У Х В А Л А

14 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Гуменюка В.І.,Романюка Я.М.,
розглянувши заяву сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лящівка» про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Черкаської області від 28 травня 2015 року й ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

23 червня 2015 року у справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лящівка» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, третя особа - Лящівська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області, про стягнення збитків,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від

27 квітня 2015року позов задоволено в повному обсязі, ухвалено стягнути з відповідачів на користь позивача збитки в сумі 85 214 грн 74 коп.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 28 травня 2015 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 червня 2015 року відмовлено сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Лящівка» (далі - СТОВ «Лящівка») у відкритті касаційного провадження.

У поданій до Верховного Суду України заяві СТОВ «Лящівка» порушує питання про скасування зазначених рішення апеляційного суду й ухвали суду касаційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, а саме:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статті 1166 ЦК України.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

В ухвалі від 23 червня 2015 року, щодо якої подана заява про перегляд, суд касаційної інстанції погодився з висновками суду апеляційної інстанції, який, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що належних і допустимих доказів на підтвердження вини відповідачів у завданні збитків позивачу матеріали справи не містять.

У наданих для прикладу ухвалах:

від 4 квітня 2012 року суд касаційної інстанції погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, які, задовольняючи частково позов, виходили з доведеності факту залиття з вини відповідача квартири позивача;

від 22 лютого 2012 року суд касаційної інстанції погодився з висновками суду апеляційної інстанції, який, задовольняючи частково позов, виходив з того, що завдана позивачу шкода внаслідок залиття квартири повинна відшкодовуватися відповідачем, оскільки залиття сталося з його вини.

Порівняння змісту указаних для прикладу судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

З огляду на викладене, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Крім того, відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права лише при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Заявник фактично оскаржує ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 червня 2015 року про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України, проте така ухвала не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачений пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для прийняття зазначеної заяви в частині про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, до провадження Верховного Суду України.

Крім того, згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У наданій для порівняння постанові Верховного Суду України від

19 серпня 2014 року суд скасував постанову суду касаційної інстанції про залишення без змін судових рішень щодо задоволення позову про стягнення коштів на відшкодування збитків за залиття приміщень. При цьому суд виходив з того, що відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину; за відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає; та дійшов висновку про передчасність покладення на відповідача обов'язку з відшкодування шкоди.

Порівняння змісту вказаної постанови Верховного Суду України зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначені рішення апеляційного суду та ухвала суду касаційної інстанції не відповідають викладеним у зазначеній постанові Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лящівка» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, третя особа - Лящівська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області, про стягнення збитків за заявою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лящівка» у частині про перегляд судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, відмовити.

Заяву сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лящівка» у частині про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України А.Г. Ярема В.І. Гуменюк Я.М. Романюк