У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 5 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 2 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним та встановлення права власності на квартиру,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із указаним позовом, у якому просила визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 12 червня 2007 року між нею та ОСОБА_3, та поновити за нею право власності на вказану квартиру.

В обґрунтування позову зазначала, що допустилася помилки при укладенні договору, що має істотне значення, а саме щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін. Також вказала, що мала попередню домовленість з відповідачем, який є її сином, що він буде її доглядати, а тому, бажаючи укласти з останнім договір довічного утримання, помилково уклала договір дарування. Після укладення спірного договору відповідач змінив своє ставлення до неї, не забезпечував продуктами, ігнорував домовленості щодо утримання та догляду.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 5 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 2 грудня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення по суті позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 5 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 2 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним та встановлення права власності на квартиру, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В. Закропивний