Справа № 605/331/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" липня 2015 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі головуючої судді Ігнатової Г.В.

при секретарі Чебан Т.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідачів: ОСОБА_2; ОСОБА_3; ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Підгайці цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 25 листопада 1997 року померла його дружина ОСОБА_6, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якої відкрилась спадщина. Спадкове майно померлої складається з 1/3 ідеальної частки жилого будинку з надвірними будівлями за вказаною вище адресою. До даного майна він є спадкоємцем першої черги за законом, та вступив в управління та володіння спадковим майно, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідач ОСОБА_2, будучи спадкоємцем відповідно до закону, відмовився від прийняття спадщини, а відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спадщину не прийняли.

Спадщину прийняв, але юридично оформити її немає можливості, оскільки Підгаєцькою державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом мотивуючи тим, що свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями видане на імя спадкодавця , після смерті ОСОБА_6

Тому позивач вимушений звернутись в суд і просить визнати за ним права власності

на спадкове майно, що залишилось після смерті його дружини, щодо 1/3 ідеальної частки житлового будинку з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом. як спадкоємцем першої черги.

У судовому засіданні позивач, заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити з підстав викладених позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2позов визнав.

Судом до участі у справі в процесуальному статусі відповідачів залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_3 при судовому розгляді, позов визнає в повному обсязі та просив його задовільнити.

Відповідач ОСОБА_4 просить, визначити йому частку в спадковому майні щодо земельної ділянки, яка залишилась після смерті матері та вважає що він має право на спадкове майно, як спадкоємець першої черги за законом.

Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню

Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не встратили права на частку в його майні ,

Судом встановлено,що житловий будинок, в с.Юстинівка по вул.Л.Українки,41 Підгаєцького району Тернопільської області. в якому проживали подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і їх син ОСОБА_2 мав статус колгоспний двір в якому не визначено часток членів двору, що є перешкодою для оформлення спадщини. Разом з тим, встановлено, на час припинення існування двору , в даному будинковолодінні проживали : подружжя ОСОБА_2: позивач та його померла дружина і син ОСОБА_2 що підтверджено ксерокопією по господарської книги та не заперечується сторонами по справі.Отже кожному з них, як колишньому члену двору належало по 1/3 ідеальної частки в майні двору.

Право власності на нерухоме майно , кожний на свою частку в установленому законом порядку отримали позивач та відповідач ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвами про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями від 26.03.2001р., виданого на підставі рішення виконкому Юстинівської сільської ради №33 від 01 грудня 2000 року

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями від 26.03.2001р., виданого на підставі рішення виконкому Юстинівської сільської ради №33 від 01 грудня 2000 року ОСОБА_6 є власником 1/3 частини жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого в с.Юстинівка по вул.Л.Українки,41 Підгаєцького району. Вказане свідоцтво видано після смерті ОСОБА_6

Фактично позивач та його його дружина ОСОБА_6, і їх син ОСОБА_2 були співвласниками цього будинку та володіли ним на правах спільної сумісної власності.

Як встановлено судовим розглядом після смерті ОСОБА_6, яка померла 25 листопада 1997 року , що підтверджується свідоцтвом про смерть, відкрилася спадщина по закону на 1/3 частку домоволодіння, яку в порядку ст.. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини прийняли чоловік померлої , позивач , та син ОСОБА_2, відповідач, які постійно до смерті спадкодавця і після цього проживали в даному житловому будинку, утримувала його , користується іншим спадковим майном , тобто вони фактично і своєчасно прийняли спадщину

Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Якщо постійне проживання особи зі спадкоємцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Крім того, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За

наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Суд приймає до уваги ту обставину, що відповідач ОСОБА_2, на час відкриття спадщини, неподав заяву про відмову від прийняття спадщини, а після смерті спадкодавця продовжив по даний час користуватись спадковим майно, що підтверджено його особистими показами

З урахуванням вищезазначених обставин,суд приходить до висновку,що ОСОБА_1 після смерті дружини, а відповідач ОСОБА_2 після смерті матері фактично прийняли спадщину, вступили у володіння 1/3 частини житловим будинком та господарськими будівлями, тобто прийняли спадщину у відповідності до вимог ст.549 ЦК України в редакції 1963 року.

За таких обставин, доводи позивача викладені в змісті позовної заяви, в цій частині є помилковими, а тому не заслуговують на увагу суду, як підставу для задоволення вимог позивача. Та обставина, що ОСОБА_2 не отримав свідоцтва про право на спадщину, не повинна означати, що вказане спадкове майно йому не належало, так як згідно вимог закону відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.Разом з тим, суд приймає до уваги, що на день розгляду справи в суді відповідач ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини. Що залишилась після смерті матері в користь свого батька, позивача в справі. Про що подав заяву нотаріально засвідчену, копія якої є в матеріалах справи.

Що стосується спадкоємців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на час відкриття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_6 постійно не проживали разом із нею в спадковому будинку та заяви про прийняття спадщини встановлений законом строк до нотаріальної контори неподавали.

Твердження відповідача ОСОБА_4 , що він має право на спадкування майна в цілому , що залишилось після смерті ОСОБА_6, суд вважає необґрунтованими та такими що суперечать спадковому законодавств, який діяв на час відкриття спадщини..За весь цей час відповідач не звертався із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору, і даний факт унеможливлює задоволення його доводів щодо визнання за ним права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті матері, як такі що не узгоджуються і вимогами Закону.

За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.,Оскільки судом встановлено неможливість оформленння позивачем спадкових прав у встановленому законом порядку, відповідачі спадщину не прийняли та на неї не претендують, від отримання спадщини відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовилися та враховуючи викладене, той факт, що спадщина позивачем фактично прийнята, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги.

Керуючись ст.524,548, 549 ЦК УКРАЇНИ ( в редакції 1963 року), ст. ст. 1268-1272, 1273,1275,1278 ЦК УКРАЇНИ ( в редакції 2004 року), абз.4п.216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за №20/5, ст.ст.10,60. 213,215. 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно по закону, що залишилось після смерті ОСОБА_6 , щодо майна-1/3 ідеальної частки житлового будинку з надвірними будівлями, що в с. Юстинівка по вул.Л.Українки,41 Підгаєцького району Тернопільської області

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис ОСОБА_7