АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/263/15 Головуючий 1-ї інстанції Литвинов А.В.
Справа № 2-628/5636/12 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : договірне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Івах А.П., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Лашаковій Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 30 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», ОСОБА_2, 3-тя особа ТОВ «Кей-Коллект» про визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, посилаючись на те, що у лютому 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк», на даний час перейменований у ПАТ «Укрсиббанк», (далі Банк) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно до умов якого Банк надав останній кредит у розмірі 100 000 доларів США.

На виконання зобов'язань за кредитним договором між ним та Банком було укладено договір поруки.

Проте пізніше йому стало відомо про те, що у червні 2007 року був укладений додатковий договір до кредитного договору, відповідно до якого Банк збільшив ліміт кредитування на 75 000 доларів США, у зв'язку з чим сума ліміту кредитування склала 175 000 доларів США. Також, в односторонньому порядку була збільшена відсоткова ставка по кредиту до 26% річних, про що відповідачем не було його повідомлено.

Своїми діями відповідач порушив його права і на цих підставах він просив визнати договір поруки припиненим.

Представник ПАТ «Укрсиббанк» надав суду письмові заперечення проти позову, посилаючись на його безпідставність.

Відповідачка ОСОБА_2 також надала суду письмову заяву, в якій при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 30 вересня 2014 року позов задоволено.

Визнано договір поруки, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсиббанк» припиненим 26 червня 2007 року.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсиббанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання договору поруки від 27 лютого 2007 року укладеного між ним та ПАТ «Укрсиббанк» припиненим, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 згоди на збільшення ліміту кредитування на 75 000 доларів США не надавав. Таким чином, без згоди поручителя збільшився обсяг його відповідальності, що відповідно до вимог ст. 559 ЦК України є правовою підставою для припинення поруки.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що 27 лютого 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 0, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредитні кошти в сумі 100 000,00 доларів США зі строком повернення кредиту до 27 лютого 2018 року, зі сплатою 13% річних за користування коштами (а.с. 5-14).

З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору в цей же день, 27 лютого 2007 року, між ОСОБА_1 та ПАТ«УкрСиббанк» було укладено договір поруки за № П/0 за умовами якого ОСОБА_1 поручився перед банком за виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору (а.с.16-17).

Відповідно до пункту 2.1 договору поруки кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

26 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, згідно якою був збільшений ліміт кредитування на 75 000 доларів США (а.с.15).

Рішенням Купянського місьрайонного суду Харківської області від 14 жовтня 2011 року, залишеним без змін в цій частині апеляційним судом Харківської області 07.05.2012 року, задоволено позов Банку і з ОСОБА_2 та ОСОБА_1, як поручителя, в солідарному порядку стягнуто заборгованість по кредиту з урахуванням суми по додатковій угоді, а всього у розмірі 193 047,80 доларів США Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 посилався на те, що згоди на збільшення обсягу відповідальності не надавав, проте самостійних зустрічних вимог тоді про визнання недійсним додаткової угоди до договору поруки від 26.06.2007 року чи припинення договору поруки не заявляв (а.с. 56-58).

У грудні 2012 року ОСОБА_1 заявив самостійні вимоги про визнання договору поруки припиненим оскільки згоди на збільшення обсягу відповідальності не надавав, вказував на те, що додаткової угоди до договору поруки від 26 червня 2007 року не підписував.

З матеріалів справи вбачається, що за заявою ОСОБА_1 у справі було проведено судово-почеркознавчу експертизу, згідно з висновку експерта Головного управління МВС у Харківській області № 214 від 22 липня 2014 року підпис від імені ОСОБА_1 в графі «поручитель» в додатковій угоді № 1 до договору поруки № П/0 виконано не ним, а іншою особою (а.с.143-146).

В апеляційній скарзі Банк не погоджувався із висновками експертизи, посилався на те, що висновок експерта не відповідає вимогам Закону України «Про судову експертизу».

Проте, в засіданні апеляційної інстанції представник Банку відмовився заявляти клопотання про призначення додаткової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду від 16 грудня 2014 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 була призначена додаткова судова почеркознавча експертиза.

Суд зобовязав Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», 3-тю особу ТОВ «Кей-Коллект» надати Науково-дослідному інституту експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України в Харківській області оригінал документу, що підлягає дослідженню, а саме Додаткову угоду № 1 від 26 червня 2007 року до Договору поруки № П/0 від 27.02.2007 року.

Також зобов'язав ОСОБА_1 надати Науково-дослідному інституту експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України в Харківській області вільні зразки підписів ОСОБА_1 в різноманітних за характером документах (заяви, анкети, довіреності, договори, квитанції, чеки, копія паспорта та т.і., які б не визивали сумніву щодо до періоду часу їх складання) за період часу до 2007 року включно не менш ніж 10-ть підписів (оригінали); вільні зразки почерку ОСОБА_1 в різноманітних за характером документах де б малося власноруч написане П.І.Б., за період часу до 2007 року включно, не менш ніж 10-ть аркушів (оригінали); умовно-вільні зразки підпису ОСОБА_1, не менш ніж 5-ть підписів (оригінали); додатково експериментальні зразки підписів ОСОБА_1 на розлінованих 5-ти аркушах паперу, завірені судом; експериментальні зразки почерку на 7-ми розлінованих аркушах паперу у вигляді записів «Л.Мироненко» та «Л.Л. Мироненко», завірені судом.

22.06.2015 року до апеляційного суду надійшло Повідомлення про неможливість проведення додаткової експертизи у звязку з тим, що документ, який підлягає дослідженню - Додаткову угоду № 1 від 26 червня 2007 року до Договору поруки № П/0 від 27.02.2007 року наданий не в оригіналі, а в його технічному (електрофотографічному) зображенні, наданих зразків підпису та почерку ОСОБА_1 недостатньо.

12.06.2015 року від відповідача ПАТ «Укрсиббанк» надійшла заява про відсутність можливості надати оригінал Додаткової угоди № 1 від 26 червня 2007 року до Договору поруки № П/0 від 27.02.2007 року, посилаючись на те, що вказаний оригінал вони долучили до матеріалів справи.

Проте матеріали справи не містять оригіналу Додаткової угоди № 1 від 26 червня 2007 року до Договору поруки № П/0 від 27.02.2007 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Згідно п. 1.1 розділу 1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 8 жовтня 1998 року (із змінами та доповненнями) основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису. Цією експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукопису під впливом будь-яких (природних, штучних) збиваючих факторів; у незвичних умовах або в незвичайному стані виконавця, навмисно зміненим почерком, з наслідуванням почерку іншої особи; визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком (далі - Рекомендації).

Пунктом 1.3 передбачено, що для проведення досліджень орган, який призначив експертизу, повинен надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Оскільки сторони не надали необхідні для проведення дослідження оригінали документів та підписів, ухвалою колегії суддів ухвала апеляційного суду про призначення експертизи скасована.

Будь-яких доказів, які б спростовували висновок експерта Головного управління МВС у Харківській області № 214 від 22 липня 2014 року про те, що підпис від імені ОСОБА_1 в графі «поручитель» в додатковій угоді № 1 до договору поруки № П/0 виконано не ним, а іншою особою, відповідачем Банком не надано.

За змістом ст.ст. 553 , 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну ) відповідальність поручителя.

Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Таким чином, закон повязує припинення договору поруки за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя без його згоди.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» припинення договору поруки повязується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення вимог про припинення договору поруки.

Умови договору поруки (п.1.1) про те, що поручитель зобов'язуються відповідати перед кредитором за виконання усіх зобов'язань боржника, що виникли за кредитним договором існуючих на теперішній час та що можуть виникнути у майбутньому, не можуть свідчити про згоду поручителя на зміну основного зобов'язання в майбутньому, адже ці положення не містять інформації про те, що такі зміни і доповнення умов основного договору можуть здійснюватися без згоди поручителя, а також не означають відмову поручителя від узгодження можливих змін.

Згода поручителя на зміну основного зобов'язання в майбутньому має бути чіткою та передбачати межі зміни основного зобов'язання, в яких поручитель погоджується відповідати перед кредитором за виконання обов'язку боржника.

Таким чином, закон пов'язує припинення договору поруки за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя без його згоди.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що внаслідок збільшення ліміту кредитування на 75 000 доларів США обсяг відповідальності по договору збільшився.

Своєї згоди на збільшення ліміту кредитування, а відповідно і збільшення обсягу відповідальності ОСОБА_1 не надавав, а тому суд першої інстанції правильно дійшов висновку про підставність заявлених вимог..

ПАТ «Укрсиббанк» в апеляційній скарзі не наведено будь - яких доказів в спростування висновків суду.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, були предметом розгляду суду першої та апеляційної інстанції, висновків судового рішення вони не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 315, ст. 317, ст. 319 ЦПК України,

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» відхилити.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 30 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Судді