Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності на половину житла; за позовом третьої особи із самостійні вимогами - ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення права користування кімнатою в квартирі,

в с т а н о в и в :

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та просив розподілити між ними квартиру АДРЕСА_1, визнавши за ним право власності на Ѕ частину цієї квартири.

Свої вимоги ОСОБА_3 обґрунтовував тим, що 19 грудня 1991 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, який було розірвано за рішенням суду 12 серпня 2014 року. У період шлюбу за спільні кошти, згідно договору купівлі-продажу від 28 грудня 2007 року ними було придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2, на ім'я якої укладено договір купівлі-продажу, не визнає права позивача на половину цієї квартири, позбавляє його права користування цим житлом, а тому останній просив суд задовольнити позов.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги, до ОСОБА_2 про встановлення за ним права користування та володіння кімнатою 12,2 кв. м. в квартирі АДРЕСА_1, вказуючи, що він є членом сім'ї ОСОБА_2 і має право на проживання в спірній квартирі.

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 23 червня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ідеальну Ѕ частину двокімнатної житлової квартири АДРЕСА_1 загальною площею 37,5 кв. м., в тому числі житловою площею 27,9 кв. м.

В задоволенні інших вимог позову ОСОБА_3 відмовлено.

Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення права користування кімнатою розміром 12,2 кв. м. в спірній квартирі № 3.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 365 грн 40 коп. витрат на оплату судового збору, інші витрати віднесено на рахунок сторін та Держави.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23 червня 2015 року і направити справу на новий розгляд до районного суду, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи у справі судове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3 та відмову в позові ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що спірна квартира є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і ОСОБА_3 наділений правами власності на її ідеальну Ѕ частину. Вимоги позову ОСОБА_3 про розподіл спірної квартири суд визнав необґрунтованими та безпідставними оскільки позивач не довів, що квартира може бути реально розділена. Також на думку суду є безпідставними позовні вимоги ОСОБА_4, оскільки ним не доведено порушення його прав з боку відповідача та законності його позовних вимог.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи допущено порушення норм процесуального чи матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності на половину житла; за позовом третьої особи із самостійні вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення права користування кімнатою в квартирі, відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук