Провадження №2/193/302/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

16 липня 2015 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді Шумської О. В.

при секретарі Палій Л. Г.

особи, які беруть участь у справі:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Софіївського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2015 року до Софіївського районного суду звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення матеріальної шкоди у сумі 2800,00 та судовий збір у сумі 280,00 грн. на свою користь.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 01 жовтня 2014 року він уклав усний договір на виготовлення та поставку метало пластикових вікон в кількості 2-х штук та 2-х металевих вхідних дверей з приватним підприємцем ОСОБА_3. Замовлені двері відповідач поставив через чотири дні після замовлення. В той день коли відповідач встановлював двері, він взяв у позивача 2800 гривень передплати за двоє метало пластикових вікон, які він зобовязувався встановити 25 жовтня 2014 року. Ця сума 2800 гривень становить 50% від вартості двох вікон. Письмовий договір на поставку та встановлення вікон та дверей позивач з відповідачем не укладали, так як відповідач не запропонував, а позивач не наполягав. Згідно зазначеного усного договору повна вартість виробів металопластикових вікон повинна коштувати 5600 гривень. Ніякої калькуляції також виготовлено не було. Таким чином між сторонами було укладено договір побутового підряду.

До цього часу відповідач умови усного договору не виконав, вікна у його будинку не було встановлено. Позивач телефонував відповідачу та вимагав повне виконання своїх зобовязань або повернення позивачу кошти у сумі 2800 гривень. На що у відповідь ОСОБА_3 пообіцяв встановити вікна, а повернути кошти він не має змоги так, як їх у нього не має. Позивач неодноразово телефонував відповідачу, але його прохання було проігноровано.

12 лютого 2015 року на вимогу позивача ОСОБА_3 в присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 написав розписку про те,що зобовязується повернути взяті як передоплату у сумі 2800 гривень ОСОБА_1.

Але в черговий раз обіцянка не була виконана і до цього часу кошти не повернуті ОСОБА_1.

29 квітня 2015 року позивач направив ОСОБА_3 рекомендованого листа з вимогою повернути ОСОБА_1 сплачені йому кошти. При цьому повідомив, що в разі невиконання його вимоги змушений буде звернутися до суду. ОСОБА_6 дану вимогу в черговий раз проігнорував. Гроші не повернув, вікон не встановив, відповіді на листа не дав.

У звязку з цим, позивач вважає, що відповідач припустився істотних порушень умов усного договору і тому повинен бути розірваний.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлений, у судове засідання не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні визнає позовні вимоги частково.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи позивача та представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Сторони письмового договору підряду не укладали. Виконання зобовязання мали були виконані згідно усної домовленості від 01 жовтня 2014 року, доказів про наявність підстав для розірвання договору підряду у відповідності із ч. 3 ст. 869 ЦК України суду не надано.

Згідно із ст. 60 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Згідно розписки від 12.02.2015 року відповідач визнає факт отримання ним коштів, які були надані в якості передоплати в сумі 2800 гривень. Цією розпискою він зобовязувався повернути отримані гроші ОСОБА_1 до 08.03.2015 року. (а.с. 4). У встановлений строк відповідач кошти не повернув та роботу не виконав, позивач намагався врегулювати спір у досудовому порядку (на адресу відповідача було надіслано повідомлення про повернення коштів, що підтверджено копією самого повідомлення) але все одно зобовязання відповідач не виконав.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Згідно з ч.1 ст.866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором, зокрема, розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 873 ЦК України, Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення маетріальної шкоди у сумі 2800,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 280,00 грн.

Керуючись ст.ст. 849, 869, 872 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 280 (двісті вісімдесят) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити як необгрунтованих.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя О. В. Шумська