У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Максимчук З.М., Боймиструка С.В.

секретар судового засідання:Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки виконання рішення суду в порядку ст. 236 КЗпП України.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2014 року заяву ОСОБА_2 про стягнення середньої заробітної плати з ПАТ «Укртранснафта» за час затримки виконання рішення суду задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Укртранснафта» на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час затримки виконання рішення суду за період з 20 травня 2014 року по 02 липня 2014 року включно в сумі 10 206 (десять тисяч двісті шість) грн. 90 коп.

Стягнуто з ПАТ «Укртранснафта» на користь держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судових витрат.

В поданій на ухвалу апеляційній скарзі відповідач вказує на її незаконність, оскільки судом не враховано, що причиною несвоєчасного поновлення на роботі ОСОБА_2 є бездіяльність самого позивача, який несвоєчасно звернувся до державної виконавчої служби з виконавчим листом про вчинення таких дій.

Зазначає про помилковість проведення розрахунків заборгованості за вказаними позовними вимогами, оскільки для розрахунку розміру середньої заробітної плати необхідно брати до уваги останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню, тобто це жовтень, листопад 2013 року.

Просить ухвалу скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи заявлені вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Укртранснафта» несвоєчасно виконав рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого ОСОБА_2, а тому відповідно до ст. 236 КЗпП України повинен виплатити позивачу середню заробітну плату за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 20 травня 2014 року по 02 липня 2014 року.

На підтвердження таких висновків в рішенні наведені відповідні мотиви та докази з якими погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги про те, що через бездіяльність, позивач несвоєчасного звернувся до державної виконавчої служби з виконавчим листом про поновлення на роботі не заслуговують на увагу оскільки зазначені обставини будь-яким чином не перешкоджали відповідачу негайно у добровільному порядку виконати судове рішення про поновлення позивача на роботі, так як це є обов'язком роботодавця, а не його правом.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 травня 2014 року визнано незаконним звільнення з роботи ОСОБА_2 та поновлено його на роботі на посаді начальника служби охорони праці, стягнуто з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2014 року по 19 травня 2014 року в розмірі 31301,16 грн. та 1500,00 грн. моральної шкоди.

Вказане рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку допущено до негайного виконання.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 08.08.2014 р. вказане рішення залишено без змін.

21 травня 2014 року позивач звернувся з письмовою заявою про поновлення його на роботі до начальника РБУ Філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» ПАТ «Укртранснафта», який був наділений правом прийняття та звільнення працівників, що стверджується наказом від 02.07.2014 року. (а.с. 16-17).

В зв'язку з невиконанням вказаного рішення суду ОСОБА_2 в подальшому змушений був звертатися до державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню, що передбачено спеціальним законом - ч. 5 ст. 235 КЗпП України .

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що відповідач повинен був допустити працівника до роботи одразу ж після прийняття рішення .

Тобто, у розумінні вказаної норми закону, негайне виконання такого рішення полягає у тому, що рішення місцевого суду може бути виконано незалежно від його оскарження сторонами в апеляційному порядку та набранням ним законної сили.

Однак, як встановлено судом, вказане рішення місцевого суду від 19 травня 2014р., було виконане відповідачем лише 02 липня 2014 року в примусовому порядку.

Таким чином, оскільки затримка виконання рішення відбулася не з вини позивача, по справі доведено його волевиявлення поновитися на роботі одразу після ухвалення рішення, що судом правильно кваліфіковано як вимушений прогул, у відповідності до ч.5 ст.235, ст.236 КЗпП України, позивач має право на отримання від відповідача оплати вимушеного прогулу.

Розрахунок заборгованості в сумі 10206 грн. 90 коп. визначений правильно, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Оскільки ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому колегія суддів не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст.307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Укртранснафта» відхилити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді :