МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

25 травня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Жуган Л.В.,

при секретарі судового засідання Іськовій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси 19.12.2014 року із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, зазначаючи, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 07.11.2010 року був укладений договір №б/н, за умовами якого позивач надав відповідачу строковий кредит в сумі 20000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а ОСОБА_2 зобовязався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси з 19.12.2014 року перебуває вказана цивільна справа за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

22.05.2015 року представником відповідача за довіреністю ОСОБА_3, до канцелярії суду поданні три зустрічні позовні заяви, в рамках ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів, до ПАТ КБ «ПриватБанк» за якими просив:

1) Визнати недійсним пункт 1.1.7.31 кредитного договору від 07.11.2010 року у частині збільшення позовної давності за усіма видами дій до 50 років недійсним, та встановити загальну позовну давність терміном у три роки для договору, та спеціальну позовну давність терміном 1 рік для пені та штрафів;

2) Розтлумачити зміст п. 1.1.7.42 Умов та Правил до надання банківських послуг кредитного договору з урахуванням ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та постанови НБУ №168 від 07.11.2010 року «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», стосовно терміну дії договору;

3) Визнати кредитний договір №б/н від 07.11.2010 року неукладеним та у задоволенні позовних вимог за первинним позовом відмовити.

В судове засідання належним чином повідомлений відповідач ОСОБА_2 не зявився, представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 теж повторно не з'явився, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 не зявився в судове засіданні призначене на 17.03.2015 року, подавши до суду заяву про перенесення судового засідання на іншу дату, у звязку перебуванням представника в іншому судовому процесі в м. Києві. Про дату, час та місце розгляду справи на 21.04.2015 року, належним чином повідомлений відповідач не зявився. В судове засідання призначене на 25.05.2015 року, належним чином повідомлений представник відповідача ОСОБА_3 повторно не зявився, подавши до суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату, у звязку із перебуванням представника в Київському районному суді м. Одеси по розгляду іншої справи.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009 року зазначено, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК України.

Дослідивши предмет первинного позву ПАТ «КБ «Приват Банк» та вимоги зустрічних позовів представника за довіреністю ОСОБА_2, суд вважає, що вони не взаємопов'язані і спільний їх розгляд є не доцільним.

Враховуючи, що відповідач, та його представник за довіреністю в судове засідання не зявляються тривалий час, з метою своєчасного і правильного розгляду справи, суд в рамках ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

При цьому суд розяснює, відповідачу та його представнику, що із вищезазначеними позовними заявами вони можуть звернутися до суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 31, 123, 209-210, 293 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання окремих положень договору недійсними.

Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів та тлумачення умов кредитного договору.

Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання договору неукладеним.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л.В. Жуган