АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/872/15 Головуючий 1 -ї
Справа №644/2466/14 - ц інстанції: Бабенко Ю.П.
Категорія: "сімейні" Доповідач: Бурлака І. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» січня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеним та в подальшому уточненим позовом до ОСОБА_2. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що з відповідачем до 14.05.1996 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2006 року відповідача позбавлено батьківських прав. 16.08.2013 року дочку зараховано до Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна. За перший та другий курси навчання дочки вона сплатила по 9054, 50 грн. за кожен курс. Відповідач будь - якої матеріальної допомоги на утримання дочки під час її навчання не здійснював. Просила стягнути з відповідача на її користь для повнолітньої дочки щомісячно аліменти у розмірі 1218,00 грн., починаючи з 21.10.2012 року до закінчення дочкою навчання у 23 роки та на її користь грошову компенсацію в розмірі 9054, 50 грн.; негайно виконати рішення про стягнення аліментів в межах місячного платежу.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2014 року позов - задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 609,00 грн. щомісячно, починаючи з 19.03.2014 року на період її навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23 років, тобто не більш ніж до ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3 9054, 50 грн. та в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.; зазначено, що рішення в частині стягнення аліментів на один місяць в розмірі 609, 00 грн. підлягає негайному виконанню.

Не погодився з судовим рішенням ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду - скасувати в частині задоволення позову та відмовити в цій частині в задоволенні позову; в іншій частині рішення суду - залишити без змін. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, на порушення норм матеріального і процесуального права. Вказав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув увагу на те, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу, оскільки він не працює, доглядає батьків похилого віку, які за віком потребують сторонньої допомоги; як малозабезпечена сім'я він перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення в Орджонікідзевському районі м. Харкова та отримує соціальну допомогу.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу - задовольнити частково, рішення суду - змінити з наступних підстав.

Задовольняючи позов в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 609,00 грн. щомісячно, починаючи з 19.03.2014 року на період її навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23 років, тобто не більш ніж до ІНФОРМАЦІЯ_2 з допущенням негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів на один місяць в розмірі 609, 00 грн., суд першої інстанції, з висновком якого погодилась судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, якій не виповнилося 23 роки, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 14 травня 1996 року та від шлюбу мають дочку ОСОБА_4, яка навчається на другому курсі денної форми навчання медичного факультету в Харківському національному університеті ім. В.Н. Каразіна за контрактом № 3501/213-095 від 16.08.2013 року. Вартість навчання за навчальний рік становить 12935,00 грн. Позивачка та дочка проживають разом за адресою: АДРЕСА_1. Із матеріалів справи вбачається, що за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.04.2006 року ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав. Із судових рішень судів першої та апеляційної інстанції вбачається, що ОСОБА_2 має ще заборгованість по аліментам на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 30674, 13 грн., яка на той час була неповнолітньою. ОСОБА_5 проживає разом з батьками ОСОБА_6, 1926 року народження, та ОСОБА_7, 1930 року народження, за адресою: АДРЕСА_2, які є пенсіонерами, знаходяться на його утриманні та потребують сторонньої допомоги. Із довідки № 812 Харківської міської поліклініки № 18 від 10.02.2014 року вбачається, що його батько не здатний сам себе обслуговувати протягом року. З січня 2014 року ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради та йому з лютого 2014 року по червень 2014 року виплачувалася соціальна допомога як малозабезпеченій сім'ї в розмірі 191, 84 грн., а всього сплачено 959,20 грн., з квітня 2014 року по вересень 2014 року всього - 1151,04 грн. (а. с. 65, 73) та з лютого по червень 2014 року здійснювалася компенсаційна виплата працездатній особі, що не працює в розмірі відповідно за лютий 2014 року - 5, 95 грн., за березень 2014 року - 13,86 грн., за квітень 2014 року - 13, 86 грн., за травень 2014 року - 14, 11 грн., за червень 2014 року - 14, 55 грн., а всього сплачено 62,33 грн., з квітня 2014 року по вересень 2014 року всього - 87, 73, (а. с. 66, 74). Із довідки Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради від 16.10.2014 року вбачається, що йому призначено і компенсаційну виплату як особі, яка здійснює догляд за особою, яка досягла 80 років, а саме за матір'ю ОСОБА_7 з 17.02.2014 року по 23.11.2017 року. З 2000 року ОСОБА_2 не працює. Проте, 19.04.2013 року на нього зареєстровано автомобіль марки «FORD FOCUS», 2012 року випуску, на який на підставі виконавчого листа від 16.07.2014 року постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 03.11.2014 року накладено арешт. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.07.2014 року, яку надано Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції за ОСОБА_2 зареєстровано нерухоме майно, (а. с. 112-115). У жовтні 2014 року ОСОБА_2 перерахував 5000,00 грн. на рахунок Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції для погашення заборгованості по аліментам, (а. с. 120).

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 пояснив, що дохід ОСОБА_2 складає 200,00 грн. щомісячно. Автомобіль марки «FORD FOCUS», 2012 року випуску ОСОБА_2 придбав за кошти своїх батьків.

Однак, належних та допустимих доказів відповідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження своїх доводів не надав. Відповідних доказів не містять і матеріали справи.

Представник ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції пояснила, що дохід ОСОБА_3 складає не більше розміру мінімальної заробітної плати, інших доходів у неї не має.

Ухвалюючи рішення в частині стягнення аліментів щомісячно в розмірі 609,00 грн., які складаються з вартості навчання, підручників, проїзду до навчального закладу тощо (а. с. 34), розміру мінімальної заробітної плати та враховуючи майновий стан ОСОБА_2, суд першої інстанції правильно виходив з того, що ОСОБА_2 не довів того, що він не може надавати матеріальну допомогу в цьому розмірі.

Погоджується судова колегія і з висновком суду щодо негайного виконання судового рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, оскільки висновок суду в цій частині не суперечить вимогам п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України.

За таких обставин судова колегія вважає, що рішення в цій частині ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни або скасування в цій частині не вбачається. Доводи апеляційної інстанції висновків суду в цій частині не спростовують.

Проте, судова колегія не погоджується з рішенням суду щодо стягнення на її користь грошової компенсації в розмірі 9054, 50 грн., виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що вартість навчання за попередній календарний рік, тобто за 2013 рік склала 12935, 00 грн. з щомісячною оплатою 1077,92 грн., яка увійшла у склад аліментів, розмір яких визначено судом першої інстанції, з яким погодилася судова колегія. Оплату проведено ОСОБА_4 за 2013 рік в розмірі 7761,00 грн.; за 2014 рік - в розмірі 12935, 00 грн.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідний висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 24.12.2014 року (справа № 6-186ц14).

Виходячи з того, що вартість навчання увійшла у склад аліментів, розмір яких визначено судом першої інстанції, інших додаткових витрат на дочку норми цієї глави не встановлюють, судова колегія вважає, що в цій частині рішення суду підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні позову ОСОБА_3 в цій частині.

Питання щодо сплати судового збору вирішено відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України та положень Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.2.ч.1.ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст. 313, ч.2.ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2014 року - змінити, скасувавши його в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 9054, 50 грн. та в задоволенні позову в цій частині ОСОБА_3 - відмовити.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії