Справа № 541/1659/15-ц
Провадження № 2/541/805/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2015 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А. , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В с т а н о в и в:

08 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на свою користь коштів у сумі 34 592,47 грн. у тому числі 28 203,22 грн. суми боргу з урахуванням індексу інфляції 5 050,51 грн. процентів за користування коштами та 1 338,74 грн. процентів від простроченого грошового зобовязання.

Згідно позовної заяви відповідач ОСОБА_2 проживає за межами України, а саме за адресою: 633000, Російська Федерація, АДРЕСА_1.

Мотивуючу подання позовної заяви до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області позивач посилався на ч.1 ст.42 Закону України «Про міжнародне приватне право» згідно якого захист права власності та інших речових прав здійснюється на вибір заявника відповідно до права держави, у якій майно знаходиться, або відповідно до права держави суду.

Та на п.1 ч.1 ст. 44 вказаного Закону, згідно якого, у разі відсутності згоди сторін договору про вибір права, що підлягає застосуванню до цього договору, застосовується право відповідно до частин другої і третьої статті 32 цього Закону, при цьому стороною, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту договору, є: продавець - за договором купівлі-продажу.

З вищевказаною мотивацією позивача при визначенні підсудності справи погодитись не можу зважаючи на наступне.

Статтею 3 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено , що якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

Частиною 1 статті 20 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах укладеної у місті Мінську 22.01.1993 року, яка була ратифікована Україною і є чинною на момент розгляду позовної заяви, визначено, що якщо в частинах II-V цього розділу не встановлено інше, позови до осіб, які мають місце проживання на території однієї з Договірних Сторін, подаються, незалежно від їх громадянства, в суди цієї Договірної Сторони.

Отже, згідно міжнародного договору який має вищу юридичну силу ніж закони України, позов до ОСОБА_2 необхідно подавати до суду за місцем його проживання.

Згідно ст. 115 та п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України у випадку, якщо позовна заява не підсудна цьому суду, вона повертається позивачеві.

Відповідно до п.2. ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст.ст. 109, 110, 115, 121 ЦПК України, ЗУ «Про міжнародне приватне право», Конвенцєю про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, п.2. ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір»-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що відповідно до ч.5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Управлінню Державної казначейської служби України в Миргородському районі повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 345,92 грн. (триста сорок пять гривень 92 копійки) сплаченого відповідно до квитанції 1P0789 від 07.07.2015 року у ПАТ Полтава-Банк Пункт 1, м. Миргород.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А. Городівський