Справа № 190/1801/14-ц
Провадження №2/190/20/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м.П"ятихатки

П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Семенникова О.Ю., секретарі Меньковій О.З., за участі представника позивача Резніченко Д.М., відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П'ятихатки цивільну справу за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ "ПриватБанк" у жовтні 2014 року звернувся до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором №DNXRRX93270176 від 18.06.2007 року на загальну суму 15279,75 грн., з яких 953,51 грн. - сума заборгованості за кредитом, 6364,32 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 22,12 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 11309,25 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 703,80грн. - штраф (процентна складова) (з відрахуванням суми 4573,25 грн., яка задоволена судовим наказом Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.10.2008 року) та сплачених судових витрат в сумі 243,60 грн. судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що 18.06.2007 року сторонами по справі укладено договір №DNXRRX93270176, на підставі якого відповідачем отримано кредит у розмірі 2212,80 грн. вс із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При підписанні договору відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана сторонами заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком кредитно-заставний договір. Оскільки відповідач взятих зобов'язань належним чином не виконав, станом на 29.09.2014 року перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 15279,75 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача разом із сплаченим судовим збором в розмірі 243,60 грн.

В судове засіданні представник позивача Резніченко Д.М. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем з часу надання кредиту з 2007 року по день заявлення позову у жовтні 2014 року не подано жодної заяви чи вимоги до нього як боржника, у зв'язку з чим просив застосувати строки позовної давності до заявлених позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

18.06.2007 року закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", що підтверджується статутом ПАТ КБ "ПриватБанк", надало ОСОБА_2 кредит в розмірі 2 212,80 грн.. на підставі складеної анкети-заяви позичальника, Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% в місяць (12% на рік) на суму залишку заборгованості по кредиту на строк з 18.06.2007 року по 18.06.201008 року включно.

Кредитна угода сторін складається з підписаної сторонами анкети-заяви позичальника від 18.06.2007 року, Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт), Тарифами банку, з умовами яких відповідач ознайомлений, про що зазначено в вищевказаній анкеті від 18.06.2007 року.

Факт отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 2212,80 грн. 18.06.2007 року визнано відповідачем в судовому засіданні та не оспорюється представником позивача.

Проте зобов'язання за вказаним договором ОСОБА_2 належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 29.09.2014 року згідно розрахунку позивача відповідач має заборгованість в сумі 15279,75 грн., з яких 953,51 грн. - сума заборгованості за кредитом, 6364,32 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 22,12 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 11309,25 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 703,80грн. - штраф (процентна складова) (з відрахуванням суми 4573,25 грн., яка задоволена судовим наказом Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.10.2008 року).

Згідно судового наказу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області №2н-1950/2008, який набрав чинності 16.12.2008 року, з ОСОБА_2 на користь позивача наказано стягнути 4 753,25 грн. заборгованості за вищевказаною кредитною угодою сторін від 18.06.2007 року, 25,50 грн. сплаченого судового збору та 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу.

Відповідно до вимог ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Норми ст.628 ЦК України передбачають, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до положень заяви позичальника від 18.06.2007 року та п.3.2.2. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка» (Стандарт), які є частинами кредитно-заставного договору сторін, погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період сплати, за який приймається період з «21» по «28» число кожного місяця, в який Позичальник повинен надавати грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 202,31 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди ,комісії, а також інших витрат згідно з Умовами.

Пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, що підтверджується позицією Верховного Суду України за постановою від 19.03.2014 року (справа №6-14цс14)

Доказів продовження угоди сторін від 18.06.2007 року після закінчення строку його дії 18.06.2008 року, в т.ч. із видачею позивачем після закінчення дії договору відповідачеві грошових кошті,в до суду не надано, підстав для звільнення від доказування цих обставин будь-якою стороною по справі не заявлено.

З вищевказаного розрахунку позовних вимог вбачається, що суми заборгованості за кредитом та по процентам нараховані позивачем з 05.11.2006 року, при чому в розрахунку не враховано факт погашення у повному обсязі заборгованості відповідача за судовим наказом від 06.05.2008 року про стягнення заборгованості за вищевказаною угодою сторін від 21.10.2006 року, тобто заявником при зверненні з позовною заявою 20.10.2014 року не враховано наявність даного судового рішення щодо стягнення заборгованості з відповідача за цією кредитною угодою сторін.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору. Якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей же строк (термін) - ст. 530 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.251, ч.1 ст.252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно правової позиції Верховного суду України, висловленої в постанові від 19.03.2014 року №6-14цс14 за договором, що визначає щомісячні платежів погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, щодо вимог проо стягнення неустойки (штрафу,пені) - в один рік. У відповідності до ч.1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Проте згідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Так, у п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка» (Стандарт), які є частинами кредитно-заставного договору сторін, сторонами встановлено терміни позовної давності щодо вимог про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів тривалістю 5 років.

Відповідно до п.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Положення ст.60 ЦПК України встановлюють, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, останній платіж відповідача в погашення заборгованості по даному кредиту надійшов 28.01.2008 року, що визнано представником позивача в судовому засіданні та підтверджується розрахунком позовних вимог, судовий наказ про стягнення заборгованості видано 16.12.2008 року, після чого до подачі позову у жовтні 2014 року ні заявник, ні відповідач не вчиняли жодних дій (в т.ч. видача відповідачеві нових грошових коштів, звернення з вимогами (претензією) до відповідача за угодою сторін, часткового погашення кредиту відповідачем чи інш.) відносно будь-яких зобов'язань за вищевказаним кредитно-заставним договором, в т.ч. будь-яких дій щодо визнання відповідачем боргу тощо, доказів іншого до суду не надано, у зв'язку з чим строк позовної давності, в т.ч. подовжений сторонами, не переривався.

Таким чином, дослідивши і оцінивши обставини по справі у їх сукупності, оскільки строк позовної давності, про яку заявлено відповідачем по справі, сплив, підстав для поновлення таких строків не вбачається, суд вважає позовні вимоги такими, що заявлені в пропущенням строку позовної давності, у зв'язку з чим відмовляє в їх задоволенні.

В судовому засіданні за згодою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.1 ст.218 ЦПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через П"ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Ю.Семенников