справа №619/2469/14-ц
провадження №2/619/76/15
РІШЕННЯ

іменем України

04 вересня 2015 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибок Є.А.
за участюсекретаря судового засіданняМолотко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області, Черкасько-Лозівська сільська рада Дергачівського району Харківської області, відділ реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, комунальне підприємство технічної інвентаризації «Інвенрос», про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину по закону, встановлення фактів родинних відносин та спільного проживання, визнання права власності та витребування майна, виключення даних з актового запису та зобов'язання вчинити певні дії, та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 треті особи: Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області, служба у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації Харківської області, Черкасько-Лозівська сільська рада Дергачівського району Харківської області, про встановлення факту батьківства та залишення без змін свідоцтва про народження, -

встановив

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину по закону на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, посвідченого 06 травня 2011 року Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області за №1-246; встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 є батьком, а ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_7; визнати факт спільного проживання позивачів з ОСОБА_7 в будинку АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_4 право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; витребування зазначений житловий будинок у відповідача; виключити з актового запису №02 від 16 січня 2008 року про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про батька: ОСОБА_7; зобов'язати відділ реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_5.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначили, що їх сину ОСОБА_7 належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. З вересня 2002 року по день смерті сина позивачі постійно проживали у зазначеному будинку, вели спільне господарство. З приводу прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися, оскільки вважали що відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняли фактично спадщину. Приводячи в порядок свої документи, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з'ясували, що у свідоцтві про смерть прізвище їх сина зазначено «Домніч». Також у квітні 2014 року позивачам стало відомо, що житловий будинок, в якому вони проживають належить іншій особі. Позивачі звернулися до нотаріальної контори, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_8, Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області 06 травня 2011 року було оформлено свідоцтво про право на спадщину по закону на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Рішення Дергачівського районного суду від 13 вересня 2010 року про встановлення фактів батьківства ОСОБА_5 та проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 однією сім'єю скасовані.

ОСОБА_6 подала зустрічний позов до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи: Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області, служба у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації Харківської області, Черкасько-Лозівська сільська рада Дергачівського району Харківської області, в якому просила встановити факт батьківства ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області, відносно її сина ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області; залишити без змін свідоцтво про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, серія НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області 27 жовтня 2010 року, батьком в якому вказаний ОСОБА_7.

В обґрунтування позову ОСОБА_6 зазначила, що дійсно вона проживала з ОСОБА_7 однією сім'єю без укладення шлюбу з січня 2006 року до ІНФОРМАЦІЯ_11 року. Факт проживання однією сім'єю без укладення шлюбу підтверджується довідкою Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 26.05.2010 року за №646 та Актом депутата Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Домніча О.В. від 02.06.2010 року. Окрім цього, зазначений факт можуть підтвердити свідки. ІНФОРМАЦІЯ_12 року під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_5. ОСОБА_7 є фізіологічним батьком дитини. Походження дитини від ОСОБА_7 підтверджується тим, що в період з січня 2006 року та до ІНФОРМАЦІЯ_11 року вони спільно проживали та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_3. Під час спільного проживання ОСОБА_6 не працювала, ОСОБА_7 працював неофіційно, всі грошові кошти, які він заробляв вкладав в їх сімейний бюджет. Ці грошові кошти витрачались ними разом на ведення спільного господарства та виховання спільної дитини. Своє батьківство щодо сина ОСОБА_5, ОСОБА_7 визнавав повністю і жодного сумніву з цього приводу у нього ніколи не виникало. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений за прізвищем матері «Лисенко», а ім'я і по батькові дитини були записані за вказівкою ОСОБА_5». Зробила це вона за власною ініціативою, про що дуже тепер шкодує, на той час не розуміла наслідків здійснення такого запису. ІНФОРМАЦІЯ_11 року ОСОБА_7 помер. Через ці обставини на підставі ст.130 Сімейного кодексу України змушена повторно звернутися до суду для встановлення та підтвердження факту батьківства. Встановлення факту батьківства необхідно їй для підтвердження свідоцтва про право на спадщину за законом за її сином ОСОБА_5. Батьки спадкодавця ОСОБА_4 та ОСОБА_3 після смерті сина ОСОБА_7 і відкриття спадщини не звернулись з заявою до нотаріальної контори на протязі 6 місяців. Не з'явились вони і на виклики вказаної нотаріальної контори для вирішення питання про спадкування, а отже вони вважаються такими, що не прийняли її у встановленому законом порядку, а тому втратили право на спадкування після смерті сина. Також ОСОБА_11 та ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2. Зі спадкодавцем, тобто їх сином ОСОБА_7 в будинку АДРЕСА_1 вони ніколи не проживали. В цьому будинку відключене газове опалення і електричне освітлення, а отже проживання в ньому неможливе. В даному будинку ОСОБА_7 був зареєстрований один. З січня 2006 року по день смерті (ІНФОРМАЦІЯ_11 року) ОСОБА_7 проживав в будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_6 та сином.

У судовому засіданні ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_12 просили відмовити у задоволенні первісного позову у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7, зустрічний позов просили задовольнити з підстав, які зазначені у зустрічній позовній заяві.

У судовому засіданні представники позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 просили задовольнити первісний позов з підстав, зазначених у позовній заяві та відмовити у задоволенні зустрічного позову за недоведеністю.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 розповів, що батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_7 подарувала його бабуся ОСОБА_16, яка є матір'ю ОСОБА_4 Також свідок вказав, що з 1957 року в с. Черкаська Лозова він не проживає.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_17 розповів, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_7, який проживав зі своєю бабусею у будинку АДРЕСА_1, ще за свого життя ОСОБА_7 казав свідку, що він проживає з ОСОБА_8

У судовому засіданні свідок ОСОБА_18 розповіла, що вона фактично проживає з 1968 року у будинку АДРЕСА_4, вона бачила, що ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зустрічалися та потім на протязі приблизно 5 років спільно проживали у будинку по АДРЕСА_6, ОСОБА_7 казав свідку, що його мати проти того, щоб він проживав разом з ОСОБА_8 Також свідок вказала, що ОСОБА_7 визнавав, що дитина, яку народила ОСОБА_8, його дитина.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_19 розповів, що він проживає по АДРЕСА_6, ОСОБА_8 знає з дитинства, з 2006 року остання проживала разом з ОСОБА_7 та у них у 2007 році народилася дитина. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_7

У судовому засіданні свідок ОСОБА_20 розповів, що він проживає в будинку АДРЕСА_5, ОСОБА_7 знав давно, останній проживав у будинку АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_8, у 2007 році у них народилася дитина. ОСОБА_7 казав свідку, що це його дитина. Також свідок вказав, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_7

У судовому засіданні свідок ОСОБА_21 розповіла, що вона проживає по АДРЕСА_6 напроти будинку ОСОБА_8 З 2006 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зустрічалися, а з січня 2007 року вони стали проживати разом. У грудні 2007 року у них народився син, з яким останній гуляв по вулиці. Також свідок вказала, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_7

Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2, викладеного російською мовою, «ОСОБА_7 родился ІНФОРМАЦІЯ_10. Родители: отец - ОСОБА_3, мать - ОСОБА_4».

На підставі договору дарування, посвідченого 31 травня1993 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за №2-1891, та зареєстрованого МП «Інвенрос», ОСОБА_24 є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_12 року, його батьками є: батько - ОСОБА_25, мати - ОСОБА_8.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого повторно, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_12 року, його батьками є: батько - ОСОБА_7, мати - ОСОБА_8.

Згідно заяви ОСОБА_8 від 01 жовтня 2010 року, спадщину для свого малолітнього сина ОСОБА_5 вона прийняла.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.05.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-246, спадкоємцем майна ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року, є його малолітній син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно довідки КПТІ «Інвенрос» №7722 від 11.04.2014 року, житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, в цілому зареєстрований за ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право на спадщину від 06.05.2011 року за №1-246.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5, ОСОБА_26 та ОСОБА_8 21 жовтня 2013 року зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_8.

Згідно довідки, виданої Черксько-Лозівським сільським головою, ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року, з 1996 року по день смерті мешкав та був зареєстрований в АДРЕСА_1.

Згідно довідки №656 від 23.06.2014 року, виданої в.о. Черкасько-Лозівського сільського голови, ОСОБА_27 мешкає в АДРЕСА_1 без реєстрації.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення первісного та зустрічного позовів з наступних мотивів.

Щодо зустрічного позову про встановлення батьківства.

Пленум Верховного Суду України в п.3 своєї Постанови №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року роз'яснив судам, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч.2 ст.128 СК України, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Так як ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто після 1 січня 2004 року, то суд зазначений у позові спір вирішує відповідно до норм СК України, зокрема ч.2 ст.128 СК України.

Згідно ч.2ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Пленум Верховного Суду України в п.9 своєї Постанови №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року роз'яснив судам, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги ОСОБА_6 про визнання батьківства, оскільки зазначений факт підтверджується показаннями свідків ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 та наявним у справі письмовими доказами.

Таким чином, батьком народженої ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 року дитини - ОСОБА_5, є ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року.

Щодо зустрічного позову про залишення без змін свідоцтва про народження

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих правових норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Зустрічний позов в частині залишення без змін свідоцтва про народження ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, оскільки є фактично запереченням проти первісного позову, а не захистом цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Щодо вимог про встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Дослідивши письмові докази, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсно є батьками ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року.

Щодо вимог про встановлення факту спільного проживання.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з наданої суду довідки №656 від 23.06.2014 року, ОСОБА_4 мешкає в АДРЕСА_1 без реєстрації. Даний факт підтверджується показаннями свідка ОСОБА_18

Суд вважає встановленим факт постійного проживання ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту постійного проживання ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року, суду не надано.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

Щодо вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину, є спадкоємцем першої черги після смерті сина ОСОБА_7

Так як ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7, то суд визнає частково недійсним свідоцтво про право на спадщину по закону на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, посвідчене 06 травня 2011 року Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області за №1-246.

У зв'язку з цим, суд визнає за ОСОБА_4 право власності на ? частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому право власності на ? частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, залишається за ОСОБА_5

Вимоги про витребування житлового будинку, виключення з актового запису та зобов'язання видати нове свідоцтво про народження не підлягають задоволенню, оскільки суд задовольняє зустрічний позов ОСОБА_6 в частині батьківства ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року, відносно ОСОБА_5, народженого ІНФОРМАЦІЯ_12 року ОСОБА_8.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ухвалив

Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_13 року, є батьком ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року.

Встановити факт, що ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_14 року, є матір'ю ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року.

Визнати факт, що ОСОБА_4, станом на час відкриття спадщини, постійно проживала разом з ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину по закону на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, посвідчене 06 травня 2011 року Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області за №1-246.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Встановити факт батьківства ОСОБА_7, який народився ІНФОРМАЦІЯ_15 року та помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року, відносно ОСОБА_5, народженого ІНФОРМАЦІЯ_12 року ОСОБА_8.

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Є.А. Болибок