АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5769/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Плахотнюк К.Г.
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Поліщук Н.В., Желепа О.В.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Центральний відділ реєстрації шлюбів м. Києва про визнання шлюбу недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Центральний відділ реєстрації шлюбів м. Києва про визнання шлюбу недійсним - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу.

Відповідач та представник відповідача проти апеляційної скарги заперечили.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

07.03.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його син ОСОБА_4, після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається з кімнати в квартирі за адресою: АДРЕСА_3.

18.01.2014 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Романовського Б.П. із заявою про прийняття спадщини. Після чого дізнався про наявність ще однієї спадкоємиці першої черги за законом, а саме відповідачки - ОСОБА_3 Про те, що його син укладав фіктивний шлюб він знав, однак вважав, що шлюб офіційно припинений. З пояснень дочки ОСОБА_6 та громадянської дружини сина - ОСОБА_7 йому стало відомо, що син укладав фіктивний шлюб з метою збільшення своєї житлової площі, а відповідачка хотіла отримати реєстрацію, тобто без наміру створення сім'ї та набуття прав і обов'язків подружжя. Оскільки такий фіктивний шлюб порушує законні права та інтереси інших спадкоємців за законом, то вважає, що його слід визнати недійсним.

Позивач стверджує, що його син та відповідачка не вступили у характерні для шлюбу відносини, жодного дня вони спільно не проживали, не підтримували шлюбних стосунків, не вели спільного господарства, не мали спільного бюджету. Відповідачка жодного разу за життя його сина не з'являлась в його кімнаті. Він ніколи про неї не згадував. Крім того, разом з ним проживала його громадянська дружина ОСОБА_7, з якою вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет і навіть планували узаконити свої стосунки, проте син не встигнув за життя визнати фіктивним свій шлюб з відповідачкою. Організацією похорон сина займалася дочка ОСОБА_6, та отримувала свідоцтво про смерть.

Просить суд визнати недійсним шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований 14 червня 2008 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім»ї (актовий запис № 985).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4 (а.с.6).

На день смерті ОСОБА_4 перебував у офіційно зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який було зареєстровано 14.06.2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2008 року червня місяця 14 числа зроблено відповідний актовий запис № 985 (а.с.5).

18.01.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Романовського Б.П. з заявою про прийняття спадщини у зв'язку зі смертю ОСОБА_4 (а.с.7).

За даними свідоцтва про народження ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року його батьками є - ОСОБА_1 та ОСОБА_9 (а.с.95).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Відповідно до статей 40, 42, 43 Сімейного кодексу України: шлюб визнається недійсним рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім»ї, набуття прав та обов'язків подружжя; право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв'язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки; розірвання шлюбу, смерть дружини або чоловіка не є перешкодою для визнання шлюбу недійсним.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» за рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст.40 СК).

Вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи , тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач, будучи батьком померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, звернувшись до суду з позовом про визнання недійсним шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрованого 14.06.2008 року, обґрунтовує свої вимоги тим, що оспорюваний ним шлюб порушує його права спадкоємця. Зі слів позивача, йому було відомо, що його син укладав фіктивний шлюб з метою збільшення своєї житлової площі, а відповідач бажала отримати реєстрацію . Шлюб було укладено без наміру створення сім'ї та набуття прав і обов'язків подружжя.

Допитані судом першої інстанції за клопотанням представника позивача свідки, не дали суду показань, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб для покращення житлових умов ОСОБА_4 та отримання реєстрації місця проживання у м. Києві ОСОБА_3, а свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю та мали добрі стосунки.

З огляду на повідомлені свідками суду обставини, а також, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі з 14.06.2008 року до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про факт смерті ОСОБА_4 друзі останнього повідомили саме ОСОБА_3, та саме ОСОБА_3 мала доступ до житлового приміщення де проживав ОСОБА_4, оскільки розпорядилася речами померлого, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мав ознаки сім'ї, а тому підстав для визнання шлюбу недійсним немає.

Твердження позивача про те, що підставою подання позову до суду про визнання шлюбу недійсним стало порушення спадкових прав позивача, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з 2008 року син позивача ОСОБА_4 мав службове житло, в подальшому був наймачем кімнати АДРЕСА_3 по АДРЕСА_1, до якої він вселився разом з дружиною ОСОБА_3, що підтверджується ордером №014824, серія Б від 25.05.2009 року, виданим на підставі Розпорядження Голосіївської районної державної адміністрації №128 від 12.02.2009 року.

Відповідно до ст. 42 СК України, право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв'язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. Якщо, яка особа вважає, що її права порушені укладенням шлюбу, звернеться до суду, вона має довести як право такого звернення, так і в чому саме порушення полягає. В якості порушених прав позивач ОСОБА_1 зазначає свої спадкові права.

При цьому, з вимогою про визнання шлюбу недійсним позивач звернувся лише після смерті сина ОСОБА_4 За життя сам ОСОБА_4 з відповідними вимогами не звертався, жодного разу не піднімав питання розірвання шлюбу, з батьком цю тему не обговорював. Про укладання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 позивачеві ОСОБА_1 було відомо, про що він зазначив у позові та підтвердив у судовому засіданні.

Тобто, подаючи позов про визнання шлюбу недійсним, позивач ОСОБА_1, мав довести, що укладання шлюбу за п'ять років до того, у 2008 році між його сином, ОСОБА_4 та відповідачкою ОСОБА_3, порушило його спадкові права. В свою чергу, відповідачка ОСОБА_3 мала довести відсутність порушення спадкових прав позивача, в тому числі, з огляду на дійсність шлюбу.

Реєстрації шлюбу передує певний порядок. Відповідно до ч.2 ст. 28 СК України, заява про реєстрацію шлюбу подається чоловіком та жінкою особисто. Так само лише при особистій присутності чоловіка і жінки відбувається реєстрація шлюбу. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідача про витребування копії актового запису і заяви про реєстрацію шлюбу у зв'язку із наявністю свідоцтва про одруження, яке могло бути видано лише у відповідності до вільного волевиявлення сторін.

Окрім показів свідків обставини дійсності шлюбу стороною відповідача доведені на підставі документів, що містяться у справі. А саме - свідоцтвом про шлюб, ордером на жиле приміщення, виданим наймачеві ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_3, довідкою форми №3 про склад сім'ї з 2-х осіб: чоловіка ОСОБА_4 та дружини ОСОБА_3

Про відсутність порушення спадкових прав позивача ОСОБА_1 свідчить те, що його син, ОСОБА_4 за життя був наймачем, а не власником житла, що складається із однієї кімнати площею 13,2 кв.м. у комунальній квартирі АДРЕСА_1.

Тобто, квартира, яка не належала на праві власності покійному ОСОБА_4, до складу спадщини не входить, а тому у позивача ОСОБА_1 не виникає права на спадкування житла, котре перебувало у користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Крім цього, в апеляційному суді встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідачка не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка.

Доводи позивача про те, що відповідачка при укладенні шлюбу мала намір лише отримати реєстрацію у м. Києві, спростовуються доказами наданими відповідачкою суду, а саме паспортом останньої, оглянутого в суді апеляційної інстанції, з якого вбачається, що до реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 відповідачка була зареєстрована в АДРЕСА_2.

Доводи апеляційної скарги про те, що останній рік до смерті покійний ОСОБА_4 проживав з іншою жінкою, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки проживання з іншою жінкою в період шлюбу не є підставою відповідно до Закону про визнання шлюбу недійсним.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді