Справа № 523/941/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року Суворовський районний суд міста Одеси в складі: головуючого судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі

справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування земельною ділянкою,-

Установив :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (далі - Відповідач) з позовом про визнання права користування земельною ділянкою, за наступних обставин.

Суворовським районним судом м.Одеси раніше розглядалася цивільна справа № 523/7552/14- ц за позовом Позивача до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу домоволодіння, визнання права користування земельною ділянкою (467 кв.м.), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1), визнання недійсним рішення Одеського міськвиконкому, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом і за законом, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання недійсним свідоцтва про право власності на домоволодіння, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та ухвалено рішення від О4 липня 2014 року, де в задоволенні позову Позивачу було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2014 року рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 04 липня 2014 року залишено без змін.

Позивач 26 січня 2015 року знову звернувся до суду з позовом до Відповідача про визнання права користування земельною ділянкою (467 кв.м.), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

11 червня 2015 року Позивач уточнила позовні вимоги, збільшила їх розмір та просить : визнати недійсним договору купівлі-продажу домоволодіння від 16.04.1927 року, визнання права користування земельною ділянкою (467 кв.м.), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, визнати недійсним рішення Одеського міськвиконкому № 652 від 17.07.1998 року, видане ОСОБА_3, визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом і за законом від 25.02.1980 року та 28.05.1987 року, видані ОСОБА_4 та ОСОБА_3, визнати недійсним свідоцтва про право власності на домоволодіння від 12.11.1998 року на ім'я ОСОБА_3, визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю № 1603 від 28.12.1998 року на ім'я ОСОБА_3 (а.с.70-72).

Представник Позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Представник Відповідача позов не визнав та просив залучити до справи як Відповідача Одеську міську раду.

Представник Одеської міської ради до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, сповіщений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволення позовних вимог.

Встановлено, що Суворовським районним судом м.Одеси розглядалася цивільна справа № 523/7552/14- ц за позовом Позивача до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу домоволодіння, визнання права користування земельною ділянкою (467 кв.м.), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1), визнання недійсним рішення Одеського міськвиконкому, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом і за законом, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання недійсним свідоцтва про право власності на домоволодіння, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та ухвалено рішення від 04 липня 2014 року, де в задоволенні позову Позивачу було відмовлено (а.с.73-75).

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2014 року рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 04 липня 2014 року залишено без змін (а.с.156-158).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що рішенням Одеського обласного суду від 21.01.1998 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу домоволодіння в 16.04.1927 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та заповітом від 25.02.1980 рс на ім'я ОСОБА_8 і ОСОБА_3 та від 28.05.1987 року на ім'я ОСОБА_3, визнання права користування земельною ділянкою площею 467 кв.м. по АДРЕСА_1.

Таким чином, згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Обставини щодо користування Позивачем земельною ділянкою площею 467 кв.м. по АДРЕСА_1 встановлені вказаними рішеннями суду і Позивачу відмовлено в задоволенні заявлених вимог.

Згідно ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Власником вказаної земельної ділянки є громада міста Одеси в особі Одеської міської ради, а не Відповідач.

Позивач не надала доказів звернень до Одеської міської ради з відповідними вимогами.

За викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116 ЗК України, ст.ст.10,11, 57,60,61, ч.1 ст. 77, 212- 215, 218 ЦПК України, суд,-

Вирішив :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування земельною ділянкою,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд міста Одеса шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня оголошення рішення.

Суддя-