Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/3972/14-ц Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 43 Доповідач Широкова Л. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Широкової Л.В.,

суддів Борисюка Р.М., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 червня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відновлення технічного стану квартири та усунення перешкод у користуванні квартирою,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 червня 2015 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено частково. Зобовязано ОСОБА_2 забезпечити позивачам вільний та в будь-який час доступ до спірної квартири та надати останнім примірник ключів від її вхідних та внутрішніх дверей. У решті позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 рішення суду у частині задоволених вимог просить скасувати посилаючись на його незаконність.

Апелянт вважає, що позивачами не надано жодних доказів на підтвердження того, що вона не допускає їх у спірну квартиру.

Також зазначає, що не чинила будь-яких перешкод останнім у доступі до квартири.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в частині вимог про зобовязання ОСОБА_2 забезпечити їм вільний та в будь-який час доступ до спірної квартири та надати ключі від її вхідних та внутрішніх дверей суд виходив з того, що квартира АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності сторін по справі, позивачі не мають вільного доступу на вказаної квартири, що порушує їх права як співвласників.

Даний висновок суду є правильним з огляду на таке.

Згідно з ч. ч. 1 та 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за рішенням апеляційного суду Житомирської області від 20 квітня 2010 року є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (а. с. 54-57, 99-101).

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як спадкоємці за законом є власниками на 1/6 частки вказаної квартири (а. с. 5, 8).

Таким чином, спірна квартира перебуває у спільній частковій власності сторін по справі.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що позивачі не мають ключів від спірної квартири, що є порушенням вимог пункту 3 ст. 319 ЦК України. Відтак, їх порушені права підлягають судовому захисту.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про зобовязання ОСОБА_2 забезпечити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вільний та в будь-який час доступ до спірної квартири та надати останнім примірник ключів від її вхідних та внутрішніх дверей.

Судом першої інстанції при розгляді справи, обставини, на які містяться посилання в апеляційній скарзі, перевірялись. Висновки суду щодо часткового задоволення заявлених вимог грунтуються на доказах, наданих сторонами, їх правова оцінка сумніву не викликає. До правовідносин, які склалися між сторонами у звязку з виникненням спору, правильно застосовані норми матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування судового рішення відсутні.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому апеляційною інстанцією не перевіряється.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: