РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2015 року м. Кремінна

Справа № 414/1161/15-ц

Провадження № 2/414/451/2015

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Костроба Ю. Ю.

при секретарі Міщенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що в період з 03.12.1988 року по 16.08.2000 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. Після розірвання шлюбу вони помирились, відновили сімейні відносини, однак шлюб повторно не зареєстрували. З 2000 року позивач спільно з ОСОБА_4 проживали однією сімєю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, підтримувала фактичні шлюбні відносини до моменту його смерті, яка настала 17.01.2015 року.

Позивач з ОСОБА_4 проживали однією сімєю в м. Кіровськ по вул.. Толбухіна, будинок 21, який належав батьку ОСОБА_4 ОСОБА_5, який помер 02.09.2004 року, а після його смерті з 04.10.2011 року будинок належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності за законом.

В період з вересня 2004 року по 2012 рік позивачем спільно з ОСОБА_4 було розпочато переобладнання вказаного будинку з вкладанням значних коштів. 20.05.2011 року вони придбали житловий будинок №19 по вул.. Толбухіна в м. Кіровськ, який обєднали з будинком №21 за вищевказаною адресою, та добудували його. На вказаний житловий будинок, загальною площею 248,4 кв. та житловою 31,3 кв. рішенням Кіровського міського суду від 27.08.2013 року було визнано право власності за ОСОБА_4 Після вказаних покращень будинок значно виріс у ціні.

17.01.2015 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому частини будинку №21 по вул. Толбухіна в м. Кіровськ, однак у звязку з оформленням права власності його імя без зазначення її долі у вказаній власності, на захищені права поривача як власника.

Відповідачка ОСОБА_2 подала заяву на прийняття спадщини, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований з померлим ОСОБА_4 за одною адресою.

Тому позивач просить встановити факт спільного проживання однією сімєю з ОСОБА_4, визнати житловий будинок №21 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Толбухіна в м. Кіровськ спільною власністю її та ОСОБА_4 визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, на позові наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_1 в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належно.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. 17.07.2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_6 з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб (арк..с. 7), шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 15.01.1988 року, було розірвано 16.08.2000 року.

ОСОБА_6 свідоцтва про право на спадщину за законом (арк..с. 8), спадкоємцем будинку №21 по вул. Толбухіна в м. Кіровськ є ОСОБА_4

ОСОБА_6 копії рішення Кіровського міського суду Луганської області від 29.05.2012 року (арк..с.9), за ОСОБА_4 визнано право власності на будинок №19 по вул. Толбухіна в м. Кіровськ.

ОСОБА_6 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (арк..с. 11), за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на будинок №21 по вул. Толбухіна в м. Кіровськ, загальною площею 248,4 кв. та житловою 31,3 кв.

ОСОБА_6 копії свідоцтва про смерть, копії довідки про смерть (арк..с. 24, 25), ОСОБА_4 помер 17.01.2015 року.

ОСОБА_6 акту (арк..с. 6), сусіди ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтвердили факт спільного проживання та ведення спільного господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_4

ОСОБА_6 письмових пояснень свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 (арк..с. 26, 28), вони знайомі з сімєю ОСОБА_4 більше пяти років, весь час ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сімєю, вели спільне господарство, мешкали за адресою: м. Кіровськ, вул.. Толбухіна, 21. За спільні кошти придбали будинок по вул.. 19.

Відповідно до ст.. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до ст.. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності

Відповідно до ст.. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Суд вважає встановленим у судовому засіданні, що позивач ОСОБА_1 після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 16.08.2000 року мешкала з останнім однією сімєю, вели спільне господарство та спільний бюджет, тобто фактично продовжували шлюбні відносини до дня часу смерті ОСОБА_4 Також встановлено, що вартість будинку №21 по вул.. Толбухіна в м. Кіровськ, який належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину, суттєво збільшилась за час спільного проживання подружжя ОСОБА_4 у звязку з його перебудовою, внаслідок спільних и грошових затрат, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, ст. ст.. 319, 328, 368, 1220-1268 ЦК України, ст..ст. 60-74 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт постійного спільного проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період з 2000 року до часу смерті ОСОБА_4, яка настала 17.01.2015 року.

Визнати житловий будинок №21 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Толбухіна в м. Кіровськ Луганської області спільною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку №21 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Толбухіна в м. Кіровськ Луганської області.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю.Ю. Костроба.