пр. № 2/759/2173/15
ун. № 759/1067/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015 Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кривов'яза А.П.

при секретарі - Тищенко М.А.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прайм кепітал груп» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду до ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» про захист прав споживачів, та просили постановити рішення яким визнати недійсним договір іпотеки, договір про відступлення права вимоги, та стягнути на користь позивачів 800 000,00 грн., шляхом продажу з публічних торгів ремонтно-механічного корпусу (літера А), загальною площею 909,9 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 03 січня 2015 року відкрито провадження у даній справі.

Разом з позовною заявою до суду позивачкою ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на ремонтно-механічний корпусу (літера А), загальною площею 909,9 кв. м. , що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, позовну заяву, додані до них документи, суд відмовляє у задоволенні вказаної заяви, виходячи із такого.

Відповідно до частини 1 статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (частина 3 статті 151 ЦПК України).

Отже, умовою до застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до п.4 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, позивачами не надано будь-яких належних доказів про існування обставин, передбачених ст.151 ЦПК України щодо необхідності та доцільності вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 151, 152, 153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: