АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц/791/1044/15 Доповідач: Чиркова К.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року травня місяця 22 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової К.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

Фурман Т.Г.

при секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, діючого від імені ОСОБА_4 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 14 жовтня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 04.08.2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір за умовами якого, останній отримав кредит у розмірі 5000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 30.06.2013 року має заборгованість у сумі 29163,15 грн., що складається із заборгованості за кредитом 5798,08 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 21500,16 грн.; та штрафи 500 грн. фіксована частина, 1364,91 грн. процентна складова.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 29163,15 грн., та судові витрати у сумі 291,63 грн.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 14 жовтня 2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 04.08.2006 року в розмірі 29163,15 грн., а також судовий збір у розмірі 291,63 грн.

26.12.2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, яка ухвалою суду від 28 січня 2015 року залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, діючий від імені ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначається, що суд першої інстанції не звернув увагу на пропущений позивачем строк позовної давності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 04 серпня 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, який оформлений заявою позичальника, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 5000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно умов укладеного договору встановлено, що позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, процентів, комісію відповідно до Заяви та Умов.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 30.06.2013 року має заборгованість у сумі 29163,15 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 5798,08 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 21500,16 грн.; та штрафи 500 грн. фіксована частина, 1364,91 грн. процентна складова (а.с. 3-5).

Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий самий строк.

Пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою визначено, строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Водночас, із Правил користування платіжною картою вбачається, що договір є чинним у межах строку дії картки.

Відповідно до п. 3.1 Умов надання банківських послуг, для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту карти, їх вид і строк дії визначений у заяві і у пам'ятці клієнта, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг.

У заяві позичальника, яка є складовою частиною кредитного договору, строк дії кредитної картки не зазначено, проте із довідки наданої представником банку у ході розгляду справи в апеляційному порядку вбачається, що строк дії кредитної картки закінчився у серпні 2012 року.

Згідно зі ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

ОСОБА_4 у заяві про перегляд заочного рішення заявив клопотання про застосування до спірних правовідносин наслідки спливу строку позовної давності (а.с. 28 - 30).

Із заяви позичальника, яка є складовою частиною кредитного договору, вбачається, що заборгованість за кредитним договором погашається щомісячними платежами в розмірі 3% від суми заборгованості.

Таким чином, повернення кредитних коштів визначено періодичними щомісячними платежами, тому у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів має обчислюватись із моменту настання строку погашення чергового платежу.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року, що відповідно до ст. 360 -1 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_4 останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором здійснив 10.01.2008 року у сумі 200 грн. (а.с. 3 - 5).

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором лише 05.08.2013 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вирішуючи спір по суті обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим має заборгованість, проте не перевірив належним чином доводи і заперечення сторін, не з'ясував строки повернення коштів за кредитним договором, а також, строк, з якого у банка виникає право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором, тому дійшов помилкового висновку про задоволення позову кредитора у повному обсязі.

Суд першої інстанції стягуючи заборгованість за процентами за користування кредитом, не врахував, що останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором позичальник здійснив 10.01.2008 року, і саме з цього часу у банка виникло право вимоги, однак з позовом до суду позивач звернувся лише 05.08.2013 року, тобто за межами трирічного строку позовної давності.

Отже, з урахуванням положень кредитного договору та зазначеними нормами права, заборгованість за процентами повинна бути стягнута з серпня 2010 року по червень 2013 року включно, тобто в межах трирічного строку позовної давності, відповідно в сумі 11854 грн. (21500 грн. - 9645 грн. 99 коп.).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України слід змінити, зменшивши суму стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором без номера від 04.08.2006 року з 29163 грн. 15 коп. до 19517 грн. 16 коп. (5798,08 грн. + 11854 грн. + 500грн. + 1364,91 грн.).

Посилання апелянта на те, що позивач звернувся до суду про стягнення кредитної заборгованості за межами строку позовної давності у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають у повному обсязі, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи свідчать про те, що строк дії кредитної картки закінчився у серпні 2012 року, а повернення кредитних коштів визначено періодичними щомісячними платежами, що свідчить про те, що позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів має обчислюватись із моменту настання строку погашення чергового платежу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, діючого від імені ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 14 жовтня 2013 року змінити, зменшити стягнуту судом суму з 29163 грн. 15 коп. до 19517 грн. 16 коп.

В решті частині це ж рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: