УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції про встановлення факту родинних відносин, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 13 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт, що ОСОБА_4 є двоюрідною племінницею ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер двоюрідний брат її покійного батька, ОСОБА_5 Останній не був одруженим, не мав дітей, проживав один. Після його смерті відкрилася спадщина на його майно, спадкоємицею якого є заявник. ОСОБА_4 посилалася на те, що без встановлення факту, що ОСОБА_5 був двоюрідним дядьком позивача оформити право на спадщину за законом є неможливим. Оскільки, дана обставина позбавляє заявника належним чином прийняти та оформити спадщину, остання звернулася до суду з відповідною заявою.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2013 року заяву задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Першотравенськ Дніпропетровської області, жителька с. Петропавлівка Городищенського району Черкаської області є двоюрідною племінницею ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 31 липня 2014 року апеляційна скарга ОСОБА_7 задоволена частково. Рішення місцевого суду скасовано з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Черкаської області від 31 липня 2014 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 13 січня 2015 року рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2013 року скасовано. Заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 13 січня 2015 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін ухвали апеляційного суду Черкаської області від 13 січня 2015 року, оскільки вона законна та обґрунтована.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, із заявлених вимог ОСОБА_4 та ухваленого судового рішення вбачається, що від установлення юридичного факту безпосередньо майнові права заявника не виникають, так як існує спір про право щодо спадкового майна між спадкоємцями.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов вірного висновку, що відсутні правові підстави для розгляду заяви ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин, а тому відповідно до положень ч. 4 ст. 256 ЦПК України така заява підлягала залишенню без розгляду з роз'ясненням заінтересованій особі, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 13 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна І.М. Завгородня