Справа № 761/9872/15-ц
Провадження №2/761/4845/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна про захист прав споживачів, визнання договору недійсним, стягнення майнової шкоди,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати договір, укладений між ним та відповідачем 21.05.2008 року, недійсним.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.05.2008 року між ним та відповідачем укладено договір № 188958 про надання кредиту в розмірі 531000,00 грн. для придбання автомобіля Lanos TF 69 Y225 за програмою «Автоплан». Відповідно до умов договору позивач сплатив на рахунок відповідача перший внесок в розмірі 1911,60 грн. в день підписання угоди та в подальшому сплачував щомісячні платежі в розмірі 750 грн. Вважає, що укладений з відповідачем договір є здійснення нечесної підприємницької практики, діяльність відповідача є фінансовою послугою, пов'язаною із прямим залученням фінансових активів від фізичних осіб. Вказує на те, що оспорюваною угодою ПрАТ «АІСЕ Україна» здійснено формування та експлуатацію пірамідальної схеми, яка передбачає надання споживачам компенсації за сплачені кошти виключно за рахунок залучення інших споживачів, що прямо заборонено статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому правочин, вчинений з використанням такої схеми, є недійсним. У зв'язку з частковим виконанням недійсного договору позивач поніс матеріальні збитки на загальну суму 24300 грн. Просить визнати договір про надання кредиту недійсним та стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 24 300 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, направив заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що позивачу були зрозумілі усі умови договору і що сторони досягли домовленості з усіх істотних умов договору. Укладена між позивачем та відповідачем угода направлена на реальне настання правових наслідків - отримання автомобіля в результаті виконання позивачем умов договору. Від учасника (позивача) не вимагається залучення інших учасників (споживачів), також не вимагається залучення інших учасників (споживачів) для вказаних цілей і самим товариством. Отримання позивачем автомобіля здійснюється виключно у відповідності до платежів здійснених ним самим та незалежно від платежів інших клієнтів відповідача. Право на отримання автомобіля надається за механізмами, передбаченими угодою і відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками групи. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

21.05.2008 року позивач уклав з відповідачем договір № 188958, предметом якого є надання учаснику системи послуг, спрямованих на придбання автомобіля, зазначеного в додатку № 1 до угоди через систему «Автоплан», організовану фірмою. Опис діяльності вказаної системи міститься у правилах діяльності «Автоплану» (додаток № 2 до угоди). Додатки № 1 та № 2 є невід'ємними складовими частинами угоди, що передбачені статтею 8 угоди (а.с. 4-14).

Того ж дня, 21.05.20108 року, позивач сплатив на рахунок відповідача перший внесок в розмірі 1911,60 грн. та в подальшому сплачував щомісячні платежі (а.с. 15-27).

Відповідно до умов додатку № 1 до угоди, предметом угоди є система послуг, спрямованих на придбання автомобіля Lanos TF 69 Y225 за ціною 531000,00 грн.

Згідно додатку № 1 угоди позивач зобов'язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 100 щомісячних повних внесків.

Відповідно до термінології, визначеної у додатку № 2 до угоди, повний внесок - це щомісячний платіж, що складається з суми чистого внеску, щомісячного внеску в оплату послуг та щомісячного внеску в оплату Страхового платежу, і підлягає сплаті учасником системи порядку та у строки, визначені цими правилами. Чистий внесок може бути цілим та половинним.

Як встановлено пунктом 4.1. статті 4 додатку № 2 до угоди, ціна автомобіля - це роздрібна ціна автомобіля, яка встановлюється виробником та/або імпортером та/або дистриб'ютором автомобіля в останній робочий день кожного місяця протягом всього строку існування групи.

Як передбачено пунктом 11.1. статті 11 додатку № 2 до угоди, якщо протягом терміну дії угоди виробник та/або імпортер здійснить заміну або припинить імпортувати або виробляти модель автомобіля, зазначену у додатку № 1 до угоди, АІСЕ зобов'язується замінити її новою моделлю або іншим автомобілем. Якщо поточна ціна нового автомобіля або моделі є щонайбільше на 10% вищою за останню відому поточну ціну автомобіля, зазначеного в додатку № 1 до угоди, нова поточна ціна буде дійсною для розрахунку повного внеску, який мають сплачувати всі учасники групи.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Тобто, сторони досягли згоди з умовами договору, а позивач погодивсь з цим, підписавши його, при цьому мав вільне волевиявлення.

Згідно ст. ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таких підстав судом не встановлено.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оспорювана ним угода передбачає формування та експлуатацію пірамідальної схеми, яка передбачає надання споживачам компенсації за сплачені кошти, виключно за рахунок залучення інших споживачів, що заборонено вимогами статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому правочин, що вчинений з використанням такої схеми, є недійсним.

Аналіз умов угоди, додатків до неї та Правил діяльності «Автоплан», дає підстави вважати, що система придбання автомобіля «Автоплан», яка передбачена оспорюваним договором, полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості, зокрема автомобіль, які стають учасниками такої системи. Тобто товариство надає учасникам послуги, що спрямовані на придбання автомобіля на основі системи «Автоплан», які полягають у формуванні груп учасників, організації і проведенні у групах асигнаційних актів, та інших послуг, передбачених угодою.

Таким чином, діяльність ПрАТ «АІСЕ Україна» щодо формування груп учасників, організації і проведення у групах асигнаційних актів та інших послуг, передбачених угодою, підпадає під поняття «фінансова послуга».

Відповідно до частини п'ятої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» під поняттям «фінансова послуга» слід розуміти операцію з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що схемою придбання товарів у групах для кожного споживача відбувається, у тому числі і за рахунок внесків інших учасників. Різниця між споживачами - учасниками полягає тільки у часі одержання товару кожним із них, оскільки в кінцевому результаті товар одержать всі учасники, за умови виконання ними умов договору.

Таким чином, якщо умовами договору передбачено одержання споживачем необхідного йому товару, визначено умови, за яких товар може бути одержаний, то до такого правочину не може бути застосовано визначення «пірамідальної схеми», як того просить позивач.

Оскільки судом не встановлено підстав для визнання угоди недійсною, на які посилається позивач, відсутні і підстави для стягнення з ПрАТ «АІСЕ Україна» на його користь збитків.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вимоги позивача свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 203, 215, 526, 638 ЦК України, ст. 10, 60, 88, 213, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна про захист прав споживачів, визнання договору недійсним, стягнення майнової шкоди - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: