АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 26 березня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14 квітня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до суду, в якій просила скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14 квітня 2014 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» 151548,55 грн.

На обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що не була належним чином повідомлена про розгляд справи Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків, крім того рішення прийнято суддею одноособово, тоді як п.10.1.1 Кредитного договору передбачено розгляд справи третейським судом у складі трьох суддів, а також зазначила що є споживачем послуг банку за кредитним договором, тому вказаний спір не підвідомчий третейському суду. (а.с.2-5)

Стягувач проти заяви заперечував. (а.с.35-39)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 березня 2015 року в задоволенні заяви відмовлено. (а.с.100-104)

В апеляційній скарзі заявник посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження обставин справи, просила ухвалу скасувати та постановити нову про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14 квітня 2014 року. (а.с.114-118)

В судовому засіданні представник позивача Лісконог С.Г. заперечував проти скарги і просив її відхилити. Апелянт ОСОБА_1 та її представник до суду не прибули, були сповіщені встановленим порядком про що у справі є докази. Представник ОСОБА_3 просила відкласти розгляд справи, посилаючись на зайнятість в інших справах. (а.с.130-137)

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із відсутності підстав, передбачених п. 5 ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» для скасування рішення третейського суду. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 19 червня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого був ПАТ «Фідокомбанк», а правонаступником останнього - ПАТ «Фідобанк», був укладений кредитний договір №014/17647/5/18140, за яким ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 34300,00 доларів США до 18 червня 2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. (а.с.9-12, 75-93, матеріали третейської справи № 599/14 а.с.70-74)

За змістом п.10.1 Кредитного договору №014/17647/5/18140 зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 19 червня 2008 року та п. 7 Додаткової угоди №2 від 15 лютого 2010 року до Кредитного договору, Сторони домовились, що всі спори, розбіжності та вимоги, які виникають при виконанні цього Договору чи у зв'язку з ним або випливають з нього, підлягають розгляду у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом даного третейського суду або Подільському районному суді м. Києва або місцевому загальному суді, відповідно до підвідомчості та підсудності, встановлених цивільним процесуальним законом. (а.с.11-12, 43-46, 48)

За таких обставин, зважаючи на наявність в кредитному договорі третейського застереження про вирішення спору Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків згідно з регламентом даного третейського суду, колегія суддів відхилила доводи апелянта щодо відсутності повноважень розгляду справи Третейським судом в одноособовому порядку.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14 квітня 2014 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 151548,55 грн. (а.с.6-8)

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Рішення третейського суду може бути оскаржено стороною у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішенні питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішенні питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Аналогічні за змістом підстави для скасування третейського рішення передбачені ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України.

З'ясовуючи наявність вищезазначених підстав скасування рішення третейського суду, суд першої інстанції не наділений повноваженнями повторно розглядати обґрунтованість заявлених вимог кредитора до боржника, а відтак районний суд обґрунтовано відхилив клопотання заявника щодо витребування доказів, які на думку заявника свідчили про безпідставність заявлених вимог, пропуск кредитором строку позовної давності, призначення експертизи.(а.с. 65-74)

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», за наявності у кредитному договорі третейського застереження при вирішенні спору суд має враховувати положення п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди»про те, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку не підлягають розгляду третейськими судами. При цьому відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів», банк не є споживачем.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що спір розглянутий Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків у справі №599/14 підвідомчий третейському суду та відсутності підстав для скасування рішення третейського суду.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не можуть бути визнані підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/7867/2015

Унікальний номер 755/1077/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Антипова Л.О.

Доповідач Левенець Б.Б.