Справа № 539/634/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Яценка В. В.

при секретарі - Карпенко Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом : ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі продажу квартири, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі продажу квартири

Позовні вимоги мотивував тим , що ОСОБА_5 яка мешкала в АДРЕСА_1 , відповідно до заповіту від 8 травня 2012 року посвідчено приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Галич Н.М та зареєстрований в реєстрі за № 393 , заповіла йому все належне їй майно , на випадок її смерті. Вони з дружиною постільки ОСОБА_5 була хвороблива , то вони доглядали за нею, надавали їй посильну допомогу.

В кінці червня 2014 року , йому стало відомо , що ОСОБА_5 продала квартиру громадянці ОСОБА_2 .ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 померла, внаслідок чого відкрилася спадщина .Йому стало відомо , що договір купівлі - продажу квартири здійснювала відповідачка ОСОБА_3 за дорученням ОСОБА_5 .

Вважає , що даний договір купівлі продажу квартири підлягає визнанню недійсним , з посиланням на те , що були допущені істотні умови договору купівлі - продажу. ОСОБА_5 повністю не усвідомлювала своїх дій, оскільки їй не були надані відповідні роз'яснення, тобто присутнє порушення ст. 203 ЦКУ, а саме того, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Крім того того він вважає, що відповідачка ОСОБА_2 як покупець, не сплатила ОСОБА_5 кошти за придбану квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла і після її смерті відкрилапсь спадщина. Продажею квартири вважає порушуються його права як спадкоємця , оскільки він вважає , що договір купівлі- продажу не може бути визнаний дійсним і підлягає скасуванню.

Прохає суд постановити рішення , яким визнати договір купівлі- продажу квартири АДРЕСА_1 укладений 19 червня 2014 року між ОСОБА_3, діючою за дорученням в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_2 - недійсним .

Стягти з відповідачів на його користь понесені судові витрати .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав повністю, проохав їх задовольнити .

Відповідачка по справі ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала повністю, та показала суду, що ОСОБА_5 знала дуже давно та перебувала з нею в дружніх стосунках. В червні місяці 2014 року ОСОБА_5 звернулася до неї з проханням представляти її інтереси при продажі її квартири із посиланням на те, що у неї дуже хворі ноги і вона не може справлятися в цих справах за станом здоров»я. 18 червня 2014 року ОСОБА_5надала їй доручення на представлення її інтересів по продажу належної їй квартири АДРЕСА_1. Дану квартиру вона вирішила продати ОСОБА_2 , яка на той час з пояснень ОСОБА_5, проживала разом з нею, доглядала за нею та надавала їй всяку допомогу. Коли вона звернулася до ОСОБА_5 з питанням чи свідомо вона продає цю квартиру, то остання пояснила, що це її волевиявлення, і так як вона одинока то вирішила ще при житті розпорядитися своїм майном. Наступного дня вона разом з ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_4 з приводу оформлення договору купівлі-продажу вищезазначеної квартири. Що стосується розрахунку за продажу квартиру , то ОСОБА_5 на передодні укладення договору пояснила їй, що вони з ОСОБА_2 з цього приводу всі питання вирішили. При уклавденні договору купівлі-продажу між ними були дотримані всі умови договору. Вважає що підстав для визнання його недійсним не має. Поданий позов позивачем ОСОБА_1 є надуманим. Прохає суд постановити рішення яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Відповідачка ОСОБА_2 також позов не визнала повністю, та показала суду,що вона тривалий час знаходилася з ОСОБА_5 в дружніх стосунках, коли остання захворіла, то надавала їй посильну допомогу, та практично проживала разом з нею в квартирі ОСОБА_5 На початку червня 2014 року між нею та ОСОБА_5 виникла розмова з приводу належної ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1. В своїй розмові ОСОБА_5 повідомила їй , що вона є одинока і має намір продати цю квартиру, оскільки ОСОБА_2 проживала фактично з нею, і надавала їй всяку посильну допомогу то вона запропонувала купити цю квартиру їй на що вона погодилася. Оформити договір купівлі-продажу квартири вона доручила своїй давній знайомій ОСОБА_3, яка 19 червня 2014 року представляла її інтереси в нотаріуса при оформленні договору купівлі-продажу квартири. Розрахунок за квартиру вона здійснила з ОСОБА_5 повністю, і вона до неї не мала ніяких претензій з цього приводу. Оскільки стан здоров»я ОСОБА_5 погіршувався то вона доглядала її до самої смерті, тобто аж до жовтня 2014 року. Позивач ОСОБА_1 неодноразово приходив до ОСОБА_5 влаштовував сварки з приводу того,що вона продала квартиру, але вона йому поясняла, що це її майно і вона ним розпорядилася на свій розсуд. Прохає суд постановити рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову про визнання договору купівлі-продажу квартири не дійсним за відсутності підстав.

Відповідач ОСОБА_4 також не визнала позов повністю, і показала суду що вона працює приватним нотаріусом. До неї 18 червня 2014 року звернулася ОСОБА_5 та пояснила,що має намір продати свою квартиру,і прохала надати повноваження на оформлення договору купівлі-продажу від її імені ОСОБА_3 на що було оформлене відповідне доручення. 19 червня 2014 року до неї звернулися ОСОБА_3, яка представляла інтереси ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 діяла як представник продавця, а ОСОБА_2 як покупець. Відповідно між ними був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_5 Між сторонами було досягнуто умов договору про що повідомили сторони та засвідчили це в самому договорі своїми підписами. Нею як нотаріусом були повністю дотримані вимоги при укладенні договору між сторонами і даний правочин відповідав вимогам ст. 203 ЦК України. При цьому нею перевірено волевиявлення на вчинення правочину, сторонами були сплачені всі необхідні збори. Прохає суд постановити рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову про визнання договору купівлі-продажу квартири не дійсним за відсутності підстав.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що вона мешкає в одному будинку з померлою ОСОБА_5 їй відомо,що в червні місяці 2014 року ОСОБА_5 продала свою квартиру ОСОБА_2 Їй також відомо,що перед цим в 2012 році вона склала заповіт на користь позивача ОСОБА_1 що стало причиною продажі квартири їй не відомо. Після продажу нею квартири між ОСОБА_5 та позивачем ОСОБА_1 виникали сварки .

Свідок ОСОБА_8 суду показала,що вона перебуває в цивільному шлюбі з позивачем,та мешкають в будинку АДРЕСА_1. Вони з чоловіком надавали посильну допомогу мешканці квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5, яка була одинока та хворіла. ОСОБА_5 в 2012 році склала заповіт посвідчивши його нотаріально,що все своє майно вона заповідає позивачу ОСОБА_1 після своєї смерті. Наприкінці червня 2014 року її із чоловіком стало відомо, що ОСОБА_5 продала свою квартиру ОСОБА_2 Для з»ясування цих обставин вони звертались до ОСОБА_5, але вона їм відповіла, що це її воля,що вона розпорядилася своїм майном.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що вона працює дільничним лікарем на дільниці якої проживала ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2. Постільки ОСОБА_5 мала тяжкі захворювання , то до неї вона викликалась неодноразово, проходила обстеження на вимогу ОСОБА_2 , яка на той час проживала з ОСОБА_5 ОСОБА_5 була адекватною і свідомою щодо вчинення своїх дій.

Суд,заслухав сторони по справі, дослідив матеріали справи,вважає,що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 11 ЦІЇ К України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.202 ЦК України , правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити нормам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає, або зобов»язується передати майно (товар) у власність другої сторони (покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно (і сплатити за нього певну грошову суму).

Судом встановлено, що 18 червня 2014 року ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_3 на представлення її інтересів по оформленню купівлі-продажу належної їй квартири АДРЕСА_1, що підтверджується довіреністю посвідченою приватним нотаріусом ОСОБА_4

19 червня 2014 року ОСОБА_5 уклала правочин через відповідачку ОСОБА_3, яка діяла на підставі доручення, щодо купівлі-продажу квартири ОСОБА_2 Даний договір купівлі-продажу квартири посвідчений нотаріально приватним нотаріусом ОСОБА_4

Відповідно до прикінцевих положень договору купівлі-продажу продавець ОСОБА_5 передала покупцеві ОСОБА_2 ключі від квартири та провели між собою розрахунок. Те,що продавець передала ключі покупцеві ОСОБА_2 свідчить і пояснення сторін в судовому засіданні .

Так, позивач ОСОБА_1 стверджував в судовому засіданні, що він не міг потрапити до квартири ОСОБА_5 оскільки остання була закрита на замок. Ці обставини не заперечувала і покупець ОСОБА_2 , пояснивши,що ОСОБА_5 неспроможна була ходити без сторонньої допомоги, то вона її закривала в квартирі коли відлучалася за продуктами харчування чи в інших справах.

Що стосується розрахунку, то відповідачка ОСОБА_2 суду показала,що такий розрахунок вона провела з ОСОБА_5 за декілька разів.

Відповідачка по справі ОСОБА_4 також підтвердила ,що при посвідченні договору купівлі-продажу квартири сторони повідомили про проведення між ними розрахунку, але здійснювати перевірку дійсності проведення розрахунку не входить в компетенцію нотаріуса при посвідченні договору купівлі-продажу.

Враховуючи сукупність доказів зібраних та перевірених в судовому засіданні суд приходить до переконання про відсутність підстав визнання правочину договору купівлі-продажу квартири недійсним. При цьому суд бере до уваги про дотримання сторонами вимог при укладенні угоди передбачених ст. ст. 203, 655 ЦК України.

Так,продавець ОСОБА_5 добровільно продала, а покупець ОСОБА_2 купила належну ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1.

Добровільність волевиявлення сторін при укладенні угоди купівлі-продажу квартири від 19.06.2014 року посвідчено нотаріусом у відповідності до вимог закону та проведено в цей же день державну реєстрацію речових прав покупця відповідачки по справі ОСОБА_2

Ствердження позивача ОСОБА_1 про недотримання вимог закону при укладенні правочину купівлі-продажу квартири не знайшли свого підтвердження і не заслуговують на увагу.

Помилковим є ствердження ОСОБА_1, що продажою квартири порушено його право як спадкоємця, відповідно до заповіту, оскільки право на отримання спадщини після спадкодавця ОСОБА_5 у позивача виникло після її смерті, тобто набагато пізніше після вчинення договору купівлі-продажу квартири.

Керуючись ст.ст. 10, 15,30 ,60, 79, 88, 212-214 ,224,256 ЦПК України ,ст.ст. 203, 213,215, 655 ЦК України, ст.41 Конституції України , Постановою № 9 п.8 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з моменту проголошення чи отримання копії до Апеляційного суду Полтавської області.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Яценко В. В.