Справа №289/447/14-ц
У Х В А Л А

21.07.2015 року

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Невмержицького І. М.

при секретарі Шубі В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Радомишль в залі суду справу за скаргою ОСОБА_1 до Подільського відділу Державної виконавчої служби управління юстиції в м.Києві на бездіяльність державного виконавця Подільського відділу ДВС районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 по виконанню рішення суду,з участю заінтересованої особи: АТ НФСК «Добробут» ,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник,посилаючись на те,що старшим державним виконавцем Подільського відділу Державної виконавчої служби управління юстиції в м.Києві як на його думку були незаконно повернені виконавчі документи, тому просить суд визнати такі дії неправомірними,Постанову про повернення виконавчих документів скасувати як незаконні та зобов»язати Подільський відділ Державної виконавчої служби управління юстиції в м.Києві прийняти виконавчі документи та вчинити всі передбачені Законом виконавчі дії для повного виконання рішення суду.

В попередньому судовому засіданні скаржник свої вимоги підтримав і пояснив,що 12.12.2014 року була винесена Постанова державним виконавцем органу державної виконавчої служби Подільського управління юстиції в м.Києві- ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа № 289/447/14-ц виданого 25.06.2014 р., Радомишльським районним судом Житомирської області про стягнення з АТ НФСК «Добробут» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3 487,56 грн., за завдану ДТП матеріальну шкоду. А також, була винесена Постанова державним виконавцем органу державної виконавчої служби Подільського управління юстиції в м.Києві- ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа № 289/447/14-ц виданого 25.06.2014 р., Радомишльським районним судом Житомирської області про стягнення з АТ НФСК «Добробут» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 245,00 грн., понесених останнім судових витрат. Зазначеними вище Постановами виконавчі документи повернуто стягувачеві.

Підставою для вказаних постанов зазначено п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає: « виконавчий документ ... повертається стягувачеві... якщо: 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними».В обгрунтування такого висновку, державний виконавець зазначає, шо боржник не працює на підприємстві СТС «Геннпідряд», розташованому у м. Радомишлі, з 02.06.2014 року. Вважає,що ст. державний виконавець не вжила всіх передбачених Законом заходів до виконання Рішення суду,а тому просив визнати такі дії неправомірними, Постанови про повернення виконавчих документів скасувати як незаконні та зобов»язати Подільський відділ Державної виконавчої служби управління юстиції в м.Києві прийняти виконавчі документи та вчинити всі передбачені Законом виконавчі дії для повного виконання рішення суду.

Представник відповідача в судовому засіданні не з»явився,повідомлений був належним чином, заяв не надіслав.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не з»явився,повідомлений був належним чином, заяв не надіслав

Вислухавши пояснення скаржника по справі, дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності,суд приходить до наступного.

Судом встановлено,що Радомишльським районним судом Житомирської області видані виконавчі листи № 289/447/14-ц видані 25.06.2014р. про стягнення з АТ НФСК «Добробут» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3 487,56 грн., за завдану ДТП матеріальну шкоду та грошові кошти в сумі 245,00 грн., понесених останнім судових витрат.

Постановами,винесеними державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського управління юстиції в м.Києві- ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчих листів № 289/447/14-ц виданих 25.06.2014року зазначені виконавчі документи були повернені стягувачеві ОСОБА_1

Статтею 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до Закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконав-чому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Суд приходить до висновку про те,що згадані вимоги Закону під час здійснення виконавчого провадження державним виконавцем було проігноровано.

Так, серед заходів примусового виконання рішень за статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена можливість звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника.

Однак, державним виконавцем Корольовим М.А. не було вжито жодного з передбачених заходів для стягнення з боржника АТ НФСК «Добробут» грошових коштів на виконання виконавчих документів № 289/447/14-ц виданих 25.06.2014року р.

У відповідності до ч.1 ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою,якщо вважають,що рішенням,дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС під час виконання судового Рішення,ухваленого відповідно до цього Кодексу,порушено їх права чи свободи.

Постановою Пленуму ВСУ №14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз'яснив про те,що «..державний виконавець зобовязаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом (стаття 11 Закону України "Про виконавче провадження").

Водночас відповідно до пункту 2 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавием відповідно до нього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними "

Тобто,Пленум ВСУ не заперечує можливість повернення виконавчих документів стягувачу, проте, лише за умови здійснення державним виконавцем усіх можливих дій, спрямованих на виконання рішення.

Слід зазначити, що сама по собі відсутність коштів на рахунках боржника чи у держави на виконання взятих на себе зобов'язань не є підставою для повернення відповідачем з цих мотивів виконавчого листа.

Крім того, відповідно до п.38 рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року по справі "Жовнер проти України" - державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням.

У відповідності до ст.55 Конституції України норми якої є нормами прямої дії кожному гарантується право на оскарження в суді рішень,дій чи бездіяльності органів державної влади,органів місцевого самоврядування,посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про державну виконавчу службузавданням державної виконавчої служби є своєчасне,повне і неупереджене примусове виконання рішень судів відповідно до законів України.

Суб"єктом оскарження не надані суду докази про те,що державним виконавцем вчинені всі,передбачені Законом дії,направлені на виконання судового Рішення.

З викладеного вбачається,що позовні вимоги ОСОБА_3 є обгрунтованими,а тому суд задовольняє їх.

На підставі викладеного,керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 11, 12, 17, 18, 69, 70, 71, 88, 89, 94, 122, 162, 163 КАС України, Законом України «Про державну виконавчу службу», ст.55 Конституції України суд-

УХВАЛИВ:

1. Визнати дії державного виконавця Подільського відділу Державної виконавчої служби управління юстиції в м.Києві- ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчих листів № 289/447/14-ц виданих 25.06.2014 року неправомірними.

2. Скасувати Постанову державного виконавця Подільського відділу Державної виконавчої служби управління юстиції в м.Києві- ОСОБА_2А про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.11.2014 р. при примусовому виконанні виконавчого листа № 289/447/14-ц виданого 25.06.2014 р., Радомишльським районним судом Житомирської області про стягнення з АТ НФСК «Добробут» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3 487,56 грн., за завдану ДТП матеріальну шкоду.

3. Скасувати Постанову державного виконавця Подільського відділу Державної виконавчої служби управління юстиції в м.Києві- ОСОБА_2А про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.11.2014 р. при примусовому виконанні виконавчого листа № 289/447/14-ц виданого 25.06.2014 р., Радомишльським районним судом Житомирської області про стягнення з АТ НФСК «Добробут» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 245,00 грн., понесених останнім судових витрат.

4. Зобов'язати Подільській відділ Державної виконавчої служби управління юстиції в м.Києві прийняти до виконання виконавчі листи № 289/447/14-ц видані 25.06.2014 р., Радомишльським районним судом Житомирської області та вжити всіх передбачених законодавством засобів для виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на Ухвалу може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд протягом п»яти днів з її проголошення. Особи які не були присутні під час проголошення рішення мають право оскаржити Ухвалу протягом п»яти днів з дня отримання її копії. .

СУДДЯ: І. М. Невмержицький