Дата документу 19.10.2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«19» жовтня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Кучеренко В.В.
при секретарі Прозоровій Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору кредиту № НОМЕР_1 від 11.12.2006 року не виконаним, умови п.1.2.2 договору кредиту № НОМЕР_1 від 11.12.2006 року недійсними, а повязані з договором додаткові угоди № 1 від 17.08.2007 року, № 2 від 18.02.2009 року та № 3 від 18.02.2009 року недійсними, а дії незаконними,
Представник позивача в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах, заперечує проти задоволення зустрічного позову відповідача ОСОБА_1 в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Представник відповідача ОСОБА_3 у судове засідання до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ для участі у розгляді справи у режимі відео конференції не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, не повідомила суд про причини неявки, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та в звязку з неявкою відповідачів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що первісний позов слід задовольнити в повному обсязі, а в задоволені уточненого зустрічного позову відмовити за наступними підставами.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти.
На підставі пункту 1.3 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу ( в т.ч. суми кредиту, регресу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідно до п.1.4 договору відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобовязань за основним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобовязань за договором, що передбачено п. 1.5 договору поруки.
Згідно пункту 2.2 договору поруки у випадку невиконання боржником своїх зобовязань за основним договором кредитор має право предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обовязковими до виконання на 10 робочий день з дати відправлення йому такої вимоги.
Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
Згідно ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено, додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Позивач виконав взяті на себе зобовязання надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті в сумі 40 000,00 доларів США.
Всупереч умов договору ОСОБА_1 не здійснює платежів для погашення кредиту, чим порушує взяті на себе зобовязання.
03 жовтня 2013 року відповідачам були направлені вимоги про погашення заборгованості які були отримані відповідачами та згодом залишені без задоволення (а.с.56-57).
Що стосується зустрічних позовних вимог ОСОБА_1, то відмовляючи у їх задоволенні, суд виходить з наступного.
Згідно копії заяви про видачу готівки № 38 від 11.12.2006 року ОСОБА_1 було надано кредит у сумі 40 000 доларів США /а.с.146/.
Тому суд критично ставиться до посилань ОСОБА_1 у зустрічній позовній заяві на те, що він не підписував ніяких договорів про відкриття поточних рахунків в ПАТ «УкрСиббанк», і не давав ніяких письмових розпоряджень щодо цільового розпорядження кредитом.
Також не знайшли свого підтвердження посилання відповідача ОСОБА_1 в своїй зустрічній позовній заяви про те, що він неодноразово звертався до банку з питанням отримання інших грошей, тобто тих які ще повинні були йому надаватись.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, встановленої договором.
Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів, передбачених договором.
Відповідно до п.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Позивач при отриманні кредиту міг звернутись до іншого банку, який пропонував інші умови кредитування, якщо його не влаштовували умови та схема кредитування ПАТ «УкрСиббанк», оскільки умови кредитування відповідно до п.2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» позивачем отримано до укладення Кредитного договору. Підписуючи договір, позичальник ОСОБА_1 та банк засвідчили, що ними узгоджені всі істотні умови договору, цей договір відображає повне розуміння сторонами його предмету та інших питань в ньому зазначених.
Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 536, 559, 610, 1047-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 15, 57, 59, 88, 107, 208, 212-215, ЦПК України, суд

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені задовольнити повністю.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору кредиту № НОМЕР_1 від 11.12.2006 року не виконаним, умови п.1.2.2 договору кредиту № НОМЕР_1 від 11.12.2006 року недійсними, а повязані з договором додаткові угоди № 1 від 17.08.2007 року, № 2 від 18.02.2009 року та № 3 від 18.02.2009 року недійсними, а дії незаконними відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В.Кучеренко