Справа № 202/3155/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 травня 2015 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючої - судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Куріної О.Ю., позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визнання батьківства відповідача, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що 10 листопада 2007 року був зареєстрований шлюб між ним та ОСОБА_2 Мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного та зраду дружини. Між ними досягнуто згоди щодо місця проживання дитини та його участі у вихованні дитини. Спір з приводу спільного майна відсутній. З червня 2013 року проживають окремо. Відповідач ОСОБА_2 мешкає та перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3, від якого на даний час вагітна. За цих підстав позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2 і визнати ОСОБА_3 батьком зачатої дитини ОСОБА_2 Вважає, що примирення між ними неможливе.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала повністю, пояснивши, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені у червні 2013 року.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні також позовні вимоги визнав повністю, пояснивши, що відповідач ОСОБА_2 вагітна та він є батьком зачатої дитини.

Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав:

Статтею 51 Конституції України, а також статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 СК України.

Частиною 3 статті 110 СК України передбачено, що чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення.

Судом встановлено, що 10 листопада 2007 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис 1072.

Мають малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинені в червні 2013 року, проживають окремо.

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 на даний час вагітна.

Батьківство щодо зачатої дитини визнано у судовому засіданні відповідачем ОСОБА_3, який наполягав, що зачата дитина походить від нього.

Виходячи з фактичних взаємовідносин між подружжям, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, всіх інших обставин життя сторін, приймаючи до уваги наявність малолітньої дитини, а також визнання батьківства щодо зачатої дитини іншою особою, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя.

За таких обставин шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Разом з тим, суд вважає, що не підлягає задоволенню вимога позивача про визнання відповідача ОСОБА_3 батьком зачатої дитини, оскільки сімейним законодавством не передбачено визначення походження дитини до її народження. Крім того, позивач не належить до кола осіб, якими у відповідності до ст. 128 СК України може бути пред'явлений позов про визнання батьківства за рішенням суду. Суд звертає увагу, що згідно з ч. 3 ст. 122 СК України подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства. Тому в задоволенні цієї частини позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем м. Дніпропетровська, громадянином України, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, громадянкою України, зареєстрований 10 листопада 2007 року в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1072, розірвати.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з для проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко