У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

29 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дьоміної О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом компанії «Hagword Management Limited» до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, за участю Прокуратури Дніпропетровської області, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності, витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна та застосування наслідків недійсності правочинів, за касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє від імені ОСОБА_7, на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року компанія "Hagworth Management Limited" звернулася до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності, витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна та застосування наслідків недійсності правочинів.

В обґрунтування позовних вимог компанія «Hagword Management Limited» посилалась на те, що 25 вересня 2006 року між закритим акціонерним товариством «Агробанк» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Восток») та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір № 20.840.06.21, за умовами якого банк надав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1 308 000 доларів США, з виплатою процентної ставки 16% річних, строком користування до 24 вересня 2026 року.

На виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_8 укладений іпотечний договір № 20.840.06.21.1 від 25 вересня 2006 року, предметом іпотеки якого є майнові права на незакінчені будівництвом приміщення (квартири) за адресою: АДРЕСА_1.

26 вересня 2011 року між ПАТ «Банк Восток» та ТзОВ «Кредекс Фінанси» укладено договір відступлення права вимоги № 7, згідно з яким ПАТ «Банк Восток» відступив ТзОВ «Кредекс Фінанси» право вимоги за кредитними договорами, у тому числі й за кредитним договором № 20.840.06.21 від 25 вересня 2006 року, боржником за яким був ОСОБА_8

12 грудня 2011 року між ПАТ «Банк Восток» та ТзОВ «Кредекс Фінанси» було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 20.840.06.21.1 від 25 вересня 2006 року.

01 жовтня 2012 року між ТзОВ «Кредекс Фінанси» та компанією «Hagworth Management Limited» був укладений договір № 1/01 - 10 відступлення прав вимоги (цессії), за умовами якого ТзОВ «Кредекс Фінанси» в повному обсязі передало компанії «Hagworth Management Limited» право вимоги, в тому числі за кредитним договором 20.840.06.21 від 25 вересня 2006 року.

На виконання вимог п. 1.5 договору № 1/01 - 10 від 01 жовтня 2012 року, 05 жовтня 2012 року між ТзОВ «Кредекс Фінанси» та компанією «Hagworth Management Limited» укладено договір про відступлення права за іпотечним договором № 20.840.06.21.1 від 25 вересня 2006 року.

15 травня 2008 року ЗАТ «АКТА» передало, а ОСОБА_8 прийняв у власність квартири АДРЕСА_1, АДРЕСА_2.

ОСОБА_8 свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів за кредитним договором не виконав у зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 45 813 010 грн 79 коп.

У подальшому компанії «Hagworth Management Limited» стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. 26 жовтня 2012 року ОСОБА_9, який є сином померлого, подав заяву про прийняття спадщини, однак 19 квітня 2013 року ОСОБА_9, ОСОБА_10, яка є колишньою дружиною померлого, та ОСОБА_11, яка є матір'ю померлого, подано заяви про відмову від спадщини ОСОБА_8

Компанії «Hagworth Management Limited» стало також відомо про те, що квартири АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, які є предметом іпотеки за іпотечним договором від 25 вересня 2006 року, на теперішній час належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі - продажу від 08 лютого 2011 року та на підставі договору купівлі - продажу від 09 лютого 2011 року, які було укладено з ОСОБА_5

Крім того, право власності ОСОБА_5 на квартири за вищевказаною адресою було визнано на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2009 року. На підставі вказаного рішення ОСОБА_5 було здійснено продаж квартир, які є предметом іпотеки та забезпечують вимоги кредитора.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 05 червня 2013 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2009 року було скасовано в повному обсязі, як таке, що постановлено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та відмовлено ОСОБА_5 у визнанні за нею права власності на квартири АДРЕСА_1, АДРЕСА_2.

Таким чином, ОСОБА_4 уклавши договір купівлі - продажу квартир АДРЕСА_1,АДРЕСА_2 у будинку за вказаною адресою від 08 та 09 лютого 2011 року, набула статус іпотекодавця за іпотечним договором від 25 вересня 2006 року.

Ураховуючи вказане, позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу від 08 лютого 2011 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4; визнати недійсним купівлі-продажу від 09 лютого 2011 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рахунок часткового задоволення вимог Компанії «Hagworth Management Limited» щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 20.840.06.21 від 25 вересня 2006 року в сумі 45 813 010,79 грн., звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором 20.840.06.21.1 від 25 вересня 2006 року, а саме на квартири АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 за зазначеною адресою шляхом визнання права власності на вказане нерухоме майно за компанією «Hagworth Management Limited» за ціною 2 826 500 грн. - за квартиру АДРЕСА_1 за вказаною адресою; та за ціною 2 306 500 грн. - за квартиру АДРЕСА_2 за зазначеною адресою. Припинити право власності ОСОБА_4 на квартири АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 за вказаною адресою; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь компанії «Hagworth Management Limited» квартири АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 за зазначеною адресою.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2015 року, позов компанії «Hagworth Management Limited» задоволено частково.

В рахунок часткового задоволення вимог компанії «Hagworth Management Limited» щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 20.840.06.21 від 25 вересня 2006 року в сумі 45 813 010,79 грн., з яких: 13 153 084,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту та відсотками, та пеня 32 659 925,92 грн., звернуто стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором № 20.840.06.21.1 від 25 вересня 2006 року, а саме: квартиру АДРЕСА_1, опис об'єкта: в житловому будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями літ. В - 25, ВІ - 1, ВІІ - 1, в - 1 квартира АДРЕСА_1, яка складається з: 1 - житлова, 2 - санвузол, I - лоджія, загальна площа 152,2 кв.м.; житлова площа 132,8 кв.м.; квартиру АДРЕСА_2, опис об'єкта: в житловому будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями літ. В - 25, ВІ - 1, ВІІ - 1, в - 1 квартира АДРЕСА_2, яка складається з: 1 - житлова, 2 - санвузол, I - лоджія, загальна площа 124,2 кв.м.; житлова площа 100,7 кв.м.; шляхом визнання права власності на вказане нерухоме майно за компанією «Hagworth Management Limited» за ціною 2 826 500 грн. за квартиру АДРЕСА_1 та за ціною 2 306 500 грн. за квартиру АДРЕСА_2.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 08 лютого 2012 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. зареєстрований в реєстрі № 186.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 09 лютого 2012 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. зареєстрований в реєстрі № 192.

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь компанії «Hagworth Management Limited» квартиру АДРЕСА_1, опис об'єкта: в житловому будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями літ. В - 25, ВІ - 1, ВІІ - 1, в - 1 квартира АДРЕСА_1, яка складається з: 1 - житлова, 2 - санвузол, I - лоджія, загальна площа 152,2 кв.м.; житлова площа 132,8 кв.м.;

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь Компанії «Hagworth Management Limited» квартиру АДРЕСА_2, опис об'єкта: в житловому будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями літ. В - 25, ВІ - 1, ВІІ - 1, в - 1 квартира АДРЕСА_2, яка складається з: 1 - житлова, 2 - санвузол, I - лоджія, загальна площа 124,2 кв.м.; житлова площа 100,7 кв.м.

Застосовано наслідки недійсності правочину договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 за вказаною адресою від 08 лютого 2011 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, зобов'язавши ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4, отримані за договором купівлі-продажу грошові кошти в сумі 839 606 грн.

Застосовані наслідки недійсності правочину договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 09 лютого 2011 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зобов'язавши ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4, отримані за договором купівлі-продажу грошові кошти в сумі 630 600 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог компанії «Hagworth Management Limited» відмовлено.

Додатковим рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 липня 2014 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє від імені ОСОБА_7, просить скасувати ухваленні судові рішення та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження судами і при їх дослідженні та встановленні судами дотримані норми процесуального та матеріального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову компанії «Hagworth Management Limited», суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов вірного висновку про те, що позивач на підставі договору відступлення права вимоги здобув право вимоги за договором про надання кредитної лінії від 25 вересня 2006 року та іпотечним договором від 25 вересня 2006 року, а вищезазначений договір про надання кредитної лінії та іпотечний договір були укладені у відповідності до норм чинного законодавства, яке діяло на момент укладання договорів. Крім того, ОСОБА_8, який був боржником за вказаним кредитним договором не виконував свої кредитні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, а також в подальшому незаконно, без згоди іпотекодержателя відчужив спірні квартири, які є предметом іпотеки, на користь ОСОБА_5

Право власності за ОСОБА_5 на спірні квартири визнано на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2009 року, яке в подальшому було скасовано рішенням апеляційного суду Одеської області від 05 червня 2013 року, а в установленому законом порядку ОСОБА_5 право власності на квартиру не оформлювала та з порушенням норм чинного законодавства, без отримання згоди іпотекодержателя, вчинила правочин щодо відчуження іпотечного майна ОСОБА_4

Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку», у редакції від 24 січня 2006 року, передбачено, що іпотекодавець має право відчужувати предмет іпотеки виключно на підставі згоди іпотекодавця.

У частинах 1, 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку», у редакції від 24 січня 2006 року, визначено, що у разі переходу права власності (право господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотеко держатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Зважаючи на те, що пункті 4.2.2.1 іпотечного договору від 25 вересня 2006 року передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем перед іпотекодержателем основного зобов'язання та/або обов'язків, встановлених цим договором, предмет іпотеки переходить у власність іпотекодержателя у порядку згідно з діючим законодавством, тому висновки судів відповідають як вимогам ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», так і положенням ст. ст. 589, 590 ЦК України, зокрема, про те, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє від імені ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун О.О. Дьоміна С.П. Штелик