Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М., Максимчук З.М.,

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю., за участю представника позивача адвоката Чайковського О.В. та представника відповідача Онищенка О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Авто Просто" на рішення Рівненського міського суду від 10 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю „Авто Просто" про визнання договору недійсним та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

31 березня 2015 року ОСОБА_3 звернувся в Рівненський міський суд з позовною заявою в якій зазначив, що 16.02.2011 року між ним та відповідачем було укладено угоду № 341333, предметом якої є надання йому відповідачем послуг системи „АвтоТак", спрямованих на придбання автомобіля.

На виконання вказаного договору ним за період з 16.02.2011 року по 11.10.2012 року було сплачено відповідачу 48725,19 грн., включаючи 2580,48 грн. вступного внеску, але автомобіля він так і не отримав.

Вважає, що укладена угода № 341333 від 16.02.2011 року є недійсною, оскільки цей правочин вчинений відповідачем із використанням нечесної підприємницької діяльності і містить несправедливі умови договору.

Із цих підстав просив визнати недійсною угоду № 341333 від 16.02.2011 року, укладену між ТзОВ „Авто Просто" та ОСОБА_3 та стягнути з ТзОВ „Авто Просто" на його користь 48725,19 грн., які ним вже були сплачені на виконання цієї угоди.

_______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1852/2015 Головуючий у 1 інстанції : Панас О.В.

Доповідач : Григоренко М.П.

Рішенням Рівненського міського суду від 10 липня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсною угоду № 341333 від 16.02.2011 року, укладену між ТзОВ „Авто Просто" та ОСОБА_3 та стягнуто на користь останнього із відповідача 48725,19 грн., в рахунок повернення раніше сплачених платежів за вказаною угодою.

Стягнуто з ТзОВ „Авто Просто" в прибуток держави судовий збір в розмірі 487,25 грн.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ТзОВ „Авто Просто" покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

Вказує, що позивач мав повну і достовірну інформацію про послуги відповідача та порядок їх надання. В Додатку №2 до Угоди безпосередньо поряд із підписом позивача наявна фраза наступного змісту: „Учасник своїм підписом засвідчує факт ознайомлення та згоду з умовами Угоди, підтверджує свої права та обов'язки за Угодою, підтверджує здатність набувати прав та обов'язків за Угодою, умови Угоди зрозумілі та він вважає їх справедливими по відношенню до себе".

Крім того, у позивача, відповідно до п. 13.8 ст. 13 Додатку №2 до Угоди, було 7 календарних днів від дати підписання Угоди для самостійного повторного ознайомлення з умовами Угоди та Додатків до неї, та у випадку незгоди з умовами Угоди, для її розірвання. Проте, позивач у семиденний термін не звертався до відповідача із заявою про розірвання Угоди у визначеному порядку, а почав виконувати свої зобов'язання щодо сплати щомісячних платежів.

Зазначає, що сторони при підписанні Угоди погодили, що в разі невиконання позивачем грошових зобов'язань за Угодою (несплата 3-х щомісячних платежів) у ТзОВ „Авто Просто" виникає право на розірвання Угоди в односторонньому порядку, без подальшого узгодження з Учасником системи. Листом ТзОВ „Авто Просто" № 853 від 27.08.2014 року повідомлено, що у зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 умов ст. 5 Угоди № 341333 та ст. 2, п. 2.3 Додатка №2, у відповідності до положень ст. 14, п. 14.4 „Правил функціонування системи придбання в групах Авто Так" ТзОВ „Авто Просто" розірвало Угоду з ним, про що повідомило письмово.

Також вказує, що умовами Угоди не передбачено обов'язок ТзОВ „Авто Просто" повідомляти в письмовому вигляді та ще й цінним листом Учасника системи (позивача) про розірвання Угоди в порядку ч. 14,4 ст. 14 Додатку №2 до Угоди, а також не передбачено обов'язок зберігати будь-які докази такого повідомлення.

Крім того, вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду, оскільки 16.02.2011 року, в день підписання Угоди, позивач довідався або міг довідатися про те, що умови Угоди порушують його права, а із позовною заявою він звернувся в суд в березні 2015 року, тобто з пропуском позовної давності.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача вказує, що оскаржуване рішення вважає законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

В ході апеляційного розгляду справи представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 у повному обсязі, суд першої інстанції послався на положення на ст. ст. 215, 216,238, 985 ЦК України, ч. ч. 1,2,5,6 ст. 18 та ч. ч. 2,3,6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» та дійшов висновку, що укладена між сторонами у даній цивільній справі 16.02.2011 року угода № 341333 є укладеною із використанням відповідачем нечесної підприємницької практики, оскільки позивача було введено в оману щодо реального часу отримання автомобіля, пропонування з метою реалізації однієї продукції до реалізації іншої, не була надана повна інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору, а надана інформація викладена у нечіткий та двозначний спосіб, з приховуванням загальної ціни послуг, угодою не передбачено обов'язок ТОВ «Авто Просто» повідомляти споживача про розірвання цієї угоди в порядку п. 14.2 ст. 14 Додатку № 2, а також містить несправедливі умови, так як всупереч принципу добросовісності їх наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, що стосується загальної ціни договору та вартості послуг, вирахування відступного та право відповідача не повертати внески, сплачені авансом.

Крім того, угодою було передбачено право відповідача вчиняти від імені позивача правочини у своїх інтересах, що суперечить положенням ч. 3 ст. 238 ЦК України, а також було обмежено право страхувальника на заміну Вигодонабувача.

Проте, дані висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними доказами, в зв'язку із чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з ухваленням у справі нового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 16.02.2011 року між сторонами у даній справі було укладено угоду № 341333, відповідно до якої ТзОВ „Авто Просто" взяло на себе зобов'язання надати ОСОБА_3 послуги за системою „Авто Так", спрямованих на придбання останнім автомобіля марки «ЗАЗ», модель «Ланос», вартістю 71680 грн.

Опис діяльності зазначеної програми відображено у Правилах функціонування системи придбання в групах "Авто Так" (Додаток № 2 до угоди № 341333).

З додатку № 1 до угоди № 341333 вбачається, що особу, з якою ТОВ "Авто Просто" уклав договір про забезпечення автомобіля для позивача, а так само виробника, імпортера, дистриб'ютора, модель, основні технічні характеристики автомобіля оспорюваною угодою не визначено.

Зобов'язання ТОВ "Авто Просто" у спірних відносинах зводиться до організації і створення умов для придбання автомобілів учасниками системи та здійснення адміністративних процедур. Натомість обов'язок позивача як учасника системи - виконання зобов'язань, передбачених правочином, у визначених угодою порядком та в строки.

На виконання вказаної угоди позивачем було сплачено вступний та 23 щомісячних внесків, на загальну суму 48725,19 грн.

Наполягаючи на визнанні недійсною угоди № 341333 в цілому, позивач одночасно посилається на те, що ця угода укладена із використанням відповідачем нечесної підприємницької практики, а також містить несправедливі умови.

Нечесною підприємницькою діяльністю з боку ТОВ "Авто Просто" позивач вважає те, що вказане товариство ввело його в оману щодо реального часу отримання автомобіля, вимусило його укласти договір страхування, не надало повної інформації, необхідної для здійснення свідомого вибору, а надана інформація викладена у нечіткий та двозначний спосіб, з приховуванням загальної ціни послуг, угодою не передбачено обов'язок ТОВ «Авто Просто» повідомляти споживача про розірвання цієї угоди в порядку п. 14.2 ст. 14 Додатку № 2.

Несправедливими умовами угоди на думку позивача є те, що в цьому договорі не вказана загальна ціна договору та вартість послуг, передбачено вирахування відступного та право відповідача не повертати внески, сплачені авансом, що у своїй сукупності суперечить принципу добросовісності і призводить до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін у даному договорі, на шкоду споживача.

Проте, розглядаючи дані позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції не врахував, що ст. ст. 18, 19 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачають різні взаємовиключні підстави визнання угод недійсними, про що прямо зазначено у постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року № 6-40, а тому угода № 341333 могла бути визнана судом лише з підстав, які зазначені в одній із вищевказаних статей Закону України «Про захист прав споживачів», а не в сукупності за обома статтями.

В ході апеляційного розгляду справи представник позивача заявив, що на його думку угода № 341333 має бути визнана недійсною в першу чергу із тих підстав, що ця угода була укладена із використанням відповідачем нечесної підприємницької діяльності, хоча ця угода одночасно містить і несправедливі умови, що також є підставою для визнання вищевказаного правочину недійсним.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно чч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до положень 19 Закону України "Про захист прав споживачів", забороняється здійснення нечесної підприємницької практики і в цій статті наведено перелік випадків, в яких підприємницька діяльність може бути визнана нечесною.

Посилаючись на положення вказаної статті та вказуючи про те, що представник ТОВ «Авто Просто» ввели його в оману, повідомивши про те, що автомобіль він зможе отримати на протязі місяця, позивач будь-які докази з даного приводу не надав і ці твердження останнього є голослівним.

Умови укладено угоди № 341333 також не містять будь-якої інформацію такого роду.

А тому, на переконання колегії суддів, відсутні підстави для визнання недійсною вищевказаної угоди з тих підстав, що відповідач ввів в оману позивача щодо реального часу отримання автомобіля, а тому в його діях міститься ознаки нечесної підприємницької діяльності.

Так само, відсутні ознаки нечесної підприємницької діяльності в діях відповідача щодо необхідності укладення договору страхування, оскільки цей договір страхування із позивачем укладався не сам по собі, а у зв'язку із тим, що останній мав отримати автомобіль за системою „Авто Так", а тому страхування учасника цієї системи перед усім мало на меті уникнення всіх негативних наслідків для функціонування цієї системи, у тому разі якщо із цим учасником щось станеться.

Щодо невідповідності чинному законодавству певних положень договору страхування, який був укладений відповідачем від імені позивача, то останній не позбавлений права оскаржити його окремо від угоди № 341333, оскільки ці дві угоди не є настільки взаємопов'язаними, що виключає можливість їх окремого оспорювання в судовому порядку.

Стосовно надання ТОВ «Авто Просто» необхідної інформації позивачу при укладенні договору, для здійснення позивачем свідомого вибору, в тому числі і щодо загальної ціни та порядку розірвання послуг, то в даному випадку також відсутні підстави вважати, що відповідачем було допущено порушення положень Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи свідчать, що 16.02.2011 року під час укладення угоди позивач отримав примірник угоди та додатки до неї, які містять опис послуг ТОВ ТОВ «Авто Просто» .

Відповідно до ст. 10 угоди від 27 жовтня 2011 року підписання цієї угоди та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами її умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди й додатків до неї.

Згідно з п. 13.8 ст. 13 додатку № 2 до угоди учаснику надається 7 днів для того, щоб він міг детально ознайомитися з Угодою та прийняти її чи відмовитись від участі в системі "Авто Так". При цьому в разі розірвання угоди протягом семи днів з дати її підписання учаснику повертається сума всіх коштів, внесених ним на рахунок ТОВ «Авто Просто». Для цього необхідно письмово повідомити ТОВ «Авто Просто» про розірвання угоди.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 із заявою про розірвання угоди в семиденний термін до ТОВ "АВТО ПРОСТО" не звертався, що свідчить про його розуміння та згоду з усіма умовами угоди.

Крім того, про належну обізнаність позивача із умова угоди № 341333 в певній мірі свідчить і те, що останній вносив дострокові внески в порядку авансу, розраховуючи тим самим отримати автомобіль раніше за інших учасників і така можливість прямо була передбачена системою "Авто Так".

Обставини справи вказують на те, що позивач звернувся до суду із своїм позовом вже лише після того, як не отримав бажаного результату після спроби отримати автомобіль раніше інших учасників, шляхом внесення дострокових авансових внесків за системою «Авто Так», а до цього він не вважав умови укладеної угоди несправедливими чи підприємницьку діяльність відповідача нечесною.

Статтею 3 Угоди передбачено, що ТОВ «Авто Просто» зобов'язується забезпечити отримання учасником автомобіля згідно з умовами Угоди. При цьому відповідно до ст. 8.2 додатку № 2 до Угоди поняття "право на отримання автомобіля" означає право учасника одержати власне автомобіль та обов'язок товариства передати автомобіль у зазначений термін, якщо учасник на момент фактичної передачі автомобіля належно виконує свої зобов'язання. Водночас ТОВ "АВТО ПРОСТО" зобов'язане надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику протягом 5 робочих днів після того, як учасник, у якого виникло право на одержання автомобіля, здійснить відповідні платежі.

Згідно з п. 2.6 ст. 2 додатку № 2 до Угоди Чисті внески, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від вартості автомобіля, що у свою чергу є оплатою за товар - автомобіль.

Таким чином, в Угоді чітко передбачено, що споживач оплачує кожного місяця частину ціни автомобіля. Крім того, сплачені Чисті внески перерахунку (у зв'язку зі зміною ціни автомобіля) не підлягають. Після одержання автомобіля та реєстрації його на своє ім'я споживач зобов'язаний і надалі сплачувати кошти за автомобіль до повної його оплати - 100% від ціни автомобіля.

Отже, Угодою передбачена щомісячна сплата внесків за (товар) автомобіль, який передається споживачеві в рамках укладеної Угоди, а не за можливість одержання права на купівлю товару.

Споживач, який виконав усі умови угоди, має повне право вимагати від ТОВ «Авто Просто» виконання свого зобов'язання, а саме: оплатити продавцю вартість автомобіля та передати автомобіль споживачу, незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі.

Отже, за системою придбання автомобілів у групах "Авто Так" кожний з учасників, який належним чином виконує зобов'язання за Угодою, отримує автомобіль через механізм, передбачений в Угоді, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок Чистого Фонду групи, створеного за рахунок щомісячних внесків учасників групи (п. 1.2 ст. 1, п. 4.1 ст. 4 додатку № 2 до Угоди).

Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в ч. 2 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", тобто умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Таким чином, для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; умови договору завдають шкоди споживачеві.

За змістом ч. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір.

Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (ч. 6 ст. 18 Закону).

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" під поняттям "фінансова послуга" розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Виходячи із положень цієї правової норми діяльність відповідача по надання фінансових послуг іншим особам, з метою отримання прибутку у вигляді внесення учасниками системи "Авто Так" щомісячних платежів за адміністрування, не суперечить положенням чинного законодавства, яке не містить будь-яких прямих застережень щодо граничного розміру винагороди за надання фінансових послуг.

Твердження позивача про те, що укладена ним із відповідачем угода містить несправедливі умови, так як всупереч принципу добросовісності їх наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, що стосується загальної ціни договору та вартості послуг, вирахування відступного та право відповідача не повертати внески, сплачені авансом, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки колегія суддів не вбачає наявності істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін угоди № 341333, оскільки умови цієї угоди визначені з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості і ОСОБА_3 мав можливість на власний розсуд приймати чи не приймати ці умови, виходячи із принципу свободи договору, закріпленого в ст. 627 ЦК України.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 має бути відмовлено у повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Авто Просто" задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду від 10 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю „Авто Просто" про визнання договору недійсним та стягнення коштів - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.М. Ковальчук

З.М. Максимчук