Справа № 379/1050/15-ц
УХВАЛА

20.07.2015 року м. Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Бойко М.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Ківшоватська сільська рада Таращанського району Київської області про усунення перешкод користуватися земельною ділянкою ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вказаний позов за формою та змістом повинен відповідати вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України: найменування суду, до якого подається заява, імя позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину; перелік документів, що додаються до заяви; підпис позивача або його представника із зазначенням дати її подання. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору. Якщо позовна заява подається представником позивача, до неї додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження. А також позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Проте, позивачем не в повній мірі виконані вимоги закону, а саме в порушення п. 5 ч. 1 ст. 119 ЦПК України в обґрунтування позовних вимог не викладено обставин, які підтверджують, зокрема чи зареєстроване право власності (користування) на земельну ділянку за позивачкою (що могло б породжувати і порушення відповідних прав) та в порушення вимог п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України не зазначено відповідних доказів цього, адже викладаючи таку обставину в обгрунтування своїх вимог, що їй (позивачці) 18 лютого 1986 року протоколом №1 зборів уповноважених колгоспників колгоспу імені Леніна с. Ківшовата було виділено земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,15 га, а решта земельної ділянки площею 0,20 га використовувалася нею для ведення підсобного селянського господарства, на підтвердження цього не зазначає доказів цього, зокрема на підставі якого документа вона приступила до використання вказаних земельних ділянок, як того вимагав діючий на той час Земельний кодекс Української РСР в редакції 1970 року з послідуючими змінами (акт відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості)), адже в плані забудови садиби схематично зображена земельна ділянка розміром 20мх60м, відповідно площа якої становить 0,12 га, а на абрисі земельної ділянки площа земельної ділянки зазначена 0,1496 га.

Крім того, зазначаючи, що 22 грудня 1999 року виконавчим комітетом Ківшоватської сільської ради було прийнято рішення, яким їй (позивачці) було передано у приватну власність земельні ділянки по вул. Леніна, 25, а саме 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,07 га для ведення підсобного господарства, вона водночас не зазначає доказів того, що вказані земельні ділянки у вказаних розмірах та за вказаною адресою були виділені їй в натурі, як того вимагали ст.ст. 22, 23 ЗК Української РСР у редакції 1990 року, відповідно до положень яких право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право, приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється, а право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Крім того, вказуючи у позовній заяві про те, що відповідач захопив частину її земельної ділянки (відстань 3 м. по всій довжині), позивачка не зазначає будь-яких доказів на підтвердження даної обставини та не додає до позовної заяви відповідних документів.

Крім того, ставлячи вимогу про повернення їй частини земельної ділянки шириною 3 метри по всій довжині, з огляду на ту обставину, що у відповідача на його земельну ділянку виготовлений державний акт в якому вказана площа суміжної з нею земельної ділянки 0,2150 га, водночас позивачкою не заявлено позовних вимог про визнання вказаного державного акта.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

При недотриманні позивачем зазначених вимог настають наслідки, передбачені ст.121 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України ,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Ківшоватська сільська рада Таращанського району Київської області про усунення перешкод користуватися земельною ділянкою залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ним даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: _________________