Справа № 161/6932/15-ц
Провадження № 2/161/2511/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.,

при секретарі - Мартинюк О.Г.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи - Шульгана П.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про надання дозволу на виготовлення проїзного документу і тимчасові виїзди за кордон малолітньої дитини без згоди батька

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, уточненою позовною заявою, на обґрунтування вказавши, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 Від шлюбу мають спільну малолітню дитину - доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 На даний час шлюб між нею та відповідачем розірвано. Понад сім років тому відповідач виїхав за межі України і до цього часу не повернувся, жодних стосунків вони не підтримують. Найвірогідніше, що відповідач знаходиться у Греції, оскільки у лютому 2015 року на її ім'я прийшов грошовий переказ від ОСОБА_4 саме з цієї країни. За медичними рекомендаціями донька потребує щорічного оздоровлення на морі (у морському кліматі). Забезпечити відпочинок дитини у Криму є неможливим через захоплення півострова РФ, такий відпочинок є потенційно небезпечним. Вона (позивачка) має постійну роботу, повністю утримує дитину, піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Всі поїздки на оздоровлення та ймовірні культурно-пізнавальні поїздки відбуватимуться її коштом. На період літніх канікул вона має можливість поїхати за кордон. Вважає, що така поїздка є необхідною для розвитку дитини, розширення її світогляду, адаптації до європейських норм життя, ознайомлення з культурою інших народів, стимулювання до вивчення іноземних мов та підготовки до самостійного життя. Просить суд дозволити неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасові виїзди за межі України в період на шість років, а саме до країн учасниць Шенгенської угоди, в тому числі до Австрії, Угорщини, Німеччини, Греції, Італії, Латвії, Литви, Польщі, Словаччини, Чехії, Естонії, а також до Грузії, Болгарії, Чорногорії, Румунії, Ірландії і Великобританії, Туреччини, Єгипту та Кіпру у її супроводі чи іншої уповноваженої особи, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_4; дозволити їй або її офіційному представникові оформлення проїзних документів для тимчасових виїздів за межі України доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька - ОСОБА_4

В судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Крім того, представник позивачки пояснив, що необхідність у зазначенн широкого кола країн та тривалий проміжок часу, на який необхідно надати дозвіл на виїзд дитини, викликані тим, що позивачці заздалегідь складно визначитися з періодом та країною до якої саме буде відбуватися поїздка, в м. Луцьку діє велика кількість громадських організацій та мовних товариств, які організовують спільні міжнародні дитячі табори та обмін культурним надбанням, а за наявності відповідного дозволу на виїзд донька позивачки матиме можливість здійснити таку поїздку. Батько неповнолітньої дитини - відповідач ОСОБА_4 вже більше семи років перебуває за межами України, життям дитини не цікавиться, участі у її вихованні не приймає з позивачкою та дитиною не спілкується.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Луцької міської ради в судовому засіданні пояснив, що позов визнає частково, не заперечує проти надання дозволу на виготовлення проїзного документу та на тимчасові виїзди малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в країни вказані у позовній заяві, але вважає, що строк такого дозволу доцільно встановити строком на три роки, тобто на строк дії проїзного документу дитини.

Представник третьої особи - Управління Державної Міграційної служби України у Волинській області в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Зі згоди представника позивачки суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення у відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 21.11.2003 року по 24.06.2010 року (а.с. 8).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9), яка мешкає разом з матір»ю- позивачкою ОСОБА_3

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Принцип загальної і рівної відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини закріплений і в нормах міжнародного права.

Конвенцією про права дитини (ст. 18) проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов'язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними. Одним з питань, яке має вирішуватися за взаємною згодою батьків дитини, є реалізація права дитини на свободу пересування.

В частині 3 статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку.

Згідно із п.п. 1, 2 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли16-річного віку, у супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Пунктом 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Звертаючись з позовом до суду позивачка ОСОБА_3 просила надати дозвіл на тимчасові виїзди доньки за кордон без дозволу батька дитини терміном на шість років, тобто до досягнення нею повноліття, та виготовлення проїзного документу, обґрунтовуючи такі вимоги тим, що відповідач участі у вихованні доньки не бере, більше семи років знаходиться за межами України, його точне місце перебування невідоме.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 дійсно тривалий час знаходиться за межами України, з позивачкою та малолітньою донькою не спілкується, а тому отримати дозвіл відповідача на оформлення проїзних документів та тимчасові виїзди за кордон малолітньої дитини не надається можливим.

Проте, суд вважає, що належних та допустимих доказів на підтвердження необхідності надати дозвіл на тимчасові виїзди дитини за кордон без дозволу батька строком саме на шість років позивачка та її представник суду не надали.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне надати дозвіл на тимчасові виїзди малолітньої ОСОБА_5 за межі України без дозволу батька строком на три роки, тобто на час дії проїзного документу, а також надати дозвіл на виготовлення відповідного документу.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 суд вважає такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. 141 СК України, ст. 313 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про надання дозволу на виготовлення проїзного документу і тимчасові виїзди за кордон малолітньої дитини без згоди батька задовольнити частково.

Дозволити неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасові виїзди за межі України в період на 3 (три) роки, а саме до країн учасниць Шенгенської угоди, в тому числі до Австрії, Угорщини, Німеччини, Греції, Італії, Латвії, Литви, Польщі, Словаччини, Чехії, Естонії, а також до Грузії, Болгарії, Чорногорії, Румунії, Ірландії і Великобританії, Туреччини, Єгипту та Кіпру у супроводі матері ОСОБА_3 чи іншої уповноваженої особи, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_4.

Дозволити ОСОБА_3 або її офіційному представникові оформлення проїзних документів для тимчасових виїздів за межі України доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька - ОСОБА_4.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська