АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/7396/2015 Доповідач: Слободянюк С.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Слободянюк С.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Корчевного Г.В.,

при секретарі - Трофименко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Державного підприємства «Енергоринок» на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 07 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Енергоринок», третя особа: Київська міська професійна спілка працівників енергетики та електротехнічної промисловості про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з наведеним вище позовом і просив суд поновити його на посаді начальника відділу Секретаріату РАДИ ОРЕ Державного підприємства (далі ДП) «Енергоринок», стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, стягнути моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Позивач посилається на незаконне його звільнення з посади з 12 листопада 2014 року у зв*язку з появою на робочому місці у нетверезому стані відповідно до з п.7 ст.40 КЗпПУ.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року ОСОБА_2 поновлено на посаді начальника відділу Секретаріату РАДИ ОРЕ Державного підприємства «Енергоринок» 12 листопада 2014 року, стягнуто на його користь з Державного підприємства «Енергоринок» 47 931,75 грн. заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу, 1000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, ДП «Енергоринок» подали апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм процесуального та матеріального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у позові.

В судовому засіданні представник ДП «Енергоринок» підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_2 та його представник - скаргу не визнали.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги з таких підстав.

За матеріалами справи, 12 листопада 2014 року складено акт про перебування ОСОБА_2 у нетверезому стані, складеного комісією у складі 4-х осіб. В акті зазначено про відмову ознайомлення останнього з даним актом (а.с.62).

На підставі доповідної записки 12 листопада 2014 року видано наказ № 370 про відсторонення ОСОБА_2 від роботи. Про відмову ОСОБА_4 з ознайомленням з наказом складено акт (а.с.63,64,67).

Цього ж дня ОСОБА_2 пропонувалось отримати запрошення на засіданні профспілка. Згідно акту від 12 листопада 2014 року останній відмовився від отримання запрошення на засідання (а.с.159).

Рішенням профспілки ( копія витягу з протоколу № 69 а.с.65-66) надано згоду на звільнення ОСОБА_2

Наказом № 192 від 12 листопада 2014 року (а.с.68.) звільнено ОСОБА_2 з займаної посади на підставі п.7 ст.40 КЗпП України, з яким відповідно до акту останній відмовився від ознайомлення (а.с.68,69).

Позивач посилається на те, що акт, складений відповідачем, про встановлення нетверезого стану, не може бути враховано судом як доказ, оскільки обґрунтованих ознак алкогольного сп*яніння в акті не наведено, медичним висновком стан сп*яніння не встановлювався відповідно до Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп*яніння в заклади охорони здоров*я та проведення огляду з використанням технічних засобів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров*я та Міністерства юстиції України від 24 лютого 1995 року N 114/38/15-36-18 ( z0055-95)

Такі посилання позивача є необґрунтованими, оскільки вказаний наказ, яким затверджено Інструкцію про порядок направлення громадян для огляду на стан сп*яніння в заклади охорони здоров*я та проведення огляду з використанням технічних засобів, втратив чинність з 25 травня 2009 року відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров*я та Міністерства юстиції України № 81/261/715 від 21 квітня 2009 року «Про втрату чинності спільного наказу Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров'я та Міністерства юстиції України від 24 лютого 1995 року N 114/38/15-36-18» .

Відповідно до п.7 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бити розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп*яніння.

Відповідно до роз*яснення п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06 листопада 1992 року (з подальшими змінами і доповненнями), вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п.7 ст.40 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов*язки. Для працівника з ненормованим робочим днем час знаходження на роботі понад встановлену його загальну тривалість вважається робочим. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп'яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких можна встановити наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказах, речових доказів, зокрема звуко-, відеозаписів, висновків експертів.

Перебування на роботі ОСОБА_2 12 листопада 2014 року у нетверезому стані підтверджується, як складеними актами, протоколом засідання профспілки про надання згоди на звільнення позивача, а також пояснення свідків, допитаних в суді першої інстанції.

Суд першої інстанції зазначав, що допитані в суді свідки підтвердили перебування ОСОБА_2 у нетверезому стані, обставину сп*яніння було встановлено візуально, в момент виявлення ОСОБА_2 в стані алкогольного сп*яніння останній знаходився в своєму робочому кабінеті за своїм робочим столом.

В акті від 12 листопада 2014 року про встановлення нетверезого стану ОСОБА_2, зафіксовано відмову останнього від проходження медичного обстеження та дачі пояснення (а.с.62). Акт складено на підставі доповідної записки начальника договірних відносин (а.с.63).

Наказ № 370 від 12 листопада 2014 року про відсторонення ОСОБА_5 від роботи, видано на підставі акту про встановлення останнього у нетверезому стані на робочому місці та відмову від дачі письмових пояснень (а.с.64).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає можливим прийняти як належний доказ складаний акт про виявлення позивача на робочому місці у нетверезому стані.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач 12 листопада 2014 року передував на робочому місце у нетверезому стані, ця обставина ґрунтуються на матеріалах справи.

Матеріали справи містять наказ ДП «Енергетик» № 161-К від 29 серпня 2014 року про оголошення ОСОБА_4 догани за перебування у нетверезому стані на роботі 01серпня 2014 року. З актом про перебування на робочому місці 01 серпня 2014 року місці ОСОБА_4 відмовився ознайомлюватися ( а.с.70,73).

Позивачу пропонувалось взяти участь у засіданні профкому, яке відбувалось 12 листопада 2014 року о 16:15 год., останній відмовився від участі у засіданні, про що складно акт від 12 листопада 2014 року (а.с.159).

За матеріалами справи вбачається, що відповідачем пропонувалось позивачу врегулювати питання щодо звільнення із запрошенням на засідання и профкому на 30 березня 2015 року. Повідомлення направлялись рекомендованими листами, телеграмами (а.с.160-167).

Питання щодо звільнення виносилось на розгляд профспілки.

Незалежно від прийнятого профспілкою рішення, останнє рішення щодо звільнення залишається за адміністрацією і приймається адміністрацією, якою встановлюється наявність проступку щодо порушення трудової дисципліни, підстави звільнення.

За матеріалами справи порушення трудової дисципліни, а саме: поява на робочому місці у нетверезому стані носить системний характер.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасуванню оскаржуваного рішення з ухваленням нового - про відмову у позові.

Керуючись ст..ст.303,307,309 ,313 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Енергоринок» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 07 квітня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення наступного змісту.

Відмовити у позові ОСОБА_2 до Державного підприємства «Енергоринок», третя особа: Київська міська професійна спілка працівників енергетики та електротехнічної промисловості про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: