У х в а л а

14 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Лященко Н.П.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2015 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 8 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором позики,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 8 червня 2015 року рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково: стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_4 на його користь 116 тис. 619 доларів США, що еквівалентно 1 млн 510 тис. 216 грн 5 коп. суми боргу за договором позики та 10 тис. 313 доларів США 59 центів, що становить 133 тис. 196 грн 1 коп. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження у зазначеній справі за її касаційною скаргою на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України ( далі - ЦПК України).

26 серпня 2015 року ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали суду касаційної інстанції з передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статей 1046 - 1053 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На підтвердження підстави перегляду зазначеного судового рішення, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на постанови Верховного Суду України від 12 березня і 12 листопада 2014 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України визначено, що підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 14 липня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявниця, та відмовляючи у відкритті касаційного провадження, касаційний суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що сторони уклали договір позики, відповідно до умов якого позивач передав у власність відповідачам грошові кошти, які вони зобов'язались повернути позикодавцеві.

Разом з тим у постановах Верховного Суду України від 12 березня 2014 року і 12 листопада 2014 року, наданих для порівняння, Верховний Суд України, відмовляючи у задоволенні заяв про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції, зазначив про відсутність неоднакового застосування касаційним судом одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Отже, порівняння наведених судових рішень не дає підстав вважати, що висновки, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2015 року, суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України від 12 березня 2014 року і 12 листопада 2014 року .

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором позики за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2015 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 8 червня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Н.П. Лященко

В.М.Сімоненко