Номер провадження: 22-ц/785/1527/15
Головуючий у першій інстанції Бичковський Є. Л.
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Кравця Ю.І., Оверіної О.В.,

за участю секретаря - Желєзнова В.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Перемога" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Овідіопольське районне управління юстиції в Одеській області, про визнання договору купівлі-продажу будматеріалів недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстрації права власності за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Перемога" на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 грудня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2014 року ПрАТ "Перемога" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу будматеріалів недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстрації права власності.

Позивач посилався на те, що на підставі державного акту на право постійного користування землею від 15 грудня 2001 року він, зокрема, володіє земельною ділянкою під НОМЕР_1 в смт Великодолинське, на якій розташований самочинно побудований радгоспом-заводом "Пермога" гараж площею 86,5 кв.м.

04 березня 2003 року ВАТ "Перемога" продало ОСОБА_3 будівельні матеріали: будівельний камінь 1440 штук, плити перекриття 8 штук, ворота 2 штуки на загальну суму 2 424 грн. / а.с. 10/.

ВАТ "Перемога" для будівництва житлового будинку ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку площею 0,080 га, на яку він отримав відповідний державний акт. Гараж як незаконна будівля не був зазначений у цьому державному акті, але фактично його 9/10 частин знаходиться на землі позивача ПрАТ "Перемога", яка ОСОБА_3 не надавалась.

Однак, ОСОБА_3 придбані будівельні матеріали використав для будівництва гаражу, а не житлового будинку, тобто на думку позивача, обманув підприємство.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 жовтня 2006 року про визнання права власності ОСОБА_3 на зазначений гараж скасовано ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 08 серпня 2013 року. При цьому судом апеляційної інстанції було встановлено, що спірне нежитлове приміщення (гараж з оглядовою ямою) розташовано частково на земельній ділянці, що належить ОСОБА_3 та більшою частиною на земельній ділянці ПрАТ "Перемога".

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2014 року було скасовано ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 жовтня 2006 року про затвердження мирової угоди між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно до якої ОСОБА_3 в рахунок погашення свого боргу передав гараж у власність ОСОБА_4

28 листопада 2012 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_3 продав гараж ОСОБА_4.

Цей договір купівлі-продажу не містить істотних умов договору щодо розміру будівлі, що відчужується, та кадастрового номеру земельної ділянки, на якій вона розташована, тому, на думку позивача, такий договір не можна вважати укладеним.

На думку позивача ОСОБА_3, купивши гараж як будматеріали, ввів позивача в оману, незаконно оформив право власності на нього та продав його ОСОБА_4

Позивач просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу будматеріалів від 04 березня 2003 року між ВАТ "Перемога" та ОСОБА_3, скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на гараж за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 передати зазначений гараж ПрАТ "Перемога" у належному стані разом з ключами та технічною документацією на нього.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 грудня 2014 року Приватному акціонерному товариству "Перемога" у задоволенні його позову до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Овідіопольське районне управління юстиції в Одеській області, про визнання договору купівлі-продажу будматеріалів недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство "Перемога" просить рішення суду скасувати, тому що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу будматеріалів від 04 березня 2003 року, який було укладено між ВАТ "Перемога" та ОСОБА_3 під впливом обману з боку покупця, скасувати державну реєстрацію права власності на гараж по АДРЕСА_1 та зобов"язати ОСОБА_4 передати вказаний гараж, технічну документацію, ключі ПрАТ "Перемога".

Позивач посилається на те, що ОСОБА_3 купив у товариства будівельні матеріали на суму 2424 грн., які обіцяв використати на будівництво свого житлового будинку. Однак, ОСОБА_3 ввів товариство в оману та використав ці будівельні матеріали на будівництво гаражу по АДРЕСА_1, який в подальшому продав ОСОБА_4

Договором купівлі-продажу будматеріалів позивач вважає заяву ОСОБА_3 на ім"я Голови правління ВАТ "Перемога" від 03 березня 2003 року, в якій він просив продати йому будівельні матеріали по вул. Виноградній: камінь 1440 штук, плити перекриття 8 штук, ворота 2 штуки. Згідно печатки ВАТ "Перемога" від 04 березня 2003 року товариство отримало кошти у розмірі 2 424 грн. за продані будматеріали / а.с 10/.

Відповідно до ст. 57 ЦК України, яка діяла на момент укладення договору купівлі-продажу будматеріалів, угода, укладена внаслідок обману, може бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної чи громадської організації.

Якщо угода визнана недійсною з підстав обману, то потерпілому повертається другою стороною все одержане нею за угодою, а при неможливості повернення - відшкодовується його вартість.

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

В договорі купівлі-продажу від 04 березня 2003 року / заяві ОСОБА_3 від 03 березня 2003 року/, не вказано, що ОСОБА_3 зобов"язався використати куплені будівельні матеріали на будівництво свого житлового будинку.

Тому посилання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_3 ввів в оману ВАТ "Перемога" при покупці будівельних матеріалів є безпідставним.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що при купівлі будівельних матеріалів у ВАТ "Перемога" у березні 2003 року ОСОБА_3 ввів в оману продавця будівельних матеріалів, то суд першої інстанції обґрунтованого відмовив в задоволенні позову про визнання цього договору недійсним.

Крім того, встановлено та представником товариства "Перемога" не заперечується, що за договором купівлі-продажу від 04 березня 2003 року ОСОБА_3 були продані будівельні матеріали, а не гараж, то вимоги щодо зобов"язання ОСОБА_4 передати товариству "Перемога" гараж по АДРЕСА_1, технічної документації та ключів також безпідставні.

Посилання апеляційної скарги на те, що частина спірного гаражу знаходиться на земельній ділянці, яка знаходиться в користуванні ПрАТ "Перемога", не може бути підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу будівельних матеріалів від 04 березня 2003 року з підстав обману.

Якщо ПрАТ "Перемога" вважає, що спірний гараж займає частину землі товариства, то товариство не позбавлено права на звернення з вимогою про звільнення земельної ділянки.

Справа розглянута судом відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Перемога" відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 грудня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий К.П. Мартинова

Судді Ю.І. Кравець

О.В. Оверіна