Єдиний унікальний номер: 378/640/15-ц
Провадження № 2/378/208/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2015 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Карабань З. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ставищенської селищної ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, про визнання права на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1, посилаючись на те, що її батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_5. 16 лютого 1985 року вона одружилася із ОСОБА_6, взявши при одруженні його прізвище «ОСОБА_1».

7 лютого 1995 року ОСОБА_5 в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповідала своїм дітям: ОСОБА_3 та їй, ОСОБА_1. В заповіті її прізвище зазначено дівоче - «ОСОБА_1», хоча на час його посвідчення вона мала прізвище «ОСОБА_1» .

7 лютого 1995 року ОСОБА_5 в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі отримала: свідоцтво про право власності на ? частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1, як частку у спільному майні подружжя та свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 на ? частину даного будинку. Проте, ОСОБА_5 право власності не зареєстровала в Білоцерківському МБТІ та реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Право власності на вказаний житловий будинок було зареєстроване в Білоцерківському бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 23.12.1982 року Ставищенською селищною радою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_5, після смерті якої вона прийняла спадщину, подавши в установлений строк заяву про прийняття спадщини. Інший спадкоємець за вказаним заповітом ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовився відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про таку відмову.

16 січня 2015 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори відмовила їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно через невірне написання її прізвища у вказаному заповіті та відсутність передбаченої статтею 182 ЦК України державної реєстрації права власності на житловий будинок на ім'я спадкодавиці.

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок загальна площа будинку 74,10 кв. метри, житлова площа - 50,40 кв. метри, вартіст 80751 гривня (а.с. 20-22). Земельна ділянка, на якій розташовані житловий будинок «А», погріб з шийкою «В», прибудова «а», сарай-прибудова «б», сарай «Б», огорожа №1, ворота з хвірткою №2, приватизована.

Позивач просить дати тлумачення вищевказаного заповіту, складеного 07 лютого 1995 року ОСОБА_5 і посвідченого державним нотаріусом Ставищенської районної державної нотаріальної контори Шепітко В.В., та визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 на вказаний житловий будинок.

В судове засідання позивач подала до суду заяву з зазначенням, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутність.

Представник відповідача Ставищенської селищної ради в судове засідання не прибув, до суду селищна рада подала заяву про визнання позовних вимог та слухання справи у відсутність представника селищної ради.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, розглянувши матеріали справи, заяву відповідача Ставищенської селищної ради про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася позивач. Її батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 13). 16 лютого 1985 року у відділі ЗАГС Мінського району міста Києва позивач одружилася із ОСОБА_6, взявши при одруженні його прізвище «ОСОБА_1» (а.с. 7, 12).

7 лютого 1995 року ОСОБА_5 в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла своїм дітям: ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Ставищенської районної державної нотаріальної контори Шепітко В.В. за реєстровим № П-507.

В заповіті прізвище позивача зазначено дівоче - «ОСОБА_1», хоча на час його посвідчення вона мала прізвище «ОСОБА_1» (а.с. 10).

7 лютого 1995 року ОСОБА_5 в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі отримала за реєстровим № С-136 свідоцтво про право власності на ? частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1, як частку у спільному майні подружжя (а.с. 9) та за реєстровим № С-134 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 на ? частину даного будинку (а.с. 8). Проте, ОСОБА_5 право власності не зареєструвала в Білоцерківському МБТІ та реєстрі прав власності на нерухоме майно. Право власності на вказаний житловий будинок було зареєстроване в Білоцерківському бюро технічної інвентаризації (реєстр № 142, реєстрова книга №1) за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 23.12.1982 року Ставищенською селищною радою Ставищенського району Київської області (а.с. 19).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 (а.с. 11), після смерті якої її дочка позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину відповідно до ст. ст. 1223 ч. 1, 1269, ст. 1270 ЦК України, подавши в установлений строк заяву про прийняття спадщини. Інший спадкоємець за вказаним заповітом ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовився відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про таку відмову.

16 січня 2015 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори листом №57/02-14 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно через невірне написання прізвища позивача у вказаному заповіті та відсутність передбаченої статтею 182 ЦК України державної реєстрації права власності на житловий будинок на ім'я спадкодавиці та зазначила, що позивач не не може укласти договір про тлумачення заповіту, оскільки вона не є особою, вказаною у заповіті (а.с. 14).

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок загальна площа будинку 74,10 кв. метри, житлова площа - 50,40 кв. метри, вартість 80751 гривня (а.с. 20-22).

Земельна ділянка, на якій розташований вказаний житловий будинок, приватизована на ім'я спадкодавиці ОСОБА_5 (а.с. 18).

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті і у відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Відповідно ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями, у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України.

У відповідності з вимогами статті 1299 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності ОСОБА_5 не було зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно, тому позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок через відсутність державної реєстрації права власності та неможливість її здійснити через припинення правоздатності спадкодавиці та відмову нотаріуса в оформлені спадкових прав (а.с. 18).

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952-IV) право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

З урахуванням положень ч. 1 ст.15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що так як при складанні вищевказаного заповіту волею спадкодавиці було надати позивачу право власності в порядку спадкування за заповітом на все своє майно, - вказаний заповіт підлягає тлумаченню навіть при відсутності спору, оскільки воля спадкодавиці заповісти майно позивачу підтверджується зібраними по справі доказами та оскільки, як встановлено судом, право власності на вищевказаний житловий будинок на підставі вищевказаного свідоцтва про право власності мала ОСОБА_5, а після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 останньої право власності в порядку спадкування за законом на вказаний будинок набула позивач ОСОБА_1, та відповідачем Ставищенською селищною радою позов визнається, - він підлягає задоволенню.

Оскільки Ставищенська селищна рада до пред'явлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст. ст. 182, 392, 1220, 1223 ч. 2, 1233, 1256, 1261, 1268 ч. 3, 1269, 1270, 1273, 1274 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 1, 2, ч. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", ст. ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Положення заповіту, складеного 07 лютого 1995 року ОСОБА_5 і посвідченого державним нотаріусом Ставищенської районної державної нотаріальної контори Шепітко В.В. за реєстровим № П-507 «все моє майно, де б воно не було і з чого не складалось, і взагалі все те, що буде мені належати на день смерті, і на що я за законом матиму право заповідаю своїм дітям: ОСОБА_3 та ОСОБА_1» слід розуміти так «все моє майно, де б воно не було і з чого не складалось, і взагалі все те, що буде мені належати на день смерті, і на що я за законом матиму право заповідаю своїм дітям: ОСОБА_3 та ОСОБА_1».

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 74,10 кв. метри житловою площею 50,40 кв. метри вартістю 80751 (вісімдесят тисяч сімсот п'ятдесят одна) гривня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. М. Марущак