АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Кулянди М. І.

суддів: Винту Ю.М., Одинака О.О.

секретар: Паучек І.І.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення солідарно заборгованості по кредитному договору,-

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення солідарно заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 26 грудня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір E/V063129.

Згідно умов вказаного договору банк зобов'язався надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 100 000 доларів США на термін до 10 грудня 2009 року, а останній - повернути кредит та сплатити відсотки за його користування у строки та порядку, встановленому кредитним договором.

Зазначає, що банк свої зобов'язання за договором E/V063129 від 26 грудня 2006 року виконав.

Станом на 07 серпня 2014 року у зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором за ОСОБА_2 числиться заборгованість в розмірі 123 553, 76 доларів США, яка складається із наступного:

- 35 733,48 доларів США - заборгованість за кредитом;

- 59 192,68 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом;

№ 22ц-523/15 головуючий по 1 інстанції Мізюк В.М.

Категорія: 19/27 доповідач Кулянда М.І.

- 28 627,60 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 07 серпня 2011 року по 07 серпня 2014 року.

Крім цього, вказує, що для забезпечення виконання зобов'язань за договором E/V063129 від 26 грудня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки. Відповідно до п. 5 вказаного договору банком було направлено ОСОБА_3 письмову вимогу із зазначенням про невиконання зобов'язань за кредитним договором, однак, вимога була залишена без задоволення.

У зв'язку з наведеним, просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором E/V063129 від 26 грудня 2006 року у розмірі 123 553,76 доларів США, що за курсом НБУ складає 2 785 172 грн. 42 коп.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

На дане рішення ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення районного суду в частині відмови в задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором не відповідає вказаним вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 26 грудня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір E/V063129 згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 100 000 доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами до 10 грудня 2009 року.

Пунктом 2.2.3 кредитного договору встановлено, що позичальник зобов'язується проводити погашення кредиту в порядку і терміни згідно графіку погашення кредиту та відсотків, що зазначені в додатку № 1, який є невід'ємною частиною цього договору.

Додатком №1 кредитного договору передбачено, що ОСОБА_2 зобов'язується до встановленого додатком №1 числа кожного місяця, в період з 10 січня 2007 року по 10 грудня 2009 року, сплачувати на користь позивача щомісячний платіж на суму 3499 доларів США за всі місяці, крім як за 10 грудня 2009 року - в сумі 3477,39 доларів США.

На забезпечення виконання кредитного договору 26 грудня 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № E/V063129, згідно з умовами якого поручитель зобов'язується відповідати в повному обсязі перед кредитором за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором від 26 грудня 2009 року

Також встановлено, що ОСОБА_2 не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 07 серпня 2014 року становить 123 553,76 доларів США, що за курсом НБУ складає 2 785 172 гривень 42 копійки.

Станом на 07 серпня 2014 року, у зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором за ОСОБА_2 рахується заборгованість в розмірі 123 553, 76 доларів США, яка складається із наступного:

- 35 733,48 доларів США - заборгованість за кредитом;

- 59 192,68 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом;

- 28 627,60 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

При цьому, сума несплаченої пені нарахована за період з 07 серпня 2011 року по 07 серпня 2014 року.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Таким чином, пеня - це санкція, яка нараховується від першого дня прострочення виконання зобов'язання й до того дня, доки зобов'язання не буде виконане.

Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України ).

Чинне цивільне законодавство передбачає два види позовної давності - загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України ).

Спеціальна позовна давність встановлена законом для окремих видів вимог. Так, спеціальна позовна давність тривалістю в один рік передбачена, зокрема, для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України .

Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов'язана лише з наявністю про це заяви сторони.

Таким чином, суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув і прийшов до помилкового висновку, відмовивши публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» в стягненні із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, а тому рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про задоволення позову в цій частині.

Разом з тим, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, відмовивши у задоволенні позову публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_3, оскільки договір поруки в силу ч.4 ст. 559 ЦК України припинив свою дію.

Рішення районного суду в цій частині відповідає вимогам закону, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом на забезпечення виконання кредитного договору 26 грудня 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № E/V063129, згідно з умовами якого поручитель поручився перед кредитором за виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором і відповідати перед ним у тому ж розмірі, що й боржник.

Судом встановлено, що кредит боржнику видавався на строк з 26 грудня 2006 року по 10 грудня 2009 року, а згідно п. 10 договору поруки № E/V063129 від 26 грудня 2006 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 не визначено строк після закінчення якого порука припиняється, а зазначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання й діє до повного виконання зобов'язань за договором кредиту.

Крім того, сторони також встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору ОСОБА_2 допустив заборгованість у розмірі 123 553,76 доларів США, що за курсом НБУ складає 2 785 172 гривень 42 копійки.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч ч. 1, 3 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

На підставі ч. 1 ст. 252, ч. 1 ст. 253 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями, годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. .

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як убачається з графіка погашення кредиту, чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 10 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

Судом встановлено і вказане підтверджується розрахунками позивача, що з 10 грудня 2008 року ОСОБА_2 перестав виконувати умови кредитного договору та проводити оплату поточних щомісячних платежів із погашення кредиту та процентів за користування ним (а.с.11).

Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

В даному випадку, шестимісячний строк для пред'явлення вимоги до поручителя повинен обчислюватись з 11 грудня 2008 року, а банк звернувся до суду з позовом лише 03 жовтня 2014 року.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про припинення договору поруки, в силу вимог ч.4 ст.559 ЦК України, який було укладено 26 грудня 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апелянта про те, що право вимоги у нього виникло після закінчення кінцевого терміну повернення кредитних коштів, тобто після 10 грудня 2009 року є помилковими і спростовується вищенаведеним.

Крім того, згідно правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року № 6-53цс14 визначено, що виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Відповідно до ст. 360-7 ч.ч. 1, 2 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Як убачається з графіка погашення кредиту, чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 10 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

Судом встановлено і вказане підтверджується розрахунками позивача, що з 10 грудня 2008 року ОСОБА_2 перестав виконувати умови кредитного договору та проводити оплату поточних щомісячних платежів із погашення кредиту та процентів за користування ним (а.с.1).

В даному випадку, шестимісячний строк для пред'явлення вимоги до поручителя повинен обчислюватись з 11 грудня 2008 року, а банк звернувся до суду з позовом лише 03 жовтня 2014 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині.

У решті рішення суду підлягає залишенню без змін.

Також в силу вимог ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 913 гривень 08 копійок судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2015 року в частині відмови в задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором E/V063129 від 26 грудня 2006 року у розмірі 123 553,76 доларів США, що за курсом НБУ складає 2 785 172 гривень 70 копійок скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором E/V063129 від 26 грудня 2006 року у розмірі 123 553,76 доларів США, що за курсом НБУ складає 2 785 172 гривень 70 копійок задовольнити .

Стягнути із ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 123 553,76 доларів США, яка складається із :

- 35 733,48 доларів США - заборгованість за кредитом;

- 59 192,68 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом;

- 28 627, 60 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 913 гривень 50 копійок судового збору.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: