справа № 333/3178/15-ц
УХВАЛА

про повторне залишення скарги без руху

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматов Е.Г., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подано скаргу на дії Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження розяснено, що скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями Цивільно-процесуального кодексу України, та містити відомості, перелічені в пунктах 3-5 частини 3 ст. 82 Закону України Про виконавче провадження.

Пунктами 3, 5 частиною 3 статті 82 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що скарга у виконавчому провадженні подається у письмовій формі та повинна включати реквізити виконавчого документа (назва виконавчого документа, орган, який його видав, дата видачі виконавчого документа та його номер, резолютивна частина виконавчого документа); зміст оскаржуваних дій (бездіяльності) та норму Закону, яка порушена, виклад обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 08.05.2015 року скаргу було залишено без руху з наданням терміну для усунення недоліків. У встановлений термін заявник усунув недоліки не в повному обсязі. Від заявника 20.05.2015 року надійшло пояснення до скарги, з якого вбачається, що недоліки, зазначені в ухвалі суду, усунуті не в повному обсязі.

Отже, подана скарга підлягає повторному залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до цивільно-процесуального законодавства сторона, яка звернулася до суду із скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов»язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи, а отже заявнику необхідно привести скаргу у відповідність з законодавством.

В порушення вимог законодавства скарга не конкретизована та достатньо необгрунтована. Заявником не надано суду жодного доказу того, що він звертався до Комунарського ВДВС ЗМУЮ з заявою, в якій просив би дізнатися про стан виконавчого листа, поданого до виконавчої служби повторно, 13.10.2014 року, відсутня і відповідна відповідь державного виконавця, що такий виконавчий лист до виконання не надходив. В матеріалах справи міститься лише повідомлення державного виконавця про те, що 17.07.2014 року було винесено постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень. Тобто суд не може відкрити провадження у скарзі, базуючись лише на припущеннях заявника, оскільки з суті скарги не випливає, які дії (бездіяльність) державного виконавця необхідно визнати протиправними і чому їх такими вважає заявник.

Крім того, заявник не зазначає, чому він не скористався своїм правом на ознайомлення з матеріалами відповідних виконавчих проваджень.

Оскільки заявник не зрозуміло навів обставини порушення своїх прав, що призвело до звернення до суду, а також відсутність будь-яких пояснень неможливості вирішення питання позасудовому порядку, виникає необхідність надати позивачу можливість, більш детально викласти обставини з зазначенням доказів, які підтверджують кожну із обставин звернення до суду з вищезазначеною скаргою.

Також, суд зазначає, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992р.). Тому, враховуючи вищезазначене положення ЦПК України, щодо можливості надавати докази, які підтверджують кожну із обставин, викладених в скарзі, заявнику необхідно надати до суду відомості щодо звернення до заінтересованої особи в позасудовому порядку та відповідну письмову відповідь, з якої б вбачалося, що права заявника порушено.

Відповідно до ст. 121 ч. 1 ЦПК України, якщо заява подана без додержання вимог, передбачених ст. ст. 119, 120 ЦПК України, або не оплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 121 ч. 1, 383 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, повторно залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність усунення недоліків в строк, який не перевищує п»яти днів з дня отримання ним ухвали.

Розяснити заявнику, якщо у визначений строк недоліки не будуть усунуті, заява на підставі ст. 121 ч. 2 ЦПК України вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Стоматов Е.Г.