АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1412/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,21 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_8, приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_9, про визнання договорів дарування недійсними, -

в с т а н о в и л а :

14 серпня 2014 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_8, приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_9, про визнання договорів дарування недійсними.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що її батькові ОСОБА_10, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належала 1/2 частина будинку та земельної ділянки, розташованих по вул. Молокова, 17, м. Умань Черкаської області.

При оформленні спадщини в 2013 році, у батька виникли деякі труднощі, в отриманні необхідних документів у земельному відділі та бюро технічної інвентаризації і для вирішення цих питань їй рекомендували звернутися до ОСОБА_6, з яким раніше вона була не знайома. На її прохання він погодився надати допомогу в отриманні необхідних документів, посилаючись на те, що він займається юридичною діяльністю і може надати допомогу в цій справі.

Вказувала, що не має власного житла і на її утриманні знаходиться донька ІНФОРМАЦІЯ_1, тому батько подарував їй належну йому частину будинку і земельну ділянку по вулиці Молокова, 17, м. Умань Черкаської області, що підтверджується договором дарування від 08 травня 2014 року.

08 травня 2014 року при оформленні договору дарування їй частини будинку батьком, прийшли незнайомі люди і вимагали віддати їм документи на подарований їй будинок, але вона повідомила, що на майно накладено арешт, оскільки у неї є непогашені кредити в «Приватбанку» і ПАТ «Дельта-Банк», а інших боргів не має.

Після цієї розмови, через кілька днів приїхав ОСОБА_6 і незнайомі люди та повідомили, що всі питання з нею тепер буде вирішувати ОСОБА_6, а вона повинна робити те, що він скаже.

30 травня 2014 року їй зателефонували і сказали щоб вона приїхала до нотаріуса з документами на будинок, де її чекав ОСОБА_6 Він пояснив, що вирішив питання щодо зняття арешту з її майна і усі фінансові питання по кредитах вирішені на її користь, але вона повинна тепер подарувати йому належну їй частину будинку, однак оформити договір купівлі-продажу він відмовився.

У цей же день, тобто 30 травня 2014 року нотаріус повідомила, що заборона на відчуження її майна знята, тому вона і повірила, що дійсно ОСОБА_6 за неї погасив всі борги і дo неї не буде фінансових претензій з боку банків, тому і оформили договір дарування належної їй частини будинку і земельної ділянки на ім'я ОСОБА_6

Через декілька днів після оформлення договору дарування ОСОБА_6 змусив її написати розписку, що вона від нього отримала за частину будинку 20 тисяч доларів США, хоча коштів він не передав, а в кінці розписки продиктував, щоб вона обов'язково написала, що розписку писала добровільно без будь-якого примусу.

Тільки через деякий час, коли їй прийшло повідомлення щодо необхідності погашення боргу по кредитах вона зрозуміла, що її обманули, але залишається незрозумілим, яким шляхом було знято заборону, якщо борги по кредитах не були сплачені.

Вказані обставини підтверджуються довідкою «Приватбанку», що станом на 11 серпня 2014 року за нею рахується борг на суму 24 704 грн. 84 коп. Не погашений борг і в ПАТ «Дельта-Банк».

Зазначала, що при оформленні договору дарування нотаріус не поцікавився чи є у неї неповнолітні діти і чи забезпечені вони житлом, чи є згода її чоловіка, з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, на відчуження цієї частини будинку.

Усі необхідні документи для посвідчення договору, оформив і подав ОСОБА_6, а вона їх лише підписала.

Тобто, ОСОБА_6 навмисно ввів її в оману, щодо обставин, які мають істотне значення, з метою заволодіння належною частиною її будинку, а 16 липня 2014 року ОСОБА_6 уже оформив договір дарування у того ж нотаріуса і подарував належну йому частину будинку по вулиці Молокова № 17 м. Умані іншій чужій людині - ОСОБА_8

Факт шахрайства відносно неї підтверджується і талоном повідомлення про прийняття та реєстрацію її в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні правопорушення Уманським MB УМВС України і Черкаській області від 02 серпня 2014 року, 05 серпня 2014 року вона визнана потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Тому, просила визнати договори дарування 1/2 частини житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0238 га, №17, по вулиці Молокова м. Умані Черкаської області, укладеними між нею і ОСОБА_6, посвідченими приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області 13 травня 2014 року недійсними.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2015 року позов задоволено.

Визнано договір дарування 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних споруд за № 17 по вулиці Молокова в м. Умані Черкаської області від 30 травня 2014 року та договір дарування земельної ділянки площею 0,0238 га, що розташована по вулиці Молокова, №17 в м. Умані Черкаської області від 30 травня 2014 року, укладених між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, посвідчених приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_9 .Н.Г. - недійсними.

Вирішене питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність рішення нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, просив скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7

Витрати повязані зі сплатою судового збору покласти на ОСОБА_7

Винести окрему ухвалу відносно ОСОБА_7 на підставі ч.1 ст. 211 ЦПК України.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, відповідно до ст. 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 3 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_7 не мала наміру дарувати належну їй 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки, а підписала ці договори, оскільки отримала неправдиву інформацію щодо умов підписання, тому дізнавшись про наявність цих договорів, одразу звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення щодо неї незаконних, шахрайських дій.

Судова колегія погоджується з такими висновками виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно копії договору дарування частки будинку, укладеного 08 травня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 1228, ОСОБА_10 добровільно подарував, а ОСОБА_7 прийняла в дар належну дарувальнику на праві приватної власності 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних споруд за номером 17, розташованого по вул. Молокова в м. Умань Черкаської обл., що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0238 га.(а.с.8-9).

Згідно договору дарування земельної ділянки, укладеного 08 травня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 1229, ОСОБА_10 добровільно подарував, а ОСОБА_7 прийняла в дар належну дарувальнику на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,0238 га, що розташована по вул. Молокова в м. Умань Черкаської обл.(а.с. 10-11).

Відповідно до договору дарування частки будинку, укладеного 30 травня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 1517, ОСОБА_7 добровільно подарувала, а ОСОБА_6 прийняв в дар належну дарувальнику на праві приватної власності 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних споруд за номером 17, розташованого по вул. Молокова в м. Умань Черкаської обл., що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0238 га.(а.с.12-13).

Згідно договору дарування земельної ділянки, укладеного 30 травня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 1518, ОСОБА_7 добровільно подарувала, а ОСОБА_6 прийняв в дар належну дарувальнику на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,0238 га, що розташована по вул. Молокова в м. Умань Черкаської обл.(а.с.14-15).

Відповідно до копії договору дарування земельної ділянки, укладеного 16 липня 2014 року, посвідченого ОСОБА_9 приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області. зареєстрованого в реєстрі за № 2155, що ОСОБА_6 добровільно подарував, а ОСОБА_8 прийняв в дар, належну дарувальнику на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,0238 га, що розташована по вул. Молокова, 17 в м. Умані Черкаської обл.(а.с. 16-17).

Згідно копії супровідного листа від 01 липня 2014 року вих. № 13525-9, на адресу ОСОБА_11 направлено постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 01 липня 2014 року для виконання та для відома, винесену на підставі виконавчого листа № 705/5459/13-ц 2/705/1781/13 від 29 січня 2014 року, виданого Уманським міськрайонний судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_11 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 24 281,75 грн.(а.с.23).

Згідно копії постанови головного державного виконавця Уманського MB ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_12, від 01 липня 2014 року, виконавче провадження №43740593 з примусового виконання по виконавчому листу № 705/5459/2013-ц 2/705/1781/2013 виданого 29 січня 2014 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_11 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 24281,75 грн. закінчено(а.с.24).

Згідно копії супровідного листа від 01 липня 2014 року вих. № 13527-9, на адресу ОСОБА_11 направлено постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 01 липня 2014 року. винесену на підставі виконавчого листа № 705/5459/13 2/705/1781/13 від 29 січня 2014 року, виданого Уманським міськрайонний судом Черкаської області(а.с.25).

Згідно копії постанови головного державного виконавця Уманського MB ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_12, від 01 липня 2014 року, виконавче провадження з примусового виконання по виконавчому листу № 705/5459/2013-ц 2/705/1781/2013 виданого 29 січня 2014 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_11 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судових витрат в сумі 392,82 грн. закінчено(а.с.26).

Згідно супровідного листа від 01 липня 2014 року вих. № 13526-9, на адресу ОСОБА_11 направлено постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 01 липня 2014 року, винесену на підставі виконавчого листа № 705/6558/13-ц; 2/705/2078/2013 від 05 березня 2014 року, виданого Уманським міськрайонний судом Черкаської області(а.с.27).

Згідно постанови головного державного виконавця Уманського MB ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_12, від 01 липня 2014 року, виконавче провадження з примусового виконання по виконавчому листу № 705/6458/2013-ц 2/705/2078/2013 виданого 05 березня 2014 року Уманським міськрайонний судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_11 на користь ПАТ «Дельта-Банк» заборгованості в сумі 6299,79 грн. закінчено(а.с.28).

Згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 11 серпня 2014 року вих. № 1702114, ОСОБА_11 (зміна прізвища на ОСОБА_7 у відповідності до свідоцтва про шлюб серії І-СР № 100899 (а.с. 6) має заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 704,84 грн.(а.с.22).

Згідно супровідного листа ПАТ «Дельта-Банк» вих. № 05-2327893/1 від 16 серпня 2014 року на адресу ОСОБА_11 направлено довідку про стан кредитної заборгованості(а.с.37).

З вказаної довідки вбачається, що заборгованість ОСОБА_11 за кредитним договором № 004-23008-191211 від 19 грудня 2011 року станом на 19 серпня 2014 року становить 8 820,39 грн.(а.с.38).

Згідно пам'ятки про процесуальні права та обов'язки потерпілого, що ОСОБА_7 отримала зазначену пам'ятку 05 серпня 2014 року, оскільки визнана потерпілою по кримінальному провадженню, порушеному слідчим СВ Уманського MB УМВС України в Черкаській області(а.с.20).

Крім того, в листі Прокуратури Черкаської області від 02 жовтня 2014 року № 1282-14 зазначено, що з приводу шахрайського заволодіння нерухомим майном ОСОБА_7 слідчим відділом Уманського МВ УМВС України в Черкаській області 03 серпня 2014 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000939 за ч.3 ст. 190 КК України. На даний час старшим слідчим СВ Уманського МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_13 проводиться досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню.

З пояснень ОСОБА_6, що надавались в суді першої інстанції вбачається, що він познайомився з позивачем давно, чітких обставин їхнього знайомства назвати не може, так як пройшов значний проміжок часу та зазначав, що позивач подарувала йому будинок з доброї волі, так як у них були стосунки, однак, які саме стосунки не вказав, жодних дій щодо вирішення питань погашення боргів позивачки не вчиняв.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 пояснив, що між ним та ОСОБА_7 існували близькі інтимні стосунки під час яких вони разом не проживали, але він їй частково допомагав, що стало причиною укладення договору дарування зазначеного майна. Пояснити яким чином вони познайомились, в чому саме він їй допомагав та в який період існували дані відносини не міг, лише зазначив, що точно не памятає, але приблизний період з 2013 року по момент виникнення спору, подання позову. Наголошував, що ті стосунки, які між ними існували в апріорі не могли існувати поряд із шахрайством, вони взаємовиключають одне одного. На противагу цьому позивачка зазначила, що в даний період зареєструвала шлюб із ОСОБА_14 і будь-яких близьких стосунків з іншим чоловіком мати не могла.

Дійсно, згідно копії свідоцтва про шлюб Серії І-СР № 100899, 25 жовтня 2013 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_11 уклали 25 жовтня 2013 року шлюб про що 25 жовтня 2013 року складено відповідний актовий запис №583(а.с.6).

Крім того, ОСОБА_11 має дочку ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії І-СР № 068830(а.с.7).

З викладеного вбачається, що пояснення відповідача ОСОБА_6 в суді першої інстанції та апеляційної інстанції щодо природи відносин між ним та позивачкою відрізнялась, доказів чи свідків відносин про які вказав відповідач судовій колегії, матеріали справи не містять, а позивачка категорично заперечила факт наявності будь-яких близьких чи дружніх стосунків між ними.

ОСОБА_7 не маючи іншого житла та маючи на утриманні малолітню дитину, борги перед банками, безкоштовно подарувала відповідачу ОСОБА_6, який не є її родичем чи близькою особою, своє майно, і який в свою чергу, негайно, подарував це майно іншій чужій йому особі, ОСОБА_8, відмовляючись пояснити суду апеляційної інстанції причини своєї щедрості, в даному випадку.

Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

У правочині зовнішнє волевиявлення особи має відповідати його внутрішній волі. Вона має бути спрямована на досягнення відповідного юридичного наслідку, тому не можуть розглядатися як правочини ті фактичні дії особи, які не призводять безпосередньо до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав та обов'язків. На цих підставах необхідно виділити правочини, вчинені під впливом: помилки (ст. 229 ЦК); обману (ст. 230); насильства (ст. 231); тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах (ст. 233), а також унаслідок зловмисної домовленості (ст. 232).

Відповідно до ч.1 ст 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно роз'яснень, які викладені в пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 "Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними", убачається, що Відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Пунктом 20 зазначеної постанови, правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

При вчиненні правочину під впливом обману формування волі потерпілого відбувається не вільно, а вимушено, під впливом недобросовісних дій інших осіб, які полягають у навмисному створенні у потерпілого помилкового уявлення про обставини, які мають істотне значення. Внутрішня воля потерпілого на вчинення правочину відповідає його зовнішньому волевиявленню, однак її формування відбувається не вільно, а під впливом обману з боку інших осіб.

Таким чином колегія приходить до висновку, що волевиявлення ОСОБА_7 нібито і відповідало її зовнішньому волевиявленню, однак його формування відбувалось не вільно, а під впливом обману з боку ОСОБА_6, який обіцяв позивачці погасити її борги перед банками та владнати інші питання, проте не зробив цього. Судова колегія уважає, що суд першої інстанції прально встановив факт відсутності волевиявлення ОСОБА_7 під час укладення нею договору на безоплатну передачу у власність відповідача ? частини квартири, яка є її єдиним житлом, а тому відповідно до статті 230 ЦК України договір підлягає визнанню недійсним.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_8, приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_9, про визнання договорів дарування недійсними залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :