У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від

2 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк», державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення коштів.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 1 434,21 грн - 19% річних за період

26 травня 2014 року по 23 липня 2014 року, три відсотки річних в сумі 226,32 грн за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 26 травня 2014 року по 23 липня 2014 року, а також інфляційні в сумі 681,64 грн, що становить всього 2 342,17 грн.

Стягнуто з державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» судовий збір 243,60 грн.

Стягнуто з державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області судовий збір 121,80 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 2 червня 2015 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2015 року в частині стягнення з державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області на користь ОСОБА_2 2000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні цих позовних вимог.

Рішення в частині стягнення з державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області судового збору скасовано.

В решті рішення залишено без змін.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційних суд, стягуючи з Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» на користь ОСОБА_2 кошти, вірно виходив із того, що належних та допустимих доказів того, що банк виконав договірні зобов'язання, матеріали справи не містять, доводи, на які посилається Публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк», висновки судів не спростовують. Обґрунтованими також є висновки судів про відмову в задоволенні позовних вимог щодо відшкодування банком моральної шкоди з тих підстав, що умовами укладеного між сторонами договору не передбачена можливість відшкодування такої шкоди у разі неналежного виконання зобов'язань.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення з державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області на користь ОСОБА_2 2000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, виходив із того, що відповідачами в таких справах є відділи ДВС, в яких працюють державні виконавці, та відповідні територіальні органи Державного казначейства України, а оскільки відповідний орган Державного казначейства України до участі у справі не було залучено, то суд апеляційної інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 2 червня

2015 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк», державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від

2 червня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О. Дьоміна