Справа № 203/5557/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська, в складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську подання старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло вказане подання, в обґрунтування якого зазначено, що в Кіровському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження №48777081 з примусового стягнення коштів з боржника ОСОБА_1 на користь стягувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Загальна сума заборгованості по зведеному виконавчому провадженню, з урахуванням стягнутих коштів за рахунок реалізації майна боржника складає 84652 грн. 21 коп. Посилаючись на те, що рухомого, нерухомого майна та коштів, на які може бути звернуто стягнення, у боржника не має, останній з 10.02.2009 року та по теперішній час не вчиняє дії щодо погашення боргу перед стягувачами, державний виконавець просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання судових рішень.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в ч.1 цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не зявився. В звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності представника виконавчої служби та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в поданні доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухиляння боржника від виконання ним зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян за кордон може бути, зокрема, наступне: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. Паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено в даному випадку.

Таким чином, відповідно до зазначених вище положень закону, боржника може бути обмежено у праві виїзду за межі України в разі його ухилення від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тобто ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Як вбачається із матеріалів справи, в Кіровському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції перебуває на виконанні зведене виконавче провадження №48777081 з примусового стягнення коштів з боржника ОСОБА_1 на користь стягувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Загальна сума заборгованості по зведеному виконавчому провадженню, з урахуванням стягнутих коштів за рахунок реалізації майна боржника складає 84652 грн. 21 коп.

Посилаючись на те, що рухомого, нерухомого майна та коштів, на які може бути звернуто стягнення, у боржника не має, останній з 10.02.2009 року та по теперішній час не вчиняє дії щодо погашення боргу перед стягувачами, державний виконавець просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання судових рішень.

З подання та доданих до нього документів вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 перед стягувачами частково була погашена за рахунок реалізації належного боржнику нерухомого майна. Іншого рухомого або нерухомого майна, належного боржнику, наявності в нього будь-яких доходів, які він укриває під час проведення виконавчих дій не встановлено.

А сам факт невиконання боржником в повному обсязі вимог виконавчих документів, за відсутності даних щодо реальної можливості у нього їх виконати на теперішній час, не може вважатись свідченням свідомого ухилення останнього від виконання своїх зобовязань шляхом вчинення будь-яких умисних дій чи бездіяльності.

Доказів іншого до подання державним виконавцем не надано.

В той час, як законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а саме за ухилення від виконання.

Крім того, суд враховує, що до подання не надано доказів про те, що боржник має намір покинути територію України, так само і відсутні дані про наявність у останнього закордонного паспорту.

В звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні подання за необгрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,12,83 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», ст.ст.197,208-210,377-1 ЦПК суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.Ю.Казак