Справа № 200/446/15-ц
Провадження №2/200/1116/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Бабушкінський районний суд

міста Дніпропетровська

у складі:

Головуючого судді - Циганкова В.О.

при секретарі - Сабій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 30.03.2003 року померла ОСОБА_4, яка приходилась дружиною ОСОБА_1 та матірю позивача ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на ? частину квартири №23 розташованої в м. Дніпропетровську, вул. Червона, буд.4. 14.11.2012 року управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради видано дублікат свідоцтва про право власності на житло. Постановою Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 06.12.2014 року відмовлено у здійснені нотаріальної дії, а саме в видачі Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно ? частину квартири №23 розташовану в м. Дніпропетровську вулиця червона, будинок №4, у звязку з відсутністю державної реєстрації дублікату свідоцтва про право власності на житло виданого управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради 14.11.2012. Позивачі просять визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 по 1/8 частині за кожним квартири №23 в м. Дніпропетровську вулиця Червона, будинок №4.

13 березня 2015 року до суду надано заяву про залучення правонаступника позивача та уточнення позовних вимог, зазначивши, що 08 січня 2015 року ОСОБА_1 та вона звернулися з позовом до ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування. 10.01.2015 року помер ОСОБА_1. Єдиними спадкоємцями до майна померлого ОСОБА_1 є позивач та її сестра ОСОБА_5 , як доньки померлого. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 померлої 30.03.2003року на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1; та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_1 померлого 10 січня 2015 року на 3/8 частини зазначеної квартири.

У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач до судового засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав не заперечував проти їх задоволення.

Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність та винесення рішення на розсуд суду.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 листопада 2012 року, посвідченого управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 21 грудня 1998 року №2/2625-98 ОСОБА_1 та членам його сім'ї ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_2.

30 березня 2003 року ОСОБА_4 померла.

14.11.2012 року управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради видано дублікат свідоцтва про право власності на житло. Постановою Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 06.12.2014 року відмовлено у здійснені нотаріальної дії, а саме в видачі Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно ? частину квартири №23 розташовану в м. Дніпропетровську вулиця Червона, будинок №4, у звязку з відсутністю державної реєстрації дублікату свідоцтва про право власності на житло виданого управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради 14.11.2012.

10.01.2015 року помер ОСОБА_1, свідоцтво про смерть від 13 січня 2015 року, актовий запис 324.

Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері та батька.

Відповідно до ст.548 ЦК України в редакції 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.1221 цього Кодексу місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У відповідності до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 41 Конституції України, ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити спадкові права позивача, позовні вимоги щодо визнання права власності за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 померлої 30.03.2003 року, на 1/8 частину квартири розташованої в АДРЕСА_3, та право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_1 померлого 10.01.2015 року, на 3/8 частини квартири розташованої в АДРЕСА_3. є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 померлої 30.03.2003 року, на 1/8 частину квартири розташованої в АДРЕСА_3, яка складається із: 2 кімнат, у тому числі 1-а кімната 26,0 кв. м., 2-а кімната - 14,0 кв. м., кухні площею 8,96 кв. м. Загальною площею 49,0 кв. м., житловою площею 40,0 кв. м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_1 померлого 10.01.2015 року, на 3/8 частини квартири розташованої в АДРЕСА_3, яка складається із: 2 кімнат, у тому числі 1-а кімната 26,0 кв. м., 2-а кімната - 14,0 кв. м., кухні площею 8,96 кв. м. Загальною площею 49,0 кв. м., житловою площею 40,0 кв. м.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.О. Циганков