Справа № 2-о/489/26/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

06.02.2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

представника заявниці - ОСОБА_1,

заінтересованої особи - Гавелі О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 р. ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Вказувала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді належної йому частки квартири АДРЕСА_1. Спадкоємицею за заповітом після його смерті є ОСОБА_5, мати заявниці, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, однак не встигла оформити свої спадкові права, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 є її донька, однак при зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності в порядку спадкування заявниці було відмовлено, оскільки у правовстановлюючому документі - заповіті, посвідченого від імені померлого ОСОБА_4, помилково було вказано прізвище спадкодавця як "ОСОБА_4", замість вірного "ОСОБА_4".

Посилаючись на вищевикладене, заявниця просить суд встановити факт, що заповіт від 18.07.1997 року, посвідчений ПН ММНО ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 1590, складений ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник заявниці заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Заінтересована особа - державний нотаріус Другої миколаївської державної нотаріальної контори Гавеля О.О. не заперечувала проти задоволення вимог.

Вислухавши пояснення, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

18.07.1997 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було посвідчено заповіт від імені "Янишевського Яна Январовича", відповідно до якого останній заповідав все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, в тому числі і належну йому частку кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Як вбачається з матеріалів справи, у встановленому законом порядку ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, проте не встигла оформити свої спадкові права, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до Постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори Гавелі О.О. від 20.09.2013 року та від 05.08.2014 р., видача Свідоцтва про право на спадщину неможлива,оскільки в заповіті від 18.07.1997 р. прізвище заповідача визначено як "ОСОБА_4", а в свідоцтві про смерті - "ОСОБА_4".

Згідно копії паспорту громадянина України вбачається, що прізвище спадкодавця визначено українською мовою як "ОСОБА_4", а на російській мові як "ОСОБА_4".

Відповідно до Свідоцтва про право власності від 05.04.1994 р., виданого державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори, "ОСОБА_4" (на російській мові) належить 1/2 частка АДРЕСА_1.

Згідно повідомлення про проведення первинного уточнення персональних даних Державного реєстру виборців, виборцем зазначено ОСОБА_4, який мешкає за адресою АДРЕСА_1.

Вказані обставини вказують на те, що існують розбіжності в написанні прізвища спадкодавця при перекладі на українську мову, що свідчить про наявність помилки.

Враховуючи вищевикладене суд вважає встановленим, що при оформленні заповіту помилково було зазначено прізвище заповідача як "ОСОБА_4", замість вірного «ОСОБА_4».

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дає можливість оформити документи про право власності в поряду спадкування за заповітом.

Керуючись ст.ст. 14, 212-214, 234, 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлююго документу - задовольнити.

Встановити факт, що заповіт від 18.07.1997 року, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 1590, складений ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: