Справа № 188/49/15-ц
Провадження № 2/188/135/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Філіповій В.С.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача та зазначає , що відповідач працювала продавцем у продовольчому магазині , розташованого по вул. Жовтневій , 185 смт. Петропавлівка Дніпропетровської області з 04.02.2013 р. по 10.09.2014 р.

Магазин належить ФОП ОСОБА_2 , яка у своїй діяльності використовує найману працю та діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію ФОП виданого Петропавлівською райдержадміністрацією . Індентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1 .

04.02.2013 р. відповідач взяла на себе повну відповідальність за довірені їй грошово-товарно-матеріальні цінності , як особа , що належить до категорії працівників з якими може бути укладений трудовий договір у відповідності до ст. 135-1 КЗпП України .

В результаті винної поведінки відповідача , а смае : не забезпеченням цілості прийнятого під звіт майна ( грошових коштів та ТМЦ ) недбалого ставленні до їх збереження виникла нестача , яка була виявлена після проведення інвентаризації підзвітних відповідачеві ТМЦ .

Так , згідно відомості результатів інвентаризації товарів і грошових коштів та інвентаризаційного опису по продовольчому магазину від 10.09.2014 р. з повним перерахуванням всіх ТМЦ та грошових коштів нестача становить 43414.02 грн.

На неодноразові запрошення для участі у перевірці цінностей відповідач не з"явилася , але не заперечувала результати інвентаризації і суми збитків.

Висновки ревізії підготовлені і підписані 10.09.2014 р.

Добровільно покрити завдану нестачею шкоду повністю або частково відповідач відмовляється , мотивуючи відмову відсутністю наявних власних коштів.

Згідно списку покупців магазину , які отримували товар з відстрочкою платежу виконаного власноруч відповідач ( див. додаток ) сімнадцять внесених у список фізичних осіб товару не отримували та визначених в правій колонці списку грошових сум перед магазином не заборговували .

Просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь 43414.02 грн. матеріальної шкоди та судові витрати в сумі 434.15 грн. , а всього 43848.17 грн.

В ході судового розгляду справи позивач підтримала свої позовні вимоги частково . Дала пояснення щодо фактичних обставин справи і дані обставини є аналогічні вищевикладеним. В доповнення пояснила , що в магазині , крім відповідача ОСОБА_3 , також працювала в якості продавця ОСОБА_4 Спочатку вони працювали по змінам , тобто працювали по одному місяцю . При цьому , при зміні проводили інвентаризацію зі складанням відповідного Акту. Претензій по роботі до продавців не було. Однак , з травня 2014 р. продавці самостійно вирішили працювати по більш меншим по часу змінам , а саме - вирішили працювати по два дні і без проведення інвентаризації. В кінці літа 2014 р. відповідач ОСОБА_3 почала допускати прогули , тобто не виходила на роботу. За неї довгий час працювала продавець ОСОБА_4 В результаті того , що у неї ( позивача ) виникла підозра щодо нестачі товару в магазині , було прийнято рішення про проведення інвентаризації. Відповідачку неодноразово викликали на проведення інвентаризації , але вона ігнорувала всі її визови.

Позовні вимоги підтримує частково. На обгрунтування даної позиції зазначила , що відповідач , без її дозволу давала своїм знайомим товар у борг , з відстрочкою оплати його вартості. В список таких осіб попав її ( відповідачки ) співмешканець ОСОБА_5. На її вимогу про повернення боргу , останній дав їй письмову розписку та суму майже 8000 грн. За рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області дана сума була стягнута з нього , як відповідача по справі , але рішення залишилося не виконаним. Шкода не відшкодована. Таким чином , вищезазначена сума боргу співмешканця відповідача входить в загальну суму нестачі по магазину і її слід виключити з даної суми .

Відповідач позов визнала частково. Пояснила , що вона дійсно працювала продавцем у відповідача на умовах офіційно зареєстрованого трудового договору. Цим договором на неї було покладено повну матеріальну відповідальність. Разом з нею працювала , як продавець , ОСОБА_4. За домовленністю вони працювали по одному місяцю і при передачі зміни проводили інвентаризацію товарно-матеріальних та грошових цінностей. Проблем з нестачею товару чи грошей не було. На початку травня , в зв"язку з настання жаркої погоди , в магазині створилися важкі умови для праці. Кондиціонер не працював . За станом здоров"я вона не могла витримати таких умов , а тому запропонувала напарниці працювати по два дні , на що остання дала згоду. При цьому домовилися не проводити за кожною зміною інвентаризації . При цьому покладалися на взаємодовіру. В кінці літа вона почала себе погано почувати і довгий час не виходила на роботу. При цьому попросила напарницю попрацювати за неї. На початку вересня 2014 р. їй стало відомо , що власник магазину ОСОБА_2 , позивач по справі , розірвала з нею трудовий договір і цей факт було зареєстровано у районному центрі зайнятості. Також стало відомо , що відповідач провела ревізію в магазині , виявила велику нестачу. Про проведення ревізії її ніхто не повідомляв. Письмових листів , телефонних дзвінків чи СМС повідомлень не отримувала.

Частково визнає позов в сумі 16034 грн. Дану суму заборгували покупці , її знайомі . Останні брали в борг товари , вона записувала їх у блокнот . При цьому записувала їхні прізвища та суму , на яку було взято товар. З цієї суми слід виключити суму боргу її співмешканця , який значиться у списку як " Саша".

Також відповідач зазначає , що вона не заперечує факту нестачі товарно-матеріальних цінностей в магазині. Однак , на її погляд та на її припущення до даної нестачі причетна і продавець ОСОБА_4 Так як вона за час спільної роботи в магазині значно покращила своє матеріальне становище в сім"ї ( підключила свій будинок до загальної електромережі , придбала ряд дороговартісних речей , побутової техніки та ін.) .

Свідок ОСОБА_6 пояснила , що вона працює головою ревізійної комісії Петропавлівської райспоживспілки . Має стаж ревізійної роботи більше 30 років. В зв"язку з цим , приватний підприємець ОСОБА_2 запросила її провести ревізію в магазині " Продмаг" . Вона дала згоду . В той же час вона поставила умови про те , що при проведенні ревізії повинні обов"язково присутні продавці. Одна продавчіня ОСОБА_4 приймала участь , а ОСОБА_3 на ревізію не з"явилася. Останній власниця магазину неодноразово дзвонила та посилала СМС-повідомлення. Однак , це не дало позитивного результату. Було прийнято рішення ревізію проводити без продавця ОСОБА_3

Ревізію проводили 10 .09.2014 р. За результатами ревізію було складено було складено Акт ( відомость) і виявлено нестачу в сумі 43414.02 грн. Яким чином виникла така сума нестачі їй невідомою . Доповнила , що ревізія в даному магазині не проводилася на протязі трьох місяців .

Свідок ОСОБА_7 пояснила , що позивач є її рідною донькою і вона ( донька ) займається підприємницькою діяльністю в сфері торгівлі. Як глава сімейного бізнесу вона в деякій мірі здійснює контроль за дотриманням порядку в торгівлі. Їй стало підозрілою та обставина , що в магазині " Продмаг" слабо йде торгівля. А саме , з даного магазину не надходить торгова виручка ( гроші ) , а товару помітно меншає. Вона звернулася до доньки , але остання нічого не змогла пояснити . В зв"язку з цим , вони вирішили провести ревізію товарно-матеріальних цінностей в магазині і запросила на її проведення ОСОБА_6 Продавець ОСОБА_3 по невідомим причинам не з"явилася. Таким чином , була створена комісія , у склад якої входила ОСОБА_6 , вона ( ОСОБА_7 ) , ОСОБА_2 ( власник магазину ) та продавець ОСОБА_4

В ході проведення ревізії була виявлена нестача в сумі 43414.02 грн. На думку позивача дана сума нестачі виникла з вини відповідача , тобто продавця ОСОБА_3 Адже , вона надавала своїм знайомим товар у борг та особисто привласнювала товар з магазину.

Вислухавши сторони , свідків , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено , що позивач дійсно зареєстрована як фізична особа - підприємець згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ( ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) .

04.02.2013 р. між сторонами був заключений трудовий договір № 8 .

Пунктом 2 даного договору зазначено , що працівник зобов"язаний виконувати обов"язки продавця продовольчих товарів , бути матеріально- відповідальною особою за довірені грошові- товарні цінності , довірені особі. Також у даному договорі зазначені інші умови , права та обов"язки. Договір зареєстрований 04.02.2013 р . у Петропавлівському районному центрі зайнятості.

Згідно інвентаризаційного опису товарів , матеріалів , тари та грошових коштів в торгівлі від 10.09.2014 р. та порівняльної ( сличительной ) відомості результатів інвентаризації ... від 10.09.2014 р. сума нестачі товарно-матеріальних цінностей в магазині " Продмаг" становить 43414 ( сорок три тисячі чотириста чотирнадцять ) грн. 02 коп.

Дана інвентаризація була проведена без участі працівника , тобто відповідача по справі , про що свідчить письмове повідомлення позивача та документ поштового відділення ( дата 04.10.2014 р. ).Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст.1351 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані зі зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року N 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" (з наступними змінами) роз'яснено, що, розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсування), переданих йому для зберігання або інших цілей (п.1 ст.134 КЗпП України), суд зобов'язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст.1351 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений.

Відповідно до п.1 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно дост.1351 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Позивач поклала матеріальну відповідальність на відповідача ,як матеріально-відповідальну особу, з якою був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, оскільки вона не забезпечила схоронність ввірених їй товарно-матеріальних цінностей, чим допустила їх нестачу.

Проте, з визначеним позивачем розміром відшкодування суд погодитись не може з таких підстав.

З роз'яснень п.3, 4 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року вбачається, що суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135 3, 137 КЗпП залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати.

При цьому відповідно до ст.138 КЗпП України тягар доказування в суді наявності умов, передбачених ст.130 КЗпП України, покладається на власника.

Заперечуючи проти позову, відповідачка посилалась на те, що позивачем не були належним чином створені нормальні умови для праці . Температура повітря в магазині була занадто високою , так як в магазині був відсутній кондиціонер , вона за станом здоров"я не могла працювати в таких важких умовах . В зв"язку з цим , вона з напарницею працювали по два дні і при цьому не проводили актів прийому-передачі ТМЦ.

Відповідно до ст.131 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобов'язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді.

Той факт , що продавці магазину " Продмаг " ОСОБА_3 ( відповідач ) та ОСОБА_4 працювали довготравалий час по дводенній зміні і у відсутність актів прийому-передачі ТМЦ сторони не заперечують.

З наведеного вбачається, що не лише відповідач неналежно виконувала вище зазначені свої обов'язки, а й позивач, яка не організувала належним чином її працю та не створила їй умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їй майна.

Позивач , дозволивши продавцям працювати в режимі дводенної роботи , не здійснювала належного контролю за роботою продавців , направленою на проведення своєчасних та регулярних перевірок наявності чи нестачі т.м.ц.

За таких обставин суд вважає, що шкода стала наслідком не лише винної поведінки відповідача, але й відсутності умов, що забезпечують збереження матеріальних цінностей.

При цьому суд бере до увагу ту суттєво важливу обставину , що вищезазначена нестача товарно-матеріальних цінностей в магазині " Продмаг" сталася під час роботи двох продавців і позивачем не надано достатніх та належних доказів того , що шкода заподіяна виключно відповідачем.

Статтею 137 КЗпП України передбачено, що суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно. Коли шкода стала наслідком не лише винної поведінки працівника, але й відсутності умов, що забезпечують збереження матеріальних цінностей, розмір покриття повинен бути відповідно зменшений.

Дослідженням блокноту чорнових записів, що вела відповідач під час роботи у магазині " Продмаг" з"ясовано, що вона дійсно відпускала товари жителям селища в борг на різні суми, записуючи їх у блокнот, чого не заперечує відповідач та її представник .

Наданий позивачем блокнот чорнових записів як доказ щодо можливого утворення нестачі у магазині , суд оцінює як належний та достовірний , так як такі дії відповідача є одним із способів утворення нестачі та підтверджують таку нестачу у магазині на час перевірки.

Суд критично оцінює доводи представника відповідача в частині, що всі записані особи, які отримували товари в магазині без сплати коштів та викреслені у блокноті чорнових записів, заплатили кошти за отримані товари у магазині, так як доказів про це не надано, та таке не свідчить, що гроші відповідач отримала та надала їх до каси магазину, за обставин наявності у магазині нестачі.

Відповідно до приписів ст. 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 3 , 57 , 88 , 212-214,218 ЦПК України , ст. 1166 ЦК України , ст. ст. 130 , 134,135-1 КЗпП України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позовов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_3 до користь ОСОБА_2 :

- 16034 ( шістьнадцять тисяч тридцять чотири ) грн., що розміром заподіяної шкоди ;

- 243,60 грн. , що є судовими витратами позивача при сплаті судового збору. А загалом - 16277 ( шістнадцять тисяч двісті сімдесят сім ) грн. 60 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28.04.2015 р.

Суддя

ОСОБА_8