Справа № 362/5944/14-ц Головуючий у І інстанції Медведєва К.В.
Провадження № 22-ц/780/3359/15 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 38 23.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

23 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Мережко М.В.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про визнання відповідача спадкоємцем та звернення стягнення на спадкове/іпотечне майно,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 та просив ухвалити рішення про його задоволення, посилаючись на те, що 13 листопада 2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 600/07-155, відповідно до умов якого позивач надав, а позичальник отримав кредит в розмірі 47 500,00 дол. США зі сплатою 13,7% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 13.11.2027 року. Кредит надавався на придбання нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 14 листопада 2006 року між банком та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку банку наступне нерухоме майно: цегляний житловий будинок на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 89,9 кв.м., житловою площею 23,8 кв.м. та земельну ділянку площею 0,12 га, в тому числі сільськогосподарські угіддя площею 0,11 га, під будівлями, лісами та іншими угіддями площею 0,01 га за вищевказаною адресою.

21.10.2010 року до позивача звернувся ОСОБА_4 з заявою про смерть ОСОБА_3, в якій повідомив також про відмову від спадщини всіх його спадкоємців.

Позивач свої обов»язки за кредитним договором виконав належним чином, натомість позичальник ОСОБА_3 не здійснював погашення кредиту та не сплачував відсотки за користування кредитом у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором, внаслідок чого за договором утворилася заборгованість, розмір якої станом на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 складає 45 925,01 дол. США: заборгованість за кредитом - 45 606,37 дол. США та заборгованість за відсотками - 318,64 дол. США.

Згідно відповіді Четвертої Львівської державної нотаріальної контори від 23.03.2011 року від спадщини після смерті ОСОБА_3 відмовились спадкоємці першої черги за законом - батько ОСОБА_4, мати ОСОБА_5, дружина ОСОБА_6, дочка ОСОБА_7, син ОСОБА_8 та спадкоємець другої черги за законом - сестра ОСОБА_9.

Разом з тим, за останнім місцем проживання спадкодавця ОСОБА_3 (79005, АДРЕСА_1) була зареєстрована та проживала його племінниця - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала із ним однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини, а тому є спадкоємцем четвертої черги за законом.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов»язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов»язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

16.01.2014 року на адресу ОСОБА_2 була направлена вимога про сплату заборгованості одноразовим платежем, на що відповідач листом-відповіддю від 30.01.2014 року відповіла, що відмовляється сплачувати заборгованість по кредиту, переоформляти кредит на себе та просила банк задовольнити його вимоги кредитора за рахунок спадкового/іпотечного майна у спосіб звернення стягнення на підставі рішення суду шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати ОСОБА_2 спадкоємцем четвертої черги за законом, що прийняла в спадщину іпотечне майно: цегляний житловий будинок на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 89,9 кв.м., житловою площею 23,8 кв.м. та земельну ділянку площею 0,12 га, в тому числі сільськогосподарські угіддя площею 0,11 га, під будівлями, лісами та іншими угіддями площею 0,01 га за вищевказаною адресою, та звернути на вищевказане майно стягнення шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб»єктом оціночної діяльності, для задоволення грошових вимог ПАТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту від 13 листопада 2006 року в сумі 45 606,37 дол. США.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 листопада 2006 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір кредиту № 600/07-155 (а.с.4-7), за умовами якого позивач надав ОСОБА_3 кредит в сумі 47 500,00 дол. США зі сплатою 13,7% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 13.11.2027 року. Кредит надавався на придбання нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2.

14 листопада 2006 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір (а.с.8-10), за умовами якого ОСОБА_3 в забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту № 600/07-155 передав в іпотеку наступне майно: цегляний житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу будинку від 14.11.2006 року, реєстровий №2-7406; земельну ділянку, загальною площею 0,12 га за вищевказаною адресою, яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.11.2006 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 31.03.2010 року серії НОМЕР_1 (а.с.15).

21.10.2010 року позивачем отримано від ОСОБА_4 (батька іпотекодавця ОСОБА_3) заяву, згідно якої позивач інформувався, що всі родичі ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, відмовилися від прийняття спадщини, та вказано нотаріуса, який веде спадкову справу (а.с.14).

Згідно відповіді Четвертої Львівської державної нотаріальної контори від 23.03.2011 року (а.с.18) від спадщини після смерті ОСОБА_3 відмовились спадкоємці першої черги за законом - батько ОСОБА_4, мати ОСОБА_5, дружина ОСОБА_6, дочка ОСОБА_7, син ОСОБА_8 та спадкоємець другої черги за законом - сестра ОСОБА_9.

Згідно копії паспорта ОСОБА_3, останній був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19-20). Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку від 09.01.2014 року за № 17, виданої ЛКП № 503, ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, з 24.11.1998 року по день смерті (а.с.23).

Відповідач ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, і з 09.11.1994 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, як співвласник цієї квартири, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 16 від 10.01.2014 року, виданої ЛКП № 503 Відділу житлового господарства Личаківської райадміністрації Львівської міської ради (а.с.22).

Позивач звернувся до відповідача з вимогою-повідомленням від 16.01.2014 року № 08.206-297/1340, в якому вимагав погасити суму боргу або замінити боржника.

Відповідач ОСОБА_2 листом на вказану вимогу повідомила про відмову погашати заборгованість за кредитним договором № 600/07-155 від 13.11.2006 року, відмовилась від переоформлення зобов'язань на себе. При цьому відповідач просила банк задовольнити свої вимоги за рахунок спадкового/іпотечного майна.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов»язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов»язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Виходячи зі змісту вищенаведеної правової норми, вимоги кредитора в разі смерті боржника зобов»язані задовольнити спадкоємці останнього в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємці першої та другої черг за законом: батько ОСОБА_4, мати ОСОБА_5, дружина ОСОБА_6, дочка ОСОБА_7, син ОСОБА_8 та сестра ОСОБА_9, відмовились від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, подавши письмові заяви про це.

Відповідач ОСОБА_2 являється племінницею померлого і заяви про прийняття спадщини після його смерті до нотаріальної контори не подавала.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилався на те, що відповідач є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Жодних доказів, які б підтверджували те, що відповідач ОСОБА_2 проживала однією сім»єю зі своїм дядьком ОСОБА_3 не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини, позивачем суду надано не було, а його посилання на факт реєстрації їх в одній квартирі сам по собі не є доказом проживання однією сім»єю, оскільки не підтверджує те, що вони, як сім»я, були пов»язані спільним побутом, мали взаємні права та обов»язки, факт чого необхідно доводити належними та допустимими доказами.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 не являється спадкоємцем померлого ОСОБА_3 і на неї не може бути покладено передбачений ст. 1282 ЦК України обов»язок відповідати перед його кредиторами, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга позивача не містить.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :