Провадження 2/331/48/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Д О Д А Т К О В Е)

21 травня 2015 року м. Запорожжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі судді Мінасова В.В., при секретарі Федорович Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В

Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 22.01.2015 року стягнуто з Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» (код ЄДПРОУ 14360570) на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за депозитним договором у розмірі 138001,23 грн., що складається з: заборгованості за депозитом - 125000 грн.; 17 процентів річних за користування депозитом - 10414,81 грн.; витрати від інфляції 786,64 грн.; 3% річних у сумі 610,64 грн.; 2 процентів річних за користування депозитом - 1189,56 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» (код ЄДПРОУ 14360570) на користь держави 1380 грн. судового збору.

При постановленні рішення судом не розв'язана вимога про розірвання кредитного договору.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача подав заяву про відкладення розгляду справи через зайнятість в іншому процесі. Підтвердження цьому не надав.

Відповідно до ст.. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.

Оскільки судом не розглянута вимога про розірвання договору, щодо якої сторони надавали докази та пояснення, то з цього приводу необхідно постановити додаткове рішення.

Судом встановлено, що 09.10.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про заощадження № SAMDN940. За умовами договору позивач внесла 125000 грн. банку в строк на 12 місяців під 17% річних, що підтверджується платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 09.10.2013 року.

09.10.2013 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до кредитного договору № SAMDN940, якою відсотки за користування депозитом збільшені на 2%.

24.06.2014 року позивач звернулася до відповідача з листом про повернення вкладу.

Листом від 12.08.2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» повідомив ОСОБА_1 про відмову в цьому.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

3. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Оскільки банк припустив істотне порушення умов договору, відмовившись виплачувати позивачу кошти за договором, то він підлягає розірванню.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Розірвати договір про заощадження № SAMDN940, укладений 09.10.2013 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк».

Додаткове рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мінасов