Номер провадження 2/754/1409/15
Справа №754/492/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

05.02.2015 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловими приміщеннями квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації Деснянської РДА в м. Києві 15.04.2002 року, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна 16.05.2002 року квартира АДРЕСА_1 належала батькам позивача ОСОБА_1 та відповідача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та сторонам по справі на праві спільної сумісної власності в рівних долях. Батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.09.2006 року спадкоємицею майна ОСОБА_5 стала його дружина - ОСОБА_4 Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 від майна батька відмовилися на користь матері. Спадкове майно, на яке видане свідоцтво про право на спадщину за законом складається з 1/5 частини квартири, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Деснянської РДА в м. Києві. Після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.03.2014 року, спадкоємцями майна є позивач ОСОБА_1 на ? частину майна, відповідач ОСОБА_3 на ? частину майна. Спадщина на яку у вказаних частках видано свідоцтво складається з 2/5 частин вищевказаної квартири, що належала померлій. Отже, позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 належить по 2/5 частин жилої площі в спірній квартирі відповідно до свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину за законом. У позивачів з відповідачем почали виникати спори стосовно користування вказаною вище квартирою, тому вони були вимушені звернутися з даними позовними вимогами до суду, просили встановити порядок користування житловими приміщеннями в спірній квартирі, виділивши позивачу ОСОБА_1 в користування кімнату площею 14,8 кв.м., позивачу ОСОБА_2 в користування кімнату площею 9,5 кв.м., а відповідачу по справі в користування житлову кімнату площею 15,0 кв.м., інші приміщення (кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор) залишити у їх спільному користуванні.

Позивачі в судовому засіданні підтримали вимоги позовної заяви, просили суд про їх задоволення в повному обсязі. Пояснили, що на даний час не мають змоги проживати в спірній кватирі, оскільки з відповідачем постійно виникають суперечки та конфлікти. Проте, мають намір проживати в квартирі, коли рішенням суду буде встановлено порядок її користування.

Відповідач ОСОБА_3 на початку судового розгляду не визнав пред»явлений до нього позов, зазначивши, що на даний час він проживає в спірній квартирі разом з своєю дружиною, позивачі мешкають в іншому місці, проте мають вільний доступ до спірної квартири, маючи ключі від вхідних дверей, жодних перешкод в користуванні позивачами квартирою він не здійснював і не здійснює. В процесі судового розгляду справи відповідач частково визнав позовні вимоги та просив суд виділити йому в користування кімнату площею 14,8 кв.м., оскільки він на даний час її займає і користується нею, а позивачам виділити в користування дві інші кімнати.

Позивачі в судовому засіданні не заперечували проти встановлення такого порядку користування спірною квартирою, просили суд встановити його саме таким чином.

Вислухавши пояснення позивачів, відповідача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації Деснянської РДА в м. Києві 15.04.2002 року, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна 16.05.2002 року квартира АДРЕСА_1 належала батькам позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, позивачам та відповідачу по справі на праві спільної сумісної власності в рівних долях. (а.с. 6).

Батько позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.09.2006 року спадкоємицею майна померлого ОСОБА_5 стала його дружина - ОСОБА_4 (а.с. 9).

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 від прийняття спадщини після смерті батька відмовилися на користь матері. Спадкове майно, на яке видане свідоцтво про право на спадщину за законом складається з 1/5 частини квартири, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Деснянської РДА в м. Києві.

Після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.03.2014 року, спадкоємцями майна є позивач ОСОБА_1 на ? частину майна, відповідач ОСОБА_3 на ? частину майна. (а.с. 10).

Спадщина на яку у вказаних частках видано свідоцтво складається з 2/5 частин вищевказаної квартири, що належала померлій.: 1/5 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.04.2002 року і 1/5 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.09.2006 року. Отже, позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 належить по 2/5 частин жилої площі в спірній квартирі відповідно до свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину за законом.

На момент розгляду справи згідно довідки №278 від 12.11.2014 року, виданої ЖЕК

№302, у спірній квартирі зареєстровані 3 особи: позивачі та відповідач по справі (а.с . 15).

Фактично в квартирі на даний час проживає відповідач по справі.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. З вказаною нормою кореспондуються положення ст. 358 ЦК України, ст. 150 ЖК України.

Власник майна відповідно до ст.ст. 317, 319, 325, 383 ЦК України має право володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому на праві приватної власності майном на свій розсуд та вчиняти будь-які дії щодо свого майна, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до частини 3 даної статті кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Кожний з учасників спільної часткової власності, згідно із ч.1 ст. 364 ЦК України, має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 1 п. 14 Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»:- квартира, яка є спільною сумісною власністю чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов».

В судовому засіданні позивачі просили суд виділити їм в користування житлові кімнати в спірній квартирі, розміром 14,8 кв.м. та 9,5 кв.м., а відповідачу - кімнату, розміром 15,0 кв.м. Відповідач в судовому засіданні, зважаючи на те, що користується житловою кімнатою, площею 14,8 кв.м. просив її виділити йому в користування, а інші кімнати в користування позивачів. Позивачі в судовому засіданні не заперечували проти такого порядку користування квартирою.

Жила площа квартири АДРЕСА_1, відповідно до технічного паспорту на квартиру складає 38,3 кв.м. (а.с. 7-8).

Відповідно позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 на праві власності належить по 15,32 кв.м. жилої площі в спірній квартирі (38,3:5х2= 15,32 кв.м.), а позивачу ОСОБА_2 7,66 кв.м. (38,3:5х1=7,66).

Такий порядок користування житловими приміщеннями квартири не відповідає ідеальним часткам сторін у праві спільної часткової власності на спірну квартиру, проте позивачами та відповідачем в судовому засіданні такий порядок користування визнавався.

Аналізуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що порядок користування спірною квартирою, який просять встановити позивачі та відповідач не буде суперечити їх житловим інтересам, тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог частково.

Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 325, 383 ЦК України, ст. ст. 10, 15, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши у користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 15,0 кв.м., ОСОБА_2 житлову кімнату площею 9,5 кв.м., ОСОБА_3 житлову кімнату площею 14,8 кв.м.

Залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приміщення загального користування квартири АДРЕСА_1, а саме: кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 250 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 250 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: