Справа № 183/3333/15
Провадження № 2/183/2206/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з секретарем Данильченко Т. В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н у розмірі 35 737,08 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що 21 жовтня 2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № б/н, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав ОСОБА_2 кредит, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобовязань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 31 березня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 35 737,08 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 24 862 грн., заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 8 251,96 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 445,16 грн., фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 1 677,96 грн.

Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, та просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала проти стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 24 862 грн. Проти стягнення інших сум заперечувала, посилаючись на тяжке матеріальне становище, а також на те, що банк не пішов їй на поступки, "нічого не запропонував з приводу заборгованості, що утворилась", а вона попереджала банк про свій фінансовий стан.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Позивач 21 жовтня 2011 року відкрив відповідачу ОСОБА_2 рахунок на умовах договору, укладеного відповідно до ст.ст. 634, 1066 ЦК України в формі приєднання позичальником до "Умов та правил надання банківських послуг", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та "Тарифів банку", що викладені на банківському сайті, що обов'язкові для сторін згідно з ст. 629 ЦК України, і підтверджується підписаною відповідачем анкетою-заявою (а.с. 8-34). На цих умовах позивач зобов'язався виконувати розпорядження про перерахування і видачу відповідних сум з цього рахунка та проводити інші операції за рахунком, ініційовані ОСОБА_2 згідно з п. 1.14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» за допомогою платіжної картки, емітованої позивачем. При цьому, відповідно до п. 1.1.7.3 та п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг картрахунки відкриті на невизначений строк, а договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, а якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Позивач за цим договором згідно з ст.ст. 1054, 1056, 1069 ЦК України зобов'язався в майбутньому кредитувати рахунок під проценти за ставкою 30 % річних, при цьому визначивши в черговий раз 09 січня 2013 року максимальною сумою для грошового переказу 25 000 грн.

Відповідач зобов'язався відповідно до умов надання кредиту за п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг використовувати і повернути банку кредит належним чином, сплативши проценти та інші платежі до 25 числа місяця, наступного за звітним, в якому здійснено платіж на користь відповідача, що він мав виконати згідно з ст. 526 ЦК України.

Зобовязання відповідача за укладеним договором щодо дотримання строків виконання відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК України забезпечені в п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафом в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Також, ці зобовязання забезпечені пенею, умови про яку сторонами договору визнано істотними і погоджені 20 вересня 2011 року в належній формі довідки про умови кредитування за договором № SAMDN5123 згідно ст.ст. 638, 642 ЦК України, та яка розраховується як: пеня = базова відсоткова ставка за договором/30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. одноразово.

Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобовязання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в істинності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які не спростовуються відповідачем (а.с. 4-6), і які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про несплачені позивачу суми безспірно спростовують добросовісність відповідача. Оскільки іншого не доведено, за внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що з кінця вересня 2014 року відповідач ОСОБА_2 в порушення ст.ст. 529, 530, 536 ЦК України відступив від умов про повернення суми кредиту в межах ліміту і від строків виконання за договором, чим прострочив виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення кредиту та сплати процентів.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 порушив взяте перед позивачем зобов'язання, на підставі чого з урахуванням визнаних позивачем сум, як ним отриманих, його права згідно ст. 611 ЦК України підлягають захисту з присудженням з відповідача 24 862 гривень боргу за кредитом і 8 251 гривень 96 коп. боргу з процентів. Так само, за перевіреним в судовому засіданні розрахунком позивача на його користь відповідно до ст. 550 ЦК України відповідач зобовязаний сплатити за весь час прострочення сплати боргу 2 177 гривень 96 коп. штрафу, а також 445 гривень 16 коп. пені, яка відповідає умовам про розрахунок пені і в своєму складі будь-яких комісійних виплат не містить, через що суд оцінює посилання на заборгованість з комісійної плати помилковим (опискою).

Посилання відповідача на її тяжке фінансове становище не може бути підставою для звільнення її від сплати процентів за користування кредитом, пені та штрафу, оскільки не ґрунтується на Законі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за договором від 21 жовтня 2011 року у розмірі 35 737 гривень 08 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 24 862 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 8 251,96 грн., заборгованості за пенею у розмірі 445,16 грн., фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 1 677,69 грн., а також судовий збір у розмірі 357,37 грн., а всього на суму 36 094, 45 грн. (тридцять шість тисяч дев'яносто чотири грн. 45 коп.).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а особами відсутніми в судовому засіданні - з наступного за днем вручення його копії.

Суддя Г.Є. Майна