АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2112/2015 Головуючий в 1-й інстанції - Лук»яненко Л.М.
Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року в справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Федоренко А.М. , заінтересована особа: ОСОБА_5,-

в с т а н о в и л а:

В квітні 2014 року ОСОБА_3 подав скаргу на дії відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві та зазначав,що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31.10 2013 року,яке набрало законної сили, його виселено з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

Посилаючись на порушення ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем Федоренко А.М. при виконанні зазначеного судового рішення,а саме: порушення при складанні актів щодо виконавчих дій проведених 18.03.2014 року та 08.04.2014 року щодо його виселення з вказаної квартири,передача речей належних ОСОБА_6,який проживав за домовленістю з ним,представнику стягувача,за відсутністю у нього повноважень на зберігання майна,ОСОБА_3просив визнати вказані дії державного виконавця Федоренко А.М. неправомірними,зобов»язати державного виконавця задовольнити вимогу заявника з приводу видачі документів та грошових коштів,одягу,скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 08.04.2014 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову про задоволення скарги. Зазначає про упередженість суду при розгляді даної справи.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника заінтересованої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2013 року, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_3, 3-я особа : Святошинський відділ ГУ Державної міграційної служби України у м. Києві про виселення з квартири, позбавлення права користуватись нею, усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстрації у ній.

06.02.2014 року на підставі виконавчого листа № 759/10851/13-ц , виданого Святошинським районним судом м. Києва 27.01.2014 року за заявою ОСОБА_5 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції України у м. Києві відкрито виконавче провадження про виконання вищевказаного судового рішення щодо виселення ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Копія вказаної постанови була отримана боржником, що підтверджується заявою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_8 датованою 28.02.2014 року та отриманою ВДВС 04.03.2014 року.

14.03.2014 року представником боржника ОСОБА_8 отримано вимогу державного виконавця, якою боржнику добровільно запропоновано виконати рішення суду в строк до 18.03.2014 року.

18.03.2014 року з метою перевірки виконання рішення суду державним виконавцем здійснено вихід за адресою : АДРЕСА_1 та встановлено, що рішення суду в добровільному порядку не виконано, боржник перебуває у відрядженні, а у квартирі проживає ОСОБА_6, який не є стороною виконавчого провадження, в зв»язку чим для з»ясування встановлених обставин та отримання документів підтверджуючих право ОСОБА_6 на перебування в даній квартирі, державним виконавцем відкладено виконання виконавчих дій, про що складно відповідний акт.

01.04.2014 року державним виконавцем боржнику надано строк для добровільного виконання рішення суду повторно до 08.04.2014 року та попереджено, що у разі добровільного невиконання, його примусове виконання відбудеться 08.04.2014 року об 11 год.00 хв..

08.04.2014 року державним виконавцем, в зв»язку з невиконанням боржником вимоги державної виконавчої служби у квартирі АДРЕСА_1 розпочато примусове виконання Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2013 року , про що складено акт, яким виявлене майно передано на відповідльне зберігання представнику стягувача ОСОБА_9, а також акт опису майна із залученням двох понятих у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

08.04.2014 року, внаслідок фактичного виконання вказаного рішення суду, державним виконавцем ухвалено постанову про закінчення виконавчих дій.

10.04.2014 року ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві отримано заяву ОСОБА_6 з проханням передати йому його речі.

Відповідно до розписки від 25.04.2014 року, ОСОБА_3 отримав частину свого майна відповідно до акту прийому-передачі майна від 25.04.2014 року та повідомлений про необхідність протягом двох місяців отримати решту речей.

22.07.2014 року, 21.08.2014 року, 24.09.2014 року державним виконавцем складено вимогу №20 про необхідність замінити зберігача майна боржника, визначеного актом від 25.04.2014, в зв»язку з чим зобов»язано сторін виконавчого провадження з»явитись до відділу державної виконавчої служби.

Проте, дані вимоги виконавця, сторонами виконавчого провадження не виконано.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані дії та постанова про закінчення виконавчих дій, здійснені державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції України у м. Києві відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» без порушення права чи свободи заявника.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду є законним та обґрунтованим , відповідним нормам процесуального права та вимогам Закону України «Про виконавче провадження» .

Частиною 1 ст. 6, частиною 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Перш за все при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК визначені ознаки обов'язковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, то при виконанні рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2013 року, державним виконавцем вжито всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо його виконання.

При цьому, доводи скарги про те, що у акті від 18.03.2014 року державним виконавцем зазначено лише одного понятого, а не двоє , як це передбачено чинним законодавством, на увагу не заслуговують, оскільки 18.03.2014 року державним виконавцем здійснювалась перевірка добровільного виконання рішення суду, а не проводились дії по примусовому виконанню рішення суду, за якими дійсно ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено наявність двох понятих, явка яких була забезпечена 08.04.2014 року при фактичному виконанні рішення суду.

Крім того, заявник зазначає, що довіреність представника стягувача ОСОБА_5 - ОСОБА_9 була обмежена, а саме - без права отримання присудженого ОСОБА_5 майна або грошей, в зв»язку з чим державний виконавець не мав права передавати ОСОБА_9 присуджене ОСОБА_5 майно, що в даному випадку є ключі від квартири АДРЕСА_1.

Однак з такими твердженнями заявника, колегія суддів не може погодитись , оскільки рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2013 року, виконання якого проводилось 08.04.2014 року, виселено ОСОБА_3 з вказаної квартири, а не присуджено дану квартиру ОСОБА_5, в зв»язку з чим і дані доводи скарги законність дій державного виконавця не спростовують.

Та обставина, як про це зазначає заявник, що ОСОБА_9 ОСОБА_3 не повертається частина речей, переданих йому на зберігання відповідно до акту опису від 25.04.2014 року, також на увагу не заслуговує, оскільки предметом розгляду даної скарги є законність дій державного виконавця при примусовому виконанні рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2013 року, а не позов ОСОБА_3 про витребування майна.

Таким чином, колегією суддів не встановлено будь-яких порушень державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції України у м. Києві при виконанні рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2013 року, яке набрало законної сили, які б призвели до порушення прав ОСОБА_3.

На підстав викладеного ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстави до скасування якої відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312-315,319, 383,387 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: