Ухвала

26 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.
суддів: Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,
Писаної Т.О., Умнової О.В.,
розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_6 до акціонерного товариства «Червонозаводський УСТЦ», третя особа - директор акціонерного товариства «Червонозаводський УСТЦ» Лихо В.М., про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до суду зі вказаним вище позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 03 грудня 2003 року він працював у відповідача на підставі трудового договору, наказом від 01 березня 2004 року його призначено на посаду заступника директора по навчальній частині, наказом від 30 квітня 2004 року переведено на посаду майстра виробничого навчання за сумісництвом з погодинною оплатою праці та погодинною орендою автомобіля. Підставою для переведення позивача на роботу за сумісництвом послужила власноручно написана ним заява.

01 жовтня 2012 року відповідним наказом позивача звільнено з суміщуваної роботи у зв'язку з прийняттям іншого працівника, який не є сумісником.

ОСОБА_6 вважає своє звільнення незаконним з тих підстав, що він не є сумісником та в жодному місці крім акціонерного товариства «Червонозаводський УСТЦ» не працював. Також, при звільнені його з роботи за ініціативою відповідача, було порушено вимоги ч. 2 ст. 47 КЗпП України, а саме: не видано копію наказу про звільнення, в день звільнення з наказом про звільнення його ніхто не ознайомив, підстав звільнення йому не повідомили, повного розрахунку не провели.

З підстав викладених вище просив суд визнати наказ про звільнення ОСОБА_6 недійсним, поновити позивача на посаді викладача керування-інструктора з індивідуального навчання водінню, стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 7 958 грн, а також моральну шкоду за незаконне звільнення в розмірі 5 тис. грн.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 липня 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилено, рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 липня 2013 року залишено без змін.

08 грудня 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду касаційної інстанції із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2013 року з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Заява містить клопотання заявника про поновлення строку на подачу заяви про перегляд судового рішення (пропущено понад 1 рік).

Відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України, заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання, на підтвердження підстав, установлених пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Як роз'яснено в пункті 11 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику застосування статей 353 - 360 Цивільного процесуального кодексу України» від 30 вересня 2011 року № 11, недодержання умови щодо річного строку для подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України є підставою для відмови у допуску справи до провадження, оскільки такий строк поновленню не підлягає. Зазначене правило поширюється й на судові рішення суду касаційної інстанції (Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України), що ухвалені до 30 липня 2010 року - дати набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Колегія суддів вважає, що справа за позовом ОСОБА_6 до акціонерного товариства «Червонозаводський УСТЦ», третя особа - директор акціонерного товариства «Червонозаводський УСТЦ» Лихо В.М., про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди не підлягає допуску до провадження Верховного Суду України у зв'язку з недодержанням умови щодо річного строку для подачі заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України.

Керуючись ст. ст. 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_6 до акціонерного товариства «Червонозаводський УСТЦ», третя особа - директор акціонерного товариства «Червонозаводський УСТЦ» Лихо В.М., про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за заявою ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді:О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук

Т.О. Писана

О.В. Умнова