого представника не забезпечив. Однак з поданого заперечення вбачається, що Банк не визнає заявлену вимогу ОСОБА_1, враховуючи наступне.

Дійсно, між ПАТ КБ «ПриватБанком» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н від 10.11.2008 року і відповідно до умов якого позивач отримав кредит в сумі 12000,00 грн. і зобов»язався погашати його своєчасно в повному обсязі. Згідно з умовами договору, відсотки за користування кредитом нараховуються до повного його погашення.

Щодо посилки позивача на вимоги ст. 652 ЦК України, то у разі істотної зміни обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої особи за наявності всіх перелічених в даній статті умов одночасно. Але позивачем не доведено наявність всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання кредитного договору. Отже, відсутність роботи, або зменшення прибутку не є істотними змінами обставин в розумінні ст. 652 ЦК України / а.с. 54,55/

Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов не підлягає задоволенню , враховуючи наступні обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Згідно ч.1 і ч. 3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов»язками наділені обидві сторони договору.

Стаття 627, ч.1 ст. 628 , ст. 629 ЦК України зазначають, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Зміст договору становлять умови/ пункти / , визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов»язку.

Зобов'язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч.2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

Відповідно до ст. 590 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

1. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н від 10.11.2008 року та який має форму заяви позичальника , з зазначенням, що він у повному обсязі ознайомився з Умовами і Правилами надання банківського кредиту , тарифами Банку і просить відкрити рахунок та надати грошові кошти

/ а.с. 15 /.

Як вбачається з заяви від 10.11.2008 року, ОСОБА_1 ознайомлений з Умовами і Правилами надання банківських послуг по умовам « Кредитка « , з тарифами Банку і просить відкрити рахунок та надати грошові кошти у сумі 12000 грн. на банківську картку , з базовою процентною ставкою 30 % з розрахунку 360 днів у році, з строком дії згідно строку дії картки, з погашенням заборгованості щомісячними платежами у розмірі 7 % від суми заборгованості / а.с. 16 /.

Таким чином необхідно вважати, що умови договору узгоджені сторонами по всім пунктам щодо прав та обов»язків Банку і позичальника , Умов і Порядку кредитування , в т. ч. щодо нарахування відсотків, штрафних санкцій за невиконання зобов»язання. Договір підписаний позичальником ОСОБА_1 без будь -яких застережень чи заперечень і ця обставина свідчить , що він погодився з умовами надання йому карткового кредиту .

Враховуючи зазначені обставини суд не може погодитись з доводами позивача, що при укладанні договору про надання банківських послуг « Кредитка « порушені його права як позичальника та споживача у відповідності до вимог Закону України « Про захист прав споживачів «, і що умови угоди є не справедливими , бо при укладанні договору сторонами погоджені всі умови правочину і які є для них обов»яковими для виконання , що свідчить про їх волевиявлення та яке відповідає вимогам ст. ст. 202, 626-629 ЦК України.

2. Відповідно до ч.1 ст. 652 ЦК України, в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладанні договору, він може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов»язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах .

Згідно частини 2 ст. 652 ЦК України , якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених ч. 4 цієї статті - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої особи за наявності одночасно таких умов :

- в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане ;

- зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися ;

- виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану стону того, на що вона розраховувала при укладанні договору;

- із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована особа.

Таким чином Закон передбачає розірвання договору судом при умові , якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність до зазначених обставин або щодо його розірвання, а також при одночасній наявності всіх чотирьох умов, зазначених у ст. 652 ЦК України.

Однак у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, позивачем не надано доказів попереднього звернення до Банку з вимогою щодо можливого розірвання договору з підстави, зазначеної ч.2 ст. 652 ЦК України , та що його вимога Банком відхилена і щоб це було підставою для звернення з позовом до суду по захисту своїх прав споживача.

Позивачем ОСОБА_1 також не надано суду доказів наявності одночасно умов, визначених цим Законом, які є підставою для розірвання угоди.

А обставини і на які посилається позивач як на підставу розірвання карткового кредитного договору, суд не вважає такими , що істотно змінились і щоб це було підставою для задоволення заявленої вимоги.

Керуючись вимогами ст. 11, 202, 533, 626-629, 1064 ЦК України, ст. ст. 10,11,60,88, 208, 213-215,218 ЦПК України ,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 про розірвання карткового кредитного договору б/н від 10.11.2008 р. та укладеного між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» - відмовити за безпідставністю вимоги.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які приймали участь у справі , однак не були присутні при проголошенні вступної і резолютивної частини рішення, мають право на оскарження протягом 10 днів з дня отримання його копії з повним вмотивованим текстом.

Суддя М.В. Кондратенко