Номер провадження: 22-ц/785/3959/15
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Гірняк Л.А., Доценко Л.І.,

при секретарі - Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "ПОРТО-ФРАНКО", треті особи Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" Красюк Ігоря Івановича, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права власності на грошові кошти та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ "ПОРТО-ФРАНКО" на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2015 року, -

встановила:

14 листопада 2014р. ОСОБА_2, уточнивши позовні вимоги, звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "ПОРТО-ФРАНКО"(надалі ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО"), треті особи Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" Красюк І.І., Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, у якому просила визнати право власності на грошові кошти у розмірі 134374,84 грн., що еквівалентно 10000 доларів США, які належать їй на праві власності на підставі договору дарування від 29.08.2014р. за реєстровим № 1799, посвідченого приватним нотаріусом Адамець О.І., та фактично знаходяться на відкритому рахунку у ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО".

Крім того, просила визнати порядок виконання судового рішення по даній справі наступним чином:

1) зарахувати грошові кошти у розмірі 134374,84 грн., що еквівалентно 10000 доларів США, які належать їй на праві власності на підставі договору дарування від 29.08.2014р. за реєстровим № 1799, посвідченого приватним нотаріусом Адамець О.І., на її рахунок НОМЕР_1/НОМЕР_2;

2) зобов'язати ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" подати дані ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для віднесення неї до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладу фізичних осіб, у розмірі вкладу за договором банківського вкладу № НОМЕР_2 від 10.01.2014р. (разом з нарахованими відсотками станом на 12.09.2014р.) - 5882,26 доларів США та 10000 доларів США за договором дарування від 29.08.2014р. за реєстровим № 1799, а всього в загальному розмірі 15452 доларів США;

3) стягнути з ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" судовий збір в розмірі 560,28 грн.

При цьому посилалася на те, що 22.11.2012р. між ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" та ОСОБА_7. було укладено договір банківського вкладу ("Довгостроковий морський") НОМЕР_3, відповідно до якого ОСОБА_7 передав в управління, а Банк прийняв грошові кошти на валютний рахунок НОМЕР_1/НОМЕР_3 у розмірі 10 000 доларів США строком по 27.11.2014р. Відсоткова ставка за користування депозитним вкладом складала 10 % річних. Відповідно до виписки з вказаного рахунку від 29.08.2014р., на валютному рахунку залишок коштів складав у розмірі 27 983,87 доларів США.

10.01.2014р. між ОСОБА_2 та ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" було укладено договір банківського вкладу "Довгостроковий морський" № НОМЕР_2, відповідно до якого Банк відкрив їй депозитний рахунок в іноземній валюті НОМЕР_1/НОМЕР_2 на строк по 12.01.2015р. На вказаний рахунок нею було внесено грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 5452 доларів США. За користування грошовими коштами, розміщеними на рахунку вкладника, Банк нараховує відсотки по вкладу з відсотковою ставкою 12,2 % річних.

07.07.2014р. ОСОБА_2 було подано до канцелярії ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" заяву про дострокове розірвання договору депозитного вкладу № НОМЕР_2 від 10.01.2014р. та виплату грошової суми. Відповідь на заяву була отримана лише 20.09.2014р.

Згідно інформації на офіційному сайті Банку з 11.08.2014р. по 10.09.2014р. у Банку вводився особливий режим роботи, а саме обслуговування поточних та депозитних (вкладних) рахунків клієнтів - фізичних осіб було призупинено до 10.09.2014р.

29.08.2014р. ОСОБА_7 відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування подарував їй частину депозитного вкладу з рахунку НОМЕР_1/НОМЕР_3 в ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" у розмірі 134374,84 грн., що згідно офіційного курсу НБУ на дату укладення договору складало 10000 доларів США.

02.09.2014р. адвокатом Сукачовим Є.С., який діяв на підставі ордеру від імені ОСОБА_2 було подано заяву № 1 із вимогою визнати дату, коли можливо здійснити оформлення договору банківського вкладу на грошові кошти, які належать ОСОБА_2 на підставі Договору дарування від 29.08.2014р. та/або здійснити переведення вказаних в Договорі дарування грошових коштів на вже відкритий депозитний рахунок банківського вкладу № НОМЕР_2.

Банком дана заява була проігнорована, грошові кошти, які були отримані ОСОБА_2 в дар від ОСОБА_7 не були переоформлені відповідним чином.

23.09.2014р. адвокатом Сукачовим Є.С., який діяв на підставі ордеру від імені ОСОБА_2 подано до канцелярії ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" заяву № 2 щодо здійснення виплати грошових коштів, які знаходяться на депозитному рахунку НОМЕР_1/НОМЕР_2, а також 10 000 доларів США, які було отримано ОСОБА_2 в дар від ОСОБА_7 Проте всупереч нормам чинного законодавства України банком не було зроблено жодних дій, щодо реалізації прав ОСОБА_2 переоформити частину прав вкладу на її ім'я , які були ОСОБА_2 набуті на підставі Договору дарування.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача, він же представник третьої особи - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ АБ "Порто-Франко", в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі.

Представник третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, про що надавав відповідні письмові заперечення.

Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання - 11.02.2015р. не з'явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, при чому суду не було надано жодних доказів того, що представники не з'явилися до суду з будь-яких поважних причин.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2015р. позов ОСОБА_2 - задоволено.

Суд визнав право власності на грошові кошти у розмірі 134374,84 грн., що еквівалентно 10000 доларів США, які належать ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору дарування від 29.08.2014р. за реєстровим № 1799, посвідченого приватним нотаріусом Адамець О.І., та фактично знаходяться на рахунку відкритому у ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" та визнано порядок виконання судового рішення по даній справі наступним чином: зарахувати грошові кошти у розмірі 134374,84 грн., що еквівалентно 10000 доларів США, які належать ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору дарування від 29.08.2014р. за реєстровим № 1799, посвідченого приватним нотаріусом Адамець О.І., на рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_1/НОМЕР_2.

Суд зобов'язав ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" подати дані ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для віднесення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладу фізичних осіб, у розмірі вкладу за договором банківського вкладу № НОМЕР_2 від 10.01.2014р. (разом з нарахованими відсотками станом на 12.09.2014 р.) у розмірі 5882,26 доларів США та 10000 доларів США за договором дарування від 29.08.2014р. за реєстровим № 1799, на загальну суму 15452 долари США.

Суд стягнув з ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 560,28 грн.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ "ПОРТО-ФРАНКО" просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2015р. скасувати, ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилаються на те, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги позивача, які не ґрунтуються на законі. ОСОБА_7, як дарувальник не міг передати у власність позивача на підставі договору дарування кошти в гривнях, так як не мав цих коштів на депозитному рахунку, що позбавляло його можливості розпорядитися ними.

При відсутності у вкладника грошових коштів, що були передані як депозит банку, вкладник позбавлений можливості розпорядитися цими коштами, так як не володіє ними. Таке право вкладник ОСОБА_7 набуває лише після закінчення депозитного договору та повернення грошових коштів вкладнику.

В суді апеляційної інстанції представники ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Красюка І.І., який діє на підставі рішення №19 від 30.01.2015р. виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ОСОБА_10, ОСОБА_11 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_12, який діє в інтересах ОСОБА_2 надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання право власності на грошові кошти та зобов'язання вчинити певні дії, шляхом визнання порядку виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що 29.08.2014р. ОСОБА_7 подарував позивачці ОСОБА_2 частину депозитного вкладу з рахунку НОМЕР_1/НОМЕР_3 в ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" у розмірі 134374,84 грн., що згідно офіційного курсу НБУ на дату укладення договору складав 10000 доларів США, про що було укладено договір дарування грошових коштів, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Адамець О.І. за реєстровим № 1799. За п. 7 вказаного Договору дарування передбачено, що договір є підставою для звернення до банку з метою оформлення переходу права власності на частку вкладу за цим договором на ім'я ОСОБА_2 01.09.2014р. між адвокатом Сукачовим Є.С. та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги № 16-ЗС-2014. 02.09.2014р. Сукачовим Є.С. на підставі п. 7 Договору дарування було подано заяву № 1 із вимогою визнати дату, коли можливо здійснити оформлення договору банківського вкладу на грошові кошти, які належать ОСОБА_2 на підставі Договору дарування та/або здійснити переведення вказаних у Договорі дарування грошових коштів на вже відкритий депозитний рахунок банківського вкладу № НОМЕР_2. Банком дана заява була проігнорована, грошові кошти, які були отримані ОСОБА_2 за договором дарування від ОСОБА_7 не були переоформлені відповідним чином. 11.09.2014р., коли закінчився особливий режим роботи, Банк не виконав заяву від 02.09.2014р. та не оформив належним чином право власності (шляхом переводу на вже відкритий банківський рахунок на ім'я ОСОБА_2.) на грошові кошти, які були отримані ОСОБА_2 згідно Договору дарування. 23.09.2014р. Сукачовим Є.С. подано до канцелярії ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" заяву № 2 (зареєстрована за вх. № 1349 від 23.09.2014 р.) щодо здійснення виплати грошових коштів, які знаходяться на депозитному рахунку НОМЕР_1/НОМЕР_2, а також 10000 доларів США, які були отримані ОСОБА_2 за Договором дарування, на загальну суму 15 452 доларів США.

Суд першої інстанції також дійшов висновку про те, що оскільки позивачка є вкладником Банку, є законним набувачем грошових коштів у відповідності до Договору дарування, тому вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на належне їй майно у вигляді грошових коштів підлягають задоволенню, а тому у відповідності до ст. 27 Закону № 4452-VI ОСОБА_2 підлягає внесенню до переліку вкладників Банку із визначенням розрахункової суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі вкладу по договору банківського вкладу № НОМЕР_2 від 10.01.2014р. разом з нарахованими відсотками на дату прийняття рішення про початок процедури виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" з ринку та 10000 доларів США, які отримані ОСОБА_2 на підставі Договору дарування на загальну суму 15452 доларів США.

Колегія суддів вважає, що висновки суду є передчасними з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.11.2012р. між ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" та ОСОБА_7 було укладено договір банківського вкладу ("Довгостроковий морський") НОМЕР_3. На підставі зазначеного договору ОСОБА_7 передав в управління, а Банк прийняв грошові кошти на валютний рахунок НОМЕР_1/НОМЕР_3 у розмірі 10000 доларів США строком по 27.11.2014р., сплачує по ним відсотки та повертає їх в порядку передбаченому договором. Відсоткова ставка за користування депозитним вкладом складає 10 % річних.

Відповідно до виписки з вказаного рахунку від 29.08.2014р. на ім'я ОСОБА_7, на валютному рахунку НОМЕР_1/НОМЕР_3 встановлено залишок у розмірі 27983, 87 доларів США.

10.01.2014р. між ОСОБА_2 та ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" було укладено договір банківського вкладу "Довгостроковий морський" № НОМЕР_2, відповідно до якого Банк відкрив вкладнику депозитний рахунок в іноземній валюті НОМЕР_1/НОМЕР_2 на строк по 12.01.2015р. За договором вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 5452 доларів США. За користування грошовими коштами, розміщеними на рахунку вкладника, Банк нараховує відсотки по вкладу з відсотковою ставкою 12,2 % річних.

Факт отримання Банком вказаних грошових коштів та фактичною наявністю їх на рахунку підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_2 від 12.09.2014 р. на ім'я ОСОБА_2

29.08.2014р. ОСОБА_7 подарував позивачці частину депозитного вкладу з рахунку НОМЕР_1/НОМЕР_3 в ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" у розмірі 134374,84 грн., що згідно офіційного курсу НБУ на дату укладення договору складало 10000 доларів США, про що було укладено договір дарування грошових коштів, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Адамець О.І. за реєстровим № 1799.

За п.7 вказаного Договору дарування передбачено, що договір є підставою для звернення до банку з метою оформлення переходу права власності на частку вкладу за цим договором на ім'я ОСОБА_2

Згідно Постанови Національного Банку України "Про регулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій" від 30.05.2014р. № 328 з метою забезпечення стабільності грошової одиниці України, захисту інтересів вкладників та інших кредиторів Банків, сприяння стабільності банківської системи України, забезпечення розрахунків, керуючись ст. 99 Конституції України, ст.ст. 6,7,15,33, 55 та розділами IV, V, VIII Закону України " Про національний Банк України" , ст.ст. 66, 67 та главою 11 Закону України " Про банки і банківську діяльність", ст. ст. 4, 6, 11 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р. № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", виконання зобов'язань перед вкладниками - фізичними особами в іноземній валюті, має здійснюватися у сумі, що не перевищує 15000грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом національного банку України.

Відповідно до частини 5 ст. 36 Закону України " Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється.

1.Задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2.Примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти на майно банку.

На підставі Постанови Правління національного Банку України від 26.09.2014р. № 610 Про віднесення Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк " ПОРТО - ФРАНКО" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.09.2014р. прийнято рішення № 103 про запровадження з 29.09.2014р. Тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в ПАТ АБ "ПОРТО - ФРАНКО" (; МФО 328180; місцезнаходження: вул. Пушкінська, 10, м. Одеса, 65026, Україна) (АБ "ПОРТО-ФРАНКО").

Однак, розглядаючи справу, суд першої інстанції не врахував, що рішенням Управлінням Національного Банку України в Одеській області № 30 від 11.08.2014р. до АБ "ПОРТО-ФРАНКО", на підставі ст. 74 ЗУ "Банки та банківську діяльність", були застосовані заходи впливу, якими заборонено залучати грошові кошти на депозитні рахунки, а тому банк не міг відкрити депозитний рахунок на ім'я ОСОБА_2

Відповідно до Постанови Правління Національного Банку України від 30.01.2015р. № 67 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ АБ " ПОРТО - ФРАНКО" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 30.01.2015р. № 19 "Про початок процедури ліквідації АБ "ПОРТО-ФРАНКО" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" Красюка І.І. строком на 1 рік з 30.01.2015р. по 29.01.2016р. включно.

Під час тимчасової адміністрації та ліквідації банку діє спеціальний правовий режим, відповідно до якого норми цивільного та іншого законодавства застосовуються з урахуванням Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом, а тому його приписи є пріоритетними перед іншими законами.

Тобто, станом на момент звернення позивача ОСОБА_2 з позовом до суду у відповідача запроваджена тимчасова адміністрація, а на момент вирішення спору - відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації.

Згідно з ч. 1, 2 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Судом першої інстанції не враховано, що всупереч вказаної норми банк не зміг забезпечити право позивача ОСОБА_2 на безперешкодне розпорядження коштами ОСОБА_7, які знаходилися на його поточних рахунках, відкритих в банку на підставі договору про відкриття банківських рахунків та здійснення розрахунково-касового обслуговування.

Відповідно до п. 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Судом не враховано, що пунктом 1 частини 6 статті 36 даного Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Виходячи зі змісту статей 39, 40, 49, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час тимчасової адміністрації складається план врегулювання (рішення Фонду, що визначає спосіб, економічне обґрунтування, строки та умови виведення неплатоспроможного банку з ринку), у якому визначаються заходи щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку в один із способів передбачених у частині 2 статі 39 даного Закону. Фонд складає реєстр активів і зобов'язань, які підлягають відчуженню. Під час відчуження зобов'язань Фонд має забезпечити неупереджене ставлення до всіх кредиторів неплатоспроможного банку, дотримуючись черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону.

Під час ліквідації банку уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури. Кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у черговості передбаченій статтею 52 даного Закону.

Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги.

Таким чином, після запровадження у банку тимчасової адміністрації (з метою виведення цього банку з ринку) та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним Законом порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону, та виходячи з того, що найвищий пріоритет мають зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Таким чином, процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст.46 цього Закону. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст.52 вказаного Закону.

Згідно з ч.1,5 ст.26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн. Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним Банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до ст.36 цього Закону.

Таким чином, законодавством України було визначено порядок отримання вкладів з Банку фізичними особами - вкладниками. Суд першої інстанції при розгляді справи не з'ясував порядок отримання грошових вкладів, який встановлений у випадку віднесення Банку до категорії неплатоспроможних і призначення Тимчасової адміністрації.

Крім того, відповідно до договору дарування ОСОБА_7 подарував позивачу з валютного рахунку (у доларах США), що відкритий відповідно до договору банківського вкладу кошти у розмірі 134 374 грн., що еквівалентно 10 000 дол. США. Гривня як національна валюта України і долари США є різним майном з окремим правовим режимом. Саме тому національна і іноземна валюта зараховується, зберігається та обліковується банківськими установами на різних рахунках відповідно до самостійних договорів. На момент укладання договору дарування 29.08.2014р. ОСОБА_7 був власником 27983,83 дол. США, які знаходилися на його депозитному рахунку, але вкладу у гривнях на цьому рахунку ОСОБА_7 не мав.

Згідно Постанови Національного Банку України "Про регулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій" від 30.05.2014р. № 328, з метою забезпечення стабільності грошової одиниці України, виконання зобов'язань перед вкладниками - фізичними особами в іноземній валюті, має здійснюватися у сумі, що не перевищує 15000грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом національного банку України, а тому вкладник мав отримати 15 000 грн. на добу на одного клієнта.

Крім того, суд визнав право власності за позивачкою на грошові кошти у розмірі 134374,84 грн., що еквівалентно 10000 доларів США за договором дарування від 29.08.2014р., які знаходяться на рахунку відкритому у ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" та визначив порядок виконання судового рішення шляхом зарахування цих грошових коштів на рахунок ОСОБА_2, що не передбачено законом, оскільки існує порядок зарахування коштів на рахунки вкладників, який визначено Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, яка затверджена постановою Правлінням НБУ України 12.11.2003 № 49.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з постановленням нового рішення про відмову позивачу у задоволенні позову.

Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ "ПОРТО-ФРАНКО" за ст.4 Закону України "Про судовий збір" звільнено при подачі апеляційної скарги від сплати судового збору, тому необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 671 грн.87 коп.

Керуючись ст.ст.218,303,307 п.2 ч.1, 309, 316,317,319 ЦПК України, колегія суддів , -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ "ПОРТО-ФРАНКО" - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2015 року - скасувати.

В позові ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "ПОРТО-ФРАНКО", треті особи Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" Красюк Ігоря Івановича, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права власності на грошові кошти та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 671(шістсот сімдесят одна) грн.87 коп.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.М.Кварталова

Л.А. Гірняк

Л.І.Доценко