АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

26 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Левенця Б.Б., Семенюк Т.А.,

при секретарі: Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до якої приєдналося Товариство з обмеженою відповідальністю «Меджик Лайн», в інтересах якого діє Гаврилова Олена Юріївна,

на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року про відмову в ухвалені додаткового рішення

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Меджик Лайн» до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк» про тлумачення кредитного договору, визнання дати припинення дії кредитного договору та тлумачення договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 та представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Меджик Лайн» (далі - ТОВ «Меджик Лайн») про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1, ТОВ «Меджик Лайн» до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк» (далі - ПАТ КБ «Правекс-Банк») про тлумачення кредитного договору, визнання дати припинення дії кредитного договору та тлумачення договору іпотеки відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з апеляційною скаргою, до якої приєдналося ТОВ «Меджик Лайн» в якій просив скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року та прийняти нову ухвалу, якою постановити додаткове рішення по справі № 757/33859/14-ц в частині вирішення позовної вимоги про визнання припиненим Договору про відкриття кредитної лінії № 431-001/08Ф від 14.05.2008.

Посилався на те, що судом першої інстанції не досліджено питання щодо припинення Кредитного договору, а лише зроблено висновок про наявність підстав для розгляду питання такого факту, суд неповно з'ясував обставини справи в цій частині з огляду на формальний підхід до розгляду справи.

Суд, не дослідивши підстав з яких звертались позивачі та застосувавши норми, які не підлягають застосування дійшов помилкового висновку про обрання позивачами невірного способу захисту своїх прав.

Представник ПАТ КБ «Правекс Банк» - Будлянська І.Ю. в судовому засіданні апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила її відхилити.

Позивачі відповідно до ст. 74 ЦПК України про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином в судове засідання не з'явилися, своїх представників не направили, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивачів.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з описової частини рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року, судом розглядалася справа за позовом ОСОБА_1 та ТОВ «Меджик Лайн» до ПАТ КБ «Правекс-Банк» про тлумачення п. 1.2 Договору кредитної лінії № 431-001/08Ф від 14.05.2008, укладеного між ОСОБА_1 та АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та п.п. 1.2.1 п. 1.2 Договору іпотеки № 431-001/08Ф від 22.05.2008, укладеного між АКБ «Правекс-Банк» та ТОВ «Меджик Лайн», та як такі, що встановлюють строк дії цих договорів; визнання припиненим Договору кредитної лінії № 431-001/08Ф від 14.05.2008, укладеного між ОСОБА_1 та АКБ «Правекс-Банк».

За результатами розгляду вказаної справи 17 грудня 2014 року було ухвалено рішення, яким у задоволенні вищевказаного позову відмовлено в повному обсязі.

11.02.2015 позивачі через своїх представників звернулися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, посилаючись на те, що в позовній заяві самостійною вимогою заявлено визнання припиненим Договір кредитної лінії № 431-001/08Ф від 14.05.2008р., укладеного між ОСОБА_1 та АКБ «Правекс Банк», проте при ухваленні рішення судом першої інстанції не досліджено вказане питання відповідно, не прийнято рішення щодо припинення кредитного договору.

Суд першої інстанції, встановивши, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 17.12.2014 ухвалено з урахуванням всіх заявлених вимог позивачів і з'ясованих в ході судового розгляду справи обставин справи та доказів на їх підтвердження, дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення: суд вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Судом не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 220 ЦПК України).

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що судом не було розглянуто вимогу позивачів про визнання припиненим Договору кредитної лінії № 431-001/08Ф від 14.05.2008 укладеного між ОСОБА_1 та АКБ «Правекс Банк», оскільки вказана вимога була предметом розгляду при ухвалені рішення в судді першої інстанції.

З мотивувальної частини рішення Печерського районного суду м. Києва від 17.12.2014 вбачається, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з того, що при розгляді справи встановлено, що кредитний договір є чинним, його дійсність сторонами не оспорюється і не оспорювалась, в свою чергу, з врахуванням існування між сторонами інших спорів, як-то: про стягнення заборгованості за кредитним договором (заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14.06.2013, а.с. 9-10), про визнання припиненими правовідносин за іпотечним договором, свідчить не про різне тлумачення умов кредитного та іпотечного договорів його сторонами, а про наявність підстав для встановлення того, чи відбулось припинення правовідношення (п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивачі ОСОБА_1 та ТОВ «Меджик Лайн» подали апеляційну скаргу. Як на одну з підстав скасування рішення посилалися на те, що судом першої інстанції не досліджено питання щодо припинення Кредитного договору, а лише зароблено висновок про наявність підстав для розгляду питання такого факту.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.02.2015, було переглянуто та залишено без змін рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року. Зокрема зазначено, що відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання припиненим кредитного договору суд першої інстанції правильно виходив з того, що кредитний договір є чинний, його дійсність сторонами не оспорюється, зобов'язання за ним не виконано, що не припиняє правовідносин сторін кредитного договору.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставним.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала постановлено з додержанням норм процесуального права.

В порядку ст. 307 ч. 2 п. 1, ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право, зокрема, постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до якої приєдналося Товариство з обмеженою відповідальністю «Меджик Лайн», в інтересах якого діє Гаврилова Олена Юріївна, - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року про відмову в ухвалені додаткового рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 757/33859/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7082/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Середа К.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.