АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 638/4154/15-ц Головуючий суддя І інстанції Цвіра Д.М.
Провадження № 22ц/790/6365/15 Суддя доповідач Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Коваленко І.П.,

суддів - Овсяннікової А.І., Довгаль А.П.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Харківського автомобільно-дорожнього технікуму на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 липня 2015 року по справі за позовом прокурора Дзержинського району міста Харкова в інтересах ОСОБА_1 до Харківського автомобільно-дорожнього технікуму про стягнення заборгованості по стипендії та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2015 прокурор Дзержинського району міста Харкова в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Харківського автомобільно-дорожнього технікуму про стягнення заборгованості по стипендії та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що ОСОБА_2 є неповнолітньою, навчається з 01.09.2014р. у Харківському автомобільно-дорожньому технікумі на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету. Інтереси неповнолітньої не може захистити її мати ОСОБА_3, яка після смерті чоловіка ОСОБА_4 на шахті, самостійно виховує неповнолітню дочку, є мешканкою м. Суходільська, Луганської області, на території якого проводиться антитерористична операція. У зв'язку з бойовими подіями втратила роботу та дохід на утримання сім'ї.

На момент вступу до Харківського автомобільно-дорожнього технікуму ОСОБА_2 мала статус дочки шахтаря, який загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві. Так, ОСОБА_2 має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Адміністрацією Харківського автомобільно-дорожнього технікуму з вересня 2014 року по грудень 2014 року ОСОБА_2 стипендія нараховувалась у розмірі 550,00 грн. на місяць і була нижчою за рівень прожиткового мінімуму, а з січня 2015 р. по лютий 2015р. стипендія ОСОБА_2 взагалі не нараховувалась.

Зазначені дії призвели до утворення заборгованості по виплаті стипендії ОСОБА_2 за період з 01.09.2014р.по 28.02.20І5р. у сумі 5108,00 грн.

В зв'язку з цим просив стягнути з Харківського автомобільно-дорожнього технікуму на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість по виплаті не нарахованої та невиплаченої стипендії за період з 01.09.2014 року по 28.02.2015 р. у сумі 5108,00 грн. Зобов'язати відповідача проводити у подальшому з 01.03.2015р. виплату стипендії ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення нею навчання. Стягнути з відповідача судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

В судовому засіданні представник прокуратури позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову та надав пояснення відповідно до письмових заперечень.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 липня 2015 року позов прокурора Дзержинського району міста Харкова в інтересах ОСОБА_1 до Харківського автомобільно-дорожнього технікуму про стягнення заборгованості по стипендії та зобов'язання вчинити певні дії - задоволений частково.

Стягнуто з Харківського автомобільно-дорожнього технікуму на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість по виплаті не нарахованої та невиплаченої стипендії за період з 01.09.2014 року по 28.02.2015 р. у сумі 5108,00 грн., а також на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі Харківський автомобільно-дорожний технікум просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про вищу освіту", держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Студенти вищих навчальних закладів мають право на отримання стипендій, призначених юридичними та фізичними особами, які направили їх на навчання, а також інших стипендій відповідно до законодавства (ч.2 ст. 54 Закону).

Згідно ч.1 ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", дітям, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, дітям шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів І та II групи, гарантується виплата стипендії за рахунок коштів державного бюджету в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_2 має право на отримання стипендії відповідно до норм ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, суд враховує, що спірні правовідносини виникли до набрання чинності 06.09.2014 року Законом України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 року, а тому до них слід застосовувати положення Закону України "Про вищу освіту" від 17.01.2002року.

Відповідно до ч.3 ст. 10 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Чинним Порядком призначення і виплати стипендії "Питання стипендіального забезпечення", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 882 від 12.07.2004 окремо не передбачена виплата соціальних чи академічних стипендій дітям шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, у тому числі і у підвищеному розмірі. До цього нормативного акту неодноразово вносились зміни та доповнення, але у відповідність до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" він не приведений.

Закони України мають вищу юридичну силу і саме закон має застосовуватись в тому випадку, коли йому суперечить підзаконний нормативно-правовий акт.

Законами України «Про державний бюджет» зупинялась дія ряду інших законів або зазначалось, що видатки на виконання деяких законів визначаються Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету України, але Закон України "Про підвищення престижності шахтарської праці" до цих переліків, передбачених прикінцевими положеннями законів про державний бюджет на відповідний рік, не входив, тобто його дія не зупинялась і Кабінету Міністрів України не делегувалось право визначати розміри передбачених ним видатків.

З огляду на вищевказане, твердження представника відповідача не заслуговують на увагу, так як відсутність бюджетного фінансування на ці видатки не може бути підставою для невиплати зазначених коштів.

Крім того, спеціальним Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці" визначений розмір стипендії для даної категорії осіб, а саме в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Відповідно до витягу з наказу № 01-05/250 від 11.08.2014 р. ОСОБА_2 зарахована з 01.09.2014р. на перший курс денної форми навчання за спеціальністю «Правознавство» за державним замовленням (а.с. 5).

З довідки №0507/3 від 07.05.2014 р. вбачається, що батько ОСОБА_2 - ОСОБА_4 працював у філії «Шахтоуправління з видобутку та збагаченню вугілля» ТОВ «ДВ нафтогазовидобувна компанія» прохідником дільниці по видобутку вугілля з 01.06.2013р. по 16.08.2013р. та був знятий зі штату 16.08.2013р. у зв'язку з тим, що був смертельно травмований на підприємстві (а.с. 12).

Згідно довідки навчального закладу про доходи від 05.03.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 виплачено стипендію у 2014 році у розмірі, нижчому за прожитковий мінімум для працездатних осіб (а.с 17).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про бюджет на 2014 рік" та Закону України «Про бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2014 року встановлено 1218 гривень.

Судом встановлено, що всупереч вищевказаним нормативно-правовим актам, з 01.09.2014 року ОСОБА_2 стипендія нараховувалася на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з січня 2015 року по лютий 2015 рік стипендія не нараховувалася.

Зазначені дії призвели до утворення заборгованості по виплаті стипендії ОСОБА_2 за період з 01.09.2014р. по 28.02.2015р. у сумі 5108.00 грн. (1218,00грн. х 6 місяців -2200 = 5108,00 грн).

Вищезазначене свідчить про порушення прав неповнолітньої на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до п.7 ст.62 Закону України "Про вищу освіту" академічну стипендію отримують студенти (курсанти), які згідно з рейтингом, складеним у вищому навчальному закладі за результатами семестрового контролю, здобули найкращі результати навчання.

Під час розгляду справи суду не надано належних письмових доказів на підтвердження доводів відповідача щодо втрати права студента ОСОБА_2 на одержання стипендії у зв'язку з семестровою успішністю.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 заборгованості по виплаті соціальної стипендії за період з 01.09.2014 року по 28.02.2015 р. у сумі 5108,00 грн.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось і апеляційною інстанцією не переглядалось.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківського автомобільно-дорожнього технікуму - відхилити

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 липня 2015 року- залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -