Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/847/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Левка Т.Ю., при секретарі - Роман К.С., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 20.11.2014 року близько 19.00 год. мисливський собака, який належить відповідачу по справі - її сусіду ОСОБА_3, мешканцю АДРЕСА_1, забіг на територію її дворогосподарствав АДРЕСА_2, де позаду будинку задушив шістнадцять курей.

Виноградівським РВ ГУМВС України в Закарпатській області проведено перевірку по даному факту і згідно висновку від 26.11.2014 року за результатами даної перевірки дана собака належить відповідачу ОСОБА_3 та рекомендовано позивачці для відшкодування заподіяної шкоди звернутись до суду. Вона вважає, що відповідач не забезпечив належного утримання своєї собаки внаслідок чого їй завдана матеріальна шкода в сумі 1600 грн. вартості 16 курей, просить стягнути з відповідача завдану шкоду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 позов підтримали з мотивів, що вказані в позовній заяві,просять суд такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в суді позов не визнав, суду показав, що 20.11.2014 року його мисливський собака вирвавшись з вольєру забігла на дворогосподарство позивачки, але задушити курей не могла, так як перебувала там близько трьох хвилин.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 суду показала, що вона є сусідкою сторін, позивачка на своєму дворогосподарстві минулого року тримала близько 17 курей, при цьому в неї було дві собаки. Ввечері 20.11.2014 року відповідач розшукував свого собаку, знайшов такого і забрав додому.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що минулого року бачила позаду будинку позивачки 16 задушених курей. Чи зробив це собака, що належить відповідачу їй невідомо.

Суд, заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи вважає, що в позові слід відмовити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 20.11.2014 року на території дворогосподарства в АДРЕСА_2, власником якого є позивачка ОСОБА_1 було виявлено знищених шляхом придушення 16 курей, що стверджується поясненнями позивачки та висновком ВиноградівськогоРВ ГУМВС України в Закарпатській області від 26.11.2014 року.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи, б) наявність шкоди, в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди (Ухвала Верховного Суду України (судова колегія з цивільних справ) від 21.12.2005 р.)

В судовому засіданні позивачкою ОСОБА_1 не надано достовірні докази, що відповідач ОСОБА_3 є власником собаки, яка знищила її курей, не надано достовірних доказів, що саме із-за неправомірної поведінки чи бездіяльності відповідача ОСОБА_3 їй завдано шкоду.

Покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дані в судовом засіданні, не підтверджують факт, що саме собака, яка належить відповідачу ОСОБА_3 заподіяла шкоду позивачці.

Посилання позивачки на висновки дільничного інспектора Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 26.11.2014 року за результатами заяви ОСОБА_1 як на доказ вини відповідача суд оцінює критично, такі висновки зроблено з пояснень самої заявниці, в даних висновках не вказано на незаперечні докази, які узгоджуються між собою і достовірно стверджують, що собака, яка завдала шкоди належить саме відповідачу ОСОБА_3

З урахуванням наведеного, суд вважає, що в задоволенні вимог позивачки ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст. ст.10, 60, 209, 212-215 ЦП К України, ст. 1166 ч. 1 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко