Р І ШЕ Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

Справа № 752/3099/15-ц

Провадження № 2/752/2754/15

02.07.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Фролова М.О., за участі секретаря Титоренка А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», третя особа: ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій, -

встановив:

в лютому 2015р. ОСОБА_1 звернувся із позовом до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», третя особа: ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій, зазначивши наступне.

25.02.2014р. на автодорозі Одеса - Іллічівськ відбулася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем «Ford», д.н.з. НОМЕР_4 під управлінням ОСОБА_2, та автомобілем «Nissan», д.н.з. НОМЕР_5, що належить на праві власності позивачу ОСОБА_1, в наслідок чого вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. При цьому постановою Приморського районного суду міста Одеси від 18.04.2014р. по справі № 522/6109/14-п встановлено, що вищезазначене ДТП спричинено з вини ОСОБА_2, який не обрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, у зв'язку із чим здійснив зіткнення з автомобілем«Nissan», д.н.з. НОМЕР_5. В свою чергу цивільну-правову відповідальність ОСОБА_2 за шкоду завдану ним під час керування транспортним засобом марки «Ford», д.н.з. НОМЕР_4 було застраховано ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» як страховиком за полісом серії АС № 4448960. У зв'язку із наведеним позивач ОСОБА_1 звернулася до відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» із заявою повідомленням про ДТП від 27.02.2014р. та із заявою про отримання страхового відшкодування від 07.06.2014р. Однак відповідач ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» не направило свого представника для огляду пошкодженого автомобіля «Nissan», д.н.з. НОМЕР_5 та визначення розміру завданих позивачу збитків. У зв'язку із наведеним, на звернення позивача до суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Хавк Холдинг», останнім було складено Звіт від 27.03.2014р. за № 14/О-70 про оцінку вартості матеріального збитку спричиненого власнику КТС щодо вартості матеріального збитку від пошкодження автомобіля «Nissan», д.н.з. НОМЕР_5 у сумі 37133,77. В наступному ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» листом від 13.01.2015р. повідомило, що на момент ДТП від 25.02.2014р. за полісом серії АС № 4448960 було забезпечено причеп Супутник, д.н.з. НОМЕР_4, а не автомобіль «Ford», д.н.з. НОМЕР_4, у зв'язку із чим відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування. Разом з цим позивач пояснив, що є протиправною відмова і безпідставними доводи ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», оскільки за полісом серії АС № 4448960 було забезпечено автомобіль «Ford», д.н.з. НОМЕР_4, адже за полісом збігається д.н.з. НОМЕР_4, належність якого встановлено автомобілю «Ford» постановою Приморського районного суду міста Одеса від 18.04.2014р. по справі № 522/6109/14-п. Крім того позивач зазначив, що відповідач ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» зобов'язане сплатити за період прострочення виплати страхового відшкодування з 06.09.2014р. по 16.02.2015р. пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 4402,53 коп. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути із ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача страхове відшкодування розмірі 36133,77 грн. та штрафні санкції у вигляді пені у розмір 4402,53 грн.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності у судовому засіданні, якою позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги повністю

Відповідач ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» надав письмові заперечення проти позову, якими останній не визнав та просив відмовити повністю у задоволені позовних вимог. В наступному відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності у судовому засіданні.

Третя особа ОСОБА_2 повідомлений про час і місце судового розгляду у порядку ст. 74 ЦПК України, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив суд.

Врахувавши пояснення сторін та з'ясувавши обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про необхідність задовольнити позов повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6, автомобіль «Nissan», д.н.з. НОМЕР_5 зареєстрований за власником ОСОБА_1

Вбачається згідно постанови Приморського районного суду міста Одеса від 18.04.2014р. по справі № 522/6109/14-п, що 25.02.2014р. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Ford», д.н.з. НОМЕР_4 на автодорозі Одеса - Іллічівськ не обрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, у зв'язку із чим здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan», д.н.з. НОМЕР_5, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справі про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Крім того згідно довідки ДПС ДАЇ від 25.02.2014р. за № 884, автомобіль «Nissan», д.н.з. НОМЕР_5 зазнав механічних пошкоджень в наслідок ДТП із автомобілем «Ford», д.н.з. НОМЕР_4.

Вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулася до відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» із заявою повідомленням про ДТП від 27.02.2014р.

Разом з цим в матеріалах справи відсутні докази направлення ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» як страховиком свого представника, аварійного комісара для огляду пошкодженого автомобіля «Nissan», д.н.з. НОМЕР_5 та визначення розміру завданих позивачу збитків.

Відповідно до складеного на звернення позивача суб'єктом оціночної діяльності Звіту від 27.03.2014р. за № 14/О-70 про оцінку вартості матеріального збитку спричиненого власнику КТС, визначено вартість матеріального збитку від пошкодження автомобіля «Nissan», д.н.з. НОМЕР_5 в сумі 37133,77 грн.

У наступному позивач ОСОБА_1 звернулася до відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» із заявою від 07.06.2014р. про отримання страхового відшкодування.

При цьому, відповідач ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» листом від 13.01.2015р. відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки на момент ДТП від 25.02.2014р. за полісом серії АС № 4448960 було забезпечено причеп «Супутник», д.н.з. НОМЕР_4, а не автомобіль «Ford», д.н.з. НОМЕР_4.

В свою чергу суд зазначає, що постановою Приморського районного суду міста Одеса від 18.04.2014р. по справі № 522/6109/14-п встановлено та довідкою ДПС ДАЇ від 25.02.2014р. за № 884 підтверджено обставини щодо належності д.н.з. НОМЕР_4 автомобілю «Ford», що виключає можливість одночасної належності вказаного державного номерного знаку причепу Супутник, а також ідентифікацію і забезпечення такого причепу за вказаним д.н.з. НОМЕР_4 у полісі серії АС № 4448960.

Зважаючи на викладене, суд відхиляє як безпідставні доводи відповідача та як неналежний доказ надану останнім копію полісу серії АС № 4448960 щодо страхового забезпечення причепу Супутник, д.н.з. НОМЕР_4.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що згідно наявної у справі копії полісу серії АС № 4448960 було застраховано ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» цивільну-правову відповідальність ОСОБА_2 за шкоду завдану ним під час керування забезпеченим транспортним засобом «Ford», д.н.з. НОМЕР_4., із лімітом страхової суми на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну п'ятдесят тисяч гривень.

У зв'язку із наведеним суд зазначає наступне.

В свою чергу, згідно ч. 1 і 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана в наслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі звини іншої особи, відшкодовується винною особою.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про обов'язок заподіювача шкоди ОСОБА_2 відшкодувати позивачу збитки, завдані ушкодженням автомобіля «Nissan», д.н.з. НОМЕР_5 в наслідок ДТП від 25.02.2014р.

Положеннями ст. 1194 ЦК України унормовано, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки цивільну-правову відповідальність ОСОБА_2 було застраховано ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» як страховиком за полісом серії АС № 4448960, то суд зазначає наступне.

Згідно ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. за № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV ), обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Таким чином за полісом серії АС № 4448960 є страховим випадком ДТП, що сталася з вини ОСОБА_2 і в наслідок якої було пошкоджено автомобіль автомобіля «Nissan», д.н.з. НОМЕР_5.

Згідно ч. 34.2 і 34.3 ст. 34 Закону № 1961-IV, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Враховуючи наведене суд приймає як належний доказ Звіт від 27.03.2014р. за № 14/О-70 про оцінку вартості матеріального збитку спричиненого власнику КТС, яким визначено вартість матеріального збитку від пошкодження автомобіля «Nissan», д.н.з. НОМЕР_5 в сумі 37133,77 грн.

Положеннями ч. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV, визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 Закону № 1961-IV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно ст. 29 Закону № 1961-IV, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2, 3 і 6 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про обов'язок відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» як старховика виплатити за полісом серії АС № 4448960 в межах страхового ліміту 50000,0 грн. і за вирахуванням франшизи 1000,0 грн. на користь позивача страхове відшкодування в сумі 36133,77 грн. матеріального збитку від пошкодження автомобіля «Nissan», д.н.з. НОМЕР_5.

Згідно вимог ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями ч. 2 ст. 614 ЦК України визначено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Разом з цим, Верховний Суд України у положеннях Листа «Висновки Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за перше півріччя 2013 року» від 01.07.2013р. роз'яснив наступне: «Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов'язання, ЦК України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише в тому разі, коли доведе відсутність своєї вини в порушенні зобов'язання (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 13 лютого 2013 р. у справі N 6-170цс12)».

Відповідачем ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» не надано докази на підтвердження відсутності його вини у невиплаті страхового відшкодування позивачу.

Положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задовольнити вимогу про стягнення із відповідача на користь позивача страхового відшкодування у сумі 36133,77 грн.

Крім того, згідно ч. 36.5 ст. 35 Закону № 1961-IV, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Таким чином, за період прострочення виплати страхового відшкодування з 06.09.2014р. по 16.02.2015р. із відповідача має бути стягнуто на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 4402,53 коп.

Питання судових витрат розподілити у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 1-5, 8, 10, 11, 26, 27, 30, 60, 109, 118, 119, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», третя особа: ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій, - задовольнити повністю.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3) із Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» () страхове відшкодування в розмірі 36133 (тридцять шість тисяч сто тридцять три) гривні, 77 копійок, та штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 4402 (чотири тисячі чотириста дві) гривні, 53 копійки.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3) із Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» () судовий збір в розмірі 405,37 гривні.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя