Провадження № 2/461/146/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Мисько Х.М.,

при секретарі - Коружинець Н.В.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, з участю третіх осіб: Відділу реєстрації актів цивільного стану Галицького району Львівського міського управління юстиції, Галицького районного відділу Державної міграційної служби України у м. Львові, Першої львівської державної нотаріальної контори про встановлення факту родинних зв`язків між фізичними особами з метою отримання спадщини,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, з участю третіх осіб: Відділу реєстрації актів цивільного стану Галицького району Львівського міського управління юстиції, Галицького районного відділу Державної міграційної служби України у м. Львові, Першої львівської державної нотаріальної контори, в якому просить встановити факт родинних зв'язків між заявником ОСОБА_1 та померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7, як батько і донька, з метою отримання ОСОБА_1 спадщини як спадкоємець за законом першої черги; вважати правильним прізвище, ім'я по батькові заявника, як «ОСОБА_1»; зобов'язати Відділ реєстрації актів цивільного стану Галицького району Львівського міського управління юстиції зареєструвати відповідні зміни в установчих даних заявника та видати нове свідоцтво про народження на ім'я «ОСОБА_1», де вказати батька - ОСОБА_7; зобов'язати Галицький районний відділ Державної міграційної служби України у м. Львові провести заміну документів, що встановлюють особу, на підставі нових даних і видати новий паспорт; зобов'язати Першу львівську державну нотаріальну контору зареєструвати заяву про прийняття спадщини у спадковій справі №55743500 від ОСОБА_1 як спадкоємця за законом першої черги.

В обґрунтування внесеної позовної заяви покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав разом з нею на день смерті, був зареєстрований за тією ж адресою та був одружений до 1991 року із її матір'ю - ОСОБА_9 Вказує, що протягом життя вона вважала його своїм біологічним батьком і жодних спорів щодо цього в них не виникало і сам померлий цього факту не заперечував. Однак, коли вона вирішила зареєструвати спадщину за законом, як спадкоємець першої черги, як донька, їй було відмовлено, оскільки у її свідоцтві про народження та паспорті по батькові вказано «ОСОБА_1», в свідоцтві про народження батьком записаний ОСОБА_10. Вказує, що по даному факту її мати пояснила, що її біологічним батьком дійсно є ОСОБА_7, однак, на час її народження вони розірвали шлюб, хоч і проживали разом, але ОСОБА_7 зареєстрував шлюб із іншою особою - ОСОБА_3, усиновив її доньку ОСОБА_5, тобто жив на дві сімї, тому її мати вказала у свідоцтві про народження особу, яка не існувала в природі. Як на факти, які доводять її позовні вимоги покликається на реєстрацією ОСОБА_7 за її адресою проживання та реєстрації та довідкою ЛКП «Снопіквське», у якій вказано, що ОСОБА_7 є її батьком.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві та просили позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, відповідач надала письмові заперечення, в яких вказує, що сама реєстрація ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1, не може бути доказом батьківства ОСОБА_1 На час зачаття позивача ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні в закритому відділенні Львівської психіатричної лікарні. З матір'ю позивачки ОСОБА_7 був розлучений у 1991 році і вона мала іншого фактичного чоловіка. За життя ОСОБА_7 ніколи не говорив про те, що ОСОБА_1 є його донькою, а стверджував, що його колишня дружина народила її від свого знайомого ОСОБА_10. Після розірвання шлюбу не проживав за адресою реєстрації. За життя ОСОБА_7, ні він, ні ОСОБА_9 про усиновлення позивачки до суду не звертались, в органи РАЦСу також. Вказує, що позивач подала позовну заяву з корисливих мотивів для отримання спадщини після смерті її чоловіка - ОСОБА_7

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового засідання, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у її відсутності , на підставі наявних у справі даних і доказів.

06 листопада 2014 року завідуючий Першою львівською державною нотаріальною конторою подав заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника нотконтори.

26 січня 2015 року начальник Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції подав заяву, в якій просить розглядати справу без присутності представника та винести рішення згідно чинного законодавства.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши інші матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Таким чином, ОСОБА_1 є належним носієм права на подання позову про визнання батьківства, оскільки вважає себе донькою ОСОБА_7

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 (мати позивачки) перебували шлюбі до 28 серпня 1991 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1, 28 серпня 1991 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 розірвано (а.с.5).

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_2, така народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 року, її батьками записані ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Покликання позивача на те, що ОСОБА_7 після розірвання шлюбу проживав разом із нею за адресою: АДРЕСА_1, спростовується наступним.

Встановлено, що з 18 жовтня 1993 року по 16 червня 1994 року ОСОБА_7 знаходився на лікуванні в Львівській обласній психіатричній лікарні, що підтверджується копією довідки від 16 червня 1994 року.

17 липня 2001 року ОСОБА_7 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управлінні юстиції, про що складено відповідний актовий запис №161.

Крім цього, як вбачається із копії свідоцтва про встановлення батьківства серії НОМЕР_4, ОСОБА_7 визнаний батьком дитини ОСОБА_5, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року у ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про встановлення батьківства 24 червня 2003 року зроблено запис № 11 Відділом реєстрації актів громадянського стану Галицького районного управління юстиції у м. Львові.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, її батьками записані ОСОБА_7 та ОСОБА_3, свідоцтво видане 07 грудня 2013 року Міським відділом державної актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції.

Суд не приймає покликання позивача на довідку з місця проживання про склад сімї і прописки, видану ЛКП «Снопківське» №1227 від 26 червня 2014 року, як на доказ батьківства ОСОБА_7 відносно неї, оскільки такі спростовуються матеріалами справи у своїй сукупності, а саме свідоцтвом про народження ОСОБА_1, поясненнями сторін.

Згідно із ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем не наведено жодних належних та допустимих доказів того, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 є її батьком.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 16, 57, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 128, 130, 135 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий суддя Мисько Х.М.