1Справа № 2-1304/11 6/335/519/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Апаллонової Ю.В., при секретарі Кудряшовій Ю.І., за участю представника заявника: ОСОБА_1, представник заінтересованої особи: ОСОБА_2 розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №2/2-1304/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист № 2-1304/11 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ „ОСОБА_3 Аваль в особі Дніпропетровської обласної дирекції „ОСОБА_3 Аваль суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 382 412,09 гривень, судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1700 гривень, та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120,00 гривень, а всього 384 232,09 гривень.

16.02.2015 року представник ПАТ „ОСОБА_3 Аваль звернувся до суду з заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, в якій вказує, що строк було пропущено у звязку з несвоєчасним отриманням виконавчого документа.

В обґрунтування заяви зазначено, що у лютому 2015 року ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, в якій зазначав, що 08.10.2013 року представник ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу копії рішення та виконавчих листів по справ: прохав надіслати вказані документи поштою у зв'язку з перебуванням в іншому місті, проте судом дана заява залишена без задоволення. На неодноразові звернення до суду з відповідними клопотаннями про надіслання рішення суду та виконавчого листа, канцелярією суду помилково надсилалися відповіді щодо наявної в провадженні суду іншої справи за позовом ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_4 за № 0818/5461/2012.

Лише 09.02.2015 року був отриманий виконавчий лист по справі № 2-1304/11, однак строк пред'явлення до виконання якого сплинув 18.10.2013 року.

Посилаючись на те, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання пропущено з поважних причин, заявник просив поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання виданого на підставі заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2011 року.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримала і просить її задовольнити, посилаючись на ті обставини, що 08 жовтня 2013 року ОСОБА_3 звертався до суду із заявою про видачу рішення та виконавчих листів, однак відповіді не отримав, у подальшому звернувся із заявою про видачу виконавчих листів у січні 2015 року, на яку було отримано відповідь по іншій цивільній справі. Крім того, поважність причин пропуску строку представник заявника обґрунтовує тими обставинами, що ОСОБА_3 та відповідач тривалий час вели перемовини з приводу добровільного виконання судового рішення без предявлення виконавчого документа до виконання, однак рішення суду так виконано відповідачем не було, у звязку із чим ОСОБА_3 вирішив предявити виконавчий документ до виконання.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечує, зазначаючи, що твердження заявника про неодноразові звернення до суду із заявою про видачу виконавчого листа жодним документом, як і матеріалами справи не підтверджуються, а тому позивач не довів, що саме завадило йому протягом 2-х років отримати у суді виконавчий документ, а відтак, просив відмовити у задоволенні заяви через її необґрунтованість.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків

ОСОБА_4 встановлено, що у січні 2011 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2011 року позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 014/097285/3161/73 у сумі 382412, 09 грн. судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700, 00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120, 00 грн.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18 жовтня 2012 року заочне рішення Орджокідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2011 року залишено без змін.

ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у 2015 році та 03.02.2015 року видано виконавчий лист №2-1304/11 (а.с.113-115), а 16.02.2015 року позивач звернувся до суду із заявою про поновлення строку на предявлення виконавчого документа до виконання (а.с.112).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2015 року заяву ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції задоволено та поновлено заявнику строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа № 2-1304/11.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 24 червня 2015 року, ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2015 року скасована, справа направлена до суду першої інстанції на новий розгляд

Як зазначено у вказаній ухвалі суду апеляційної інстанції, задовольняючи заяву ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та поновлюючи пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що стягувачем пропущений строк з поважних причин, у зв'язку з несвоєчасним отриманням виконавчого документа.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції не погодилася, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого листа до виконання ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» зазначав, що він 08.10.2013 року звертався до суду із заявою про видачу виконавчого листа (а.с.112). Однак, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження зазначеного, заява від 08.10.2013 року в матеріалах справи відсутня. Натомість, заявником до заяви додані документи, які свідчать про звернення ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» до суду у 2015 році та видачу виконавчого листа 03.02.2015 року. (а.с.133-115,159-161)

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи щодо виконання судових рішень можуть бути предявленні на виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Підставою для поновлення строку предявлення до виконання виконавчого документа є наявність поважних причин такого пропуску, встановлення яких віднесено на розсуд суду, який у кожному конкретному випадку має в залежності від конкретних обставин встановити їх наявність та обєктивну вагу для сторін та для справи. Зокрема, поважною причиною пропуску строку для предявлення документа до виконання є тривала хвороба стягувача, що перешкоджала вчиненню подібних дій, тривале відрядження тощо. Як поважні причини не слід розглядати перебування стягувача в омані, якщо у введенні в цей стан не винен боржник, щодо способу та порядку виконання судового рішення, або відсутність коштів у боржника для виконання зобовязання тощо.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом, та у разі визнання причин пропуску поважними може поновити його (ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», ст.371 ЦПК України ).

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 371 ЦПК України питання про поновлення строку для предявлення до виконання документа, виданого на підставі судового рішення, повинен зясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

У даному провадженні вирішується питання про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого листа за судовим рішенням, яке набрало законної сили 18.10.2012 року, а тому для правильного вирішення даного питання мають значення лише обставини, які обєктивно унеможливлювали чи утруднювали отримання Банком саме вказаного виконавчого листа.

Як слідує з матеріалів справи, виконавчий лист був виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 03.02.2015 року, майже через чотири роки після ухвалення судового рішення від 15.04.2011 року, яке набрало законної сили 18.10.2012 року. Про дане рішення банку було достеменно відомо, оскільки представник банку надавав суду заперечення на апеляційну скаргу відповідача, був обізнаний із ухваленими судовими рішеннями, що не спростовано у судовому засіданні представником Банку.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання представник у судовому засіданні 29.07.2015 року посилався на те, що 08.10.2013 року позивач звертався до суду із заявою про видачу рішення суду та виконавчого листа, що підтверджував копією реєстру відправки поштової кореспонденції від 11.11.2013 року (а.с.148), однак вказані документи судом надіслані позивачу не були.

Разом із тим, у матеріалах справи таке звернення відсутнє, а з копії вказаного звернення наданого заявником, неможливо встановити місяць звернення (жовтень або листопад 2013 року).

Посилання заявника на звернення до Орджонікідзевського районного суду 08.10.2013 року, враховуючи реєстр відправлення від 11.11.2013 року (тобто більше місяця із вихідної дати звернення) та відсутність у даному реєстрі даних, які б могли підтвердити, що саме заява про видачу виконавчого документа направлена до суду, ставить наведені у заяві обставини звернення у 2013 році до суду, під сумнів.

Окрім того, дослідженням у судовому засіданні матеріалів цивільної справи № 2-1304/2011 спростовуються твердження заявника про неодноразові звернення до суду із клопотаннями про надіслання рішення суду та виконавчого листа, оскільки матеріали справи доказів таких звернень не містять, разом із тим матеріали справи свідчать про звернення до суду тільки у січні 2015 року.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання.

Відтак, посилання представника заявника на ті обставини, що сторони спору тривалий час намагалися домовитися з приводу виконання рішення суду без предявлення виконавчого листа до виконання, не є поважними причинами пропуску строку предявлення листа до виконання в розумінні ст.371 ЦПК України, оскільки ці обставини не позбавляли ОСОБА_3 можливості предявити виконавчий лист до виконання, при цьому мирова угода може бути укладена між сторонами і в процесі виконання судового рішення.

В даному випадку суд не знаходить жодних обєктивних поважних причин, які б унеможливлювали чи створювали перешкоди банку отримати в суді вказаний виконавчий лист після ухвалення судового рішення і предявити його до виконання у встановлений законом строк.

Більше того, поновлення строку для предявлення виконавчого документу до примусового виконання за відсутності поважних причин, після спливу майже двох з половиною років з моменту набрання рішенням законної сили, суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності.

Обмеження строком можливості предявлення виконавчого документа до виконання застосовується з метою дотримання принципу юридичної визначеності, що є однією зі складових верховенства права.

За таких обставин суд вважає, що заявником не доведено поважності причин пропуску строку на предявлення виконавчого документа до виконання, а відтак, відсутні правові підстави для його поновлення строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 371 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №2-1304/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: Ю.В. Апаллонова