АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Мараєва Н.Є
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2015 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1, ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 р.

в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про визнання права власності на частку майна в порядку спадкування за законом

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2

про визнання права власності на частку майна в порядку спадкування за законом

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 р. частково задоволено позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку майна в порядку спадкування за законом, а саме : визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 право власності по 1/6 частині квартири АДРЕСА_1 та по 1/6 частині транспортного засобу «Mitsubishi Outlander» 2.4 д.н.з. НОМЕР_1 за кожним в порядку спадкування за законом; в задоволені решти позовних вимог первісного позову відмовлено.

Також частково задоволено зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності на частку майна в порядку спадкування за законом, а саме : визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/6 ч. квартири АДРЕСА_1 та 1/6 ч. транспортного засобу «Mitsubishi Outlander» 2.4 д.н.з. НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом: в задоволені решти вимог зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі просять це рішення скасувати і постановити нове про задоволення первісних позовних вимог у повному обсязі, а в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, на те, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 являються батьками ОСОБА_5, яка з 01.11.1996 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, та померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

За час перебування в шлюбі ОСОБА_3 з ОСОБА_5 ними було придбано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 що підтверджується договором купівлi-продажу від 01.03.2003 р, укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, а також було придбано автомобіль НОМЕР_2 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 18.09.2008 р. між ЗАТ «Ніколь Моторс» та ОСОБА_3

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після чого смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачі та відповідач є спадкоємцями першої черги після ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (після смерті ОСОБА_5.) позивачі звернулися до 6-ї київської державної нотаріальної контори із заявами про отримання спадщини.

Відповідач ОСОБА_3 з такою заявою до нотаріальної контори не звертався, оскільки вважає, що силу положення ч.3 ст.1268 ЦК України він фактично прийняв свою частку спадщини у спадковому майні, вчинивши дії по управлінню, розпорядженню і користування майном.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3 зареєстрований та проживає в спірній кварті АДРЕСА_1 Також відповідач користується та обслуговує придбаний у шлюбі автомобіль НОМЕР_3.

Також, обґрунтовуючи свої вимоги (зустрічного позову) відповідач пояснив, що його дружина останні півтора роки до часу смерті проживала разом з батьками, оскільки, вона хворіла; що він (відповідач) постійно працював і не мав можливості доглядати за дружиною. Разом з тим, зв'язок з дружиною він підтримував постійно і допомагав їй з лікуванням, однак, враховуючи неприязні стосунки з позивачами, це було непросто. Також відповідач зазначив, що всі особисті речі його дружини залишалися в спірній квартирі, що вони перебували у шлюбі, що дружина проживала у позивачів у зв»язку із хворобою, тобто тимчасово.

Ці ж пояснення ОСОБА_3 підтвердив в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Жодних належних та допустимих доказів на спростування цих доводів позивачами суду надано не було.

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.2 ст.372 ЦК України визначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Оскільки, спірне майно було придбано за час перебування в шлюбі відповідача з померлою ОСОБА_5, то враховуючи положення ст.ст.368, 372 ЦК України, відповідачу ОСОБА_3 належить 1/2 ч. квартири АДРЕСА_1 та 1/2 ч. вищевказаного автомобіля.

Таким чином, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що обсяг спадкового майна після смерті ОСОБА_5 складає : 1/2 ч. квартири АДРЕСА_1 та 1/2 ч. автомобіля НОМЕР_4, які належали померлій на підставі спільної сумісної власності.

Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки, позивачі та відповідач є спадкоємцями першої черги після ОСОБА_5, то її частку - 1/2 ч. спірного майна, яке належало померлій, успадковують її батьки ОСОБА_1, ОСОБА_4 та чоловік - ОСОБА_3 як спадкоємці першої черги за законом, тобто, кожному з них має належати по 1/6 частини спадкового майна.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргуОСОБА_1, ОСОБА_2 - відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2015 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :