У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: суддів: Лесько А.О., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф., розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства аграрної політики та продовольства України, Уманського національного університету садівництва, треті особи: Уманське управління державної казначейської служби в Черкаській області, Державна казначейська служба України, про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2014 року, в с т а н о в и л а: У червні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 07 серпня 2008 року по 22 травня 2012 року він перебував у трудових відносинах з Уманським національним університетом садівництва, працюючи на посаді ректора зазначеного університету. 22 травня 2012 року його було звільнено із займаної посади у зв'язку з одноразовим грубим порушенням трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації та розірвано трудовий контракт. Позивач посилався на незаконність підстав звільнення та просив суд визнати наказ про його звільнення від 19 квітня 2012 року незаконним та поновити його на роботі на посаді ректора Уманського національного університету садівництва з 22 травня 2012 року, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22 травня 2012 року по день ухвалення рішення та грошову компенсацію в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 тис. грн., а також стягнути судові витрати з відповідачів. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2012 року у задоволенні позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2013 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Змінено підставу звільнення ОСОБА_1 з посади ректора Уманського національного університету садівництва з п. 1 ст. 41 КЗпП України на п. 8 ст. 36 КЗпП України. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2013 року вищевказані судові рішення залишено без змін. У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами посилаючись на те, що постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 вересня 2012 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2 було закрито у зв'язку з дійовим каяттям, згідно якої саме ОСОБА_2, будучи у 2012 році відповідальним секретарем приймальної комісії Уманського національного університету садівництва, незаконно зарахував студентів на місця держаного замовлення, які вже отримали дипломи бакалавра та не мали права на повторне здобуття вищої освіти за рахунок державних коштів. Також як на нововиявлену обставину заявник послався на рішення апеляційного суду Черкаської області від 27 березня 2014 року, згідно якого було відмовлено у задоволенні позову Уманського національного університету садівництва до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у стягнення коштів, а саме в розмірі 14 805 грн. 92 коп., які були підставою його звільнення, у зв'язку з чим просив рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2013 року скасувати у зв'язку з нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2014 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпропетровської області від 13 березня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами відмовлено. У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, постанови нову ухвалу про задоволення заяви та задовольнити позов. Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги про порушення норм матеріального і процесуального права безпідставні. Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення оскаржуваного судового рішення без змін. Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справу х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2014 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Судді: А.О. Лесько Д.Д. Луспеник С.Ф. Хопта