АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/4248/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1818/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Варвус Ю.Д.,

суддів: Кізюн О.Ю., Заїки В.М.,

при секретарі: Кошельнику В.М.

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 серпня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства „Банк Форум" про визнання недійсним іпотечного договору та усунення перешкод у здійсненні права власності.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звертаючись в суд з зазначеним позовом вказувала, що з 01 січня 2003 року проживала з ОСОБА_4 у фактичних шлюбних відносинах, за час спільного проживання вони придбали квартиру АДРЕСА_1. В вересні 2014 року позивач та відповідач припинили фактичні шлюбні відносини. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 січня 2015 року встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в період з 01 січня 2004 року по 15 вересня 2014 року, визнано спільною сумісною власністю подружжя квартиру НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та визнано право власності ОСОБА_3 на 1/2 частку вказаної квартири. Проте реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції в реєстрації права власності на 1/2 частку означеної квартири їй було відмовлено через накладення на квартиру обтяження.

_____________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_5 Категорія: 19,27

Доповідач: Варвус Ю.Д.

В подальшому вона дізналася, що ОСОБА_4 26 лютого 2008 року, з метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору № 0011/08/17-Я, уклав з ПАТ „Банк Форум" іпотечний договір, згідно умов якого відповідач передав в іпотеку банку нерухоме майно, спірну квартиру. Оскільки згоди на укладення договору іпотеки ОСОБА_3 не давала та про його існування їй не було відомо. Просила визнати недійсними: іпотечний договір від 26 лютого 2008 року, укладений між ПАТ „Банк Форум" та ОСОБА_4, предметом якого є квартира НОМЕР_1, по АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Бережною Л.П., зареєстрований в реєстрі за №1087, договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 19 червня 2013 року, зареєстрований в реєстрі за № 1803, усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження даної квартири.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 серпня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та морального права. В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що суд всупереч положенням ст.74 СК України та ст.ст. 328, 392 ЦК України дійшов помилкового висновку про виникнення у неї права на спірну квартиру лише після набрання законної сили рішенням суду від 23 січня 2015 року. Проте, на момент укладення іпотечного договору 26 лютого 2008 року спірна квартира належала їй та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності і для укладення договору іпотеки необхідною була нотаріально посвідчена її згода. Крім того, на її думку, при вирішенні даної справи суд, повинен керуватися загальним принципом судочинства про справедливий розгляд справи відповідно до ст.1 ЦПК України і відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України з метою захисту її порушеного права.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 26 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним банком „Форум" та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №0011/08/17-Z, за яким банк надав останньому кредит у сумі 79200 доларів США з виплатою 13% річних та кінцевим терміном повернення 25 лютого 2018 року.

З метою забезпечення виконання означеного кредитного договору, 26 лютого 2008 року АКБ „Форум" та ОСОБА_4 уклали договір іпотеки, згідно якого банку було передано в іпотеку належне відповідачу з 18 травня 2006 року на праві власності майно, а саме: квартира НОМЕР_1 по АДРЕСА_1. При оформлені договору іпотеки, ОСОБА_4 підтвердив письмовою заявою те, що на момент придбання вказаної квартири в зареєстрованому шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах ні з ким не перебуває.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 січня 2015 року встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в період з 1 січня 2004 року по 15 вересня 2014 року. Визнано спільною сумісною власністю подружжя квартиру НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частини вказаної квартири.

За змістом ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодерження в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину.

Згідно із ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

За змістом ст. ст. 572, 575 ЦК України іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 578 ЦК України та ст. 6 Закону України „Про іпотеку" майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу (іпотеку) лише за згодою усіх співвласників.

Оскільки рішення суду про визнання квартири спільною частковою власністю за ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які проживали у фактичних шлюбних відносинах, ухвалено 23 січня 2015 року, тобто зазначений факт встановлено судом майже через сім років після укладення спірного договору іпотеки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що даний факт не впливає на суть правовідносин, які склалися у зв'язку з укладенням договору іпотеки, так як на час укладення договору іпотеки єдиним власником спірної квартири був ОСОБА_4 і нотаріально посвідченої письмової згоди на укладення даного договору з боку позивачки було не потрібно.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 07 листопада 2011 року по справі №6-44цс11 та від 16 травня 2012 року по справі №6-36цс12, які згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів.

Доводи апеляційної скарги щодо моменту виникнення у позивачки права власності на спірну квартиру не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалено з дотриманням вимог закону і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: суддя апеляцйного суду Ю.Д. Варвус