№ 201/2647/15 ц
провадження 2з/201/303/2015
У Х В А Л А

24 липня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Дніпропетровську клопотання представника позивача про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним договору іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 лютого 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним договору іпотеки, позовні вимоги не доповнювалися і не уточнювалися. Справа по суті не слухалася, розглядалися клопотання, виносилися ухвали, спір по суті не вирішено.

В суд представником позивача надане клопотання про витребування, забезпечення доказів, в якому ставиться питання про витребування від Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції відомостей про реєстрацію після 05 жовтня 2009 року за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_1, що, на думку представника позивача, стосується розгляду цієї цивільної справи і потрібні для доказу позовних вимог, розгляду справи.

Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України ці докази потрібно заявляти і подавати під час попереднього судового засідання, а якщо воно не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Згідно з ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із дорученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається протягом пяти днів з дня її надходження з повідомленням сторін або інших осіб, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обовязковою.

Зясувавши думку учасників спору, перевіривши матеріали справи та заяви про забезпечення, витребування доказів, суд вважає необхідним в задоволенні клопотання відмовити, оскільки законом не передбачено право чи обовязок суду збирати і надавати в справу докази на підтвердження позиції чи вимогу будь-якої сторони, частина витребуваних документів матеріалах справи вже є (копії довідок, відповідей, даних про договір, рахунки та інш.), не зазначено в законі і можливість забезпечення та витребування доказів саме для проведення певних процесуальних дій.

Крім того, суду до цього клопотання не надано доказів того, що позивач звертався до вказаної юридичної особи (Реєстраційної служби) стосовно надання йому вказаних документів, що йому було відмовлено в цьому або неможливо надання вказаних в клопотанні доказів (звернення є, а відмови немає).

З огляду на вказане суд вважає, що задоволення такого клопотання буде породжувати за собою тяганину в розгляді цієї справи, а ще і через це не можливо задоволення клопотання в такому вигляді про забезпечення, витребування доказів.

Крім того, в порушення закону клопотання не оплачене судовим збором, як це передбачено наступним. Представник позивача може вказувати на те, що клопотання про витребування доказів відповідно до ст. 137 ЦПК України не повинно бути оплачено судовим збором. Але відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України способами забезпечення доказів є саме витребування та огляд доказів, тому вказані заявником положення про витребування доказів охоплюються ст. 133 ЦПК України, яка в ч. 1 першій передбачає судовий збір, можливе ж посилання на Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та його лист носить лише рекомендаційний характер і не замінює норму прямої дії, передбаченої ЦПК України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 2 Закону України «Про судовий збір» передбачено вичерпний перелік випадків коли судовий збір не справляється.

Згідно до ст. 133 ЦПК України до клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору. Відповідно до п. п. 13 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів або позову складає 121 гривень 80 коп .

При таких обставинах суд вважає не можливим задоволення клопотання в такому вигляді про витребування доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 133, 134, 135, 137, 168, 208-210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача про витребування, забезпечення доказів шляхом витребування певних документів у Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції для долучення до матеріалів справи по цивільній справі про визнання недійсним договору іпотеки відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -