У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Рожина Ю.М.., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.,.

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 подану його представником ОСОБА_2на рішення Рівненського районного суду від 19 травня 2015 року в справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства „Райффайзен Банк Аваль" в особі Рівненської обласної дирекції ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_4, третя особа ПП „КНГ" про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 19 травня 2015 року вирішено задоволити повністю позов Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Рівненської обласної дирекції ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_4, третя особа: ПП "КНГ" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 010/01-09-0-0/07-149 від 13 серпня 2013 року в сумі 1 612 227 (Один мільйон шістсот дванадцять тисяч двісті двадцять сім) гривень 09 копійок, з яких: 1 142 339,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 245 127,52 грн. - заборгованість за відсотками; пеня за несвоєчасне погашення тіла кредиту - 175 181,67 грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків за кредитом - 49 578,03 грн., звернуто стягнення на належне ОСОБА_4 майно - предмет іпотеки за іпотечним договором №12/166-1/185 від 13 серпня 2012 року шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною продажу, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а саме

●нежитлова будівля, сервісний центр, загальною площею 344,1 кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_1, належить ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі рішення Господарського суду Рівненської області по справі № 3/26 від 13.02.2009 року, зареєстроване 23.02.2009 року. в Реєстрі прав власності на нерухоме майно КП» Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 4 за реєстровим № 30-173 з реєстраційним № НОМЕР_1, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Бюро технічної інвентаризації № НОМЕР_2 від 23.02.2009 року, та Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим Бюро технічної інвентаризації № НОМЕР_3 від 07.08.2012 року;

●будівля магазину (заг. площа 122,0 кв.м.) з допоміжним приміщенням (заг. площа 16,1 кв.м.), яка знаходиться по АДРЕСА_1, належить ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.08.2012 р. (бланк серії НОМЕР_4), видане Виконавчим комітетом Великожитинської сільської ради на підставі Рішення ___________________________________________________________________________________________________

Справа №570/4605/14-ц Головуючий в суді І інст. - Кушнір Н.В.

Провадження № 22-ц/787/1438/2015 р. Суддя-доповідач - Боймиструк С.В. Виконавчого комітету Великожитинської сільської ради № 152 від 31.07.2012 року, зареєстроване 01.08.2012 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 4 за реєстровим № 209-365 з реєстраційним НОМЕР_2, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Бюро технічної інвентаризації № НОМЕР_5 від 01.08.2012 р., та Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим Бюро технічної інвентаризації № НОМЕР_6 від 07.08.2012 р.;

●земельна ділянка площею 0,7000 га, що розташована в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю - серія НОМЕР_7 від 09.01.2009 року, виданий Управлінням Держкомзему у Рівненському районі на підставі Договору купівлі-продажу № 4100 від 04.12.2008 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 03. Витяг з Поземельної книги про земельну ділянку НОМЕР_8 від 07.06.2012 року, наданий Управлінням Держкомзему у Рівненському районі. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_9

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" судовий збір в розмірі 3 654 грн. 00 коп.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_4 покликався на його незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказував, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції покликається на укладений між сторонами Генеральний договір на здійснення кредитних операцій №01/116-1/183 від 13.08.2012 року та кредитний договір №010/01-09-0-0/07/149 від 13.08.2013 року, однак відсутнє покликання на ще один кредитний договір №010/116-1/184 від 13.08.2012 року, що був укладений сторонами в межах Генерального договору. Існування даного договору є визначальним у вирішенні даної справи, оскільки в межах Генерального договору від 13.08.2012 року боржником було отримано 2608687 грн., в той час, як відповідно до п.1.2. Генерального договору, загальний ліміт становить 1500000 грн.

Зазначив, що оскільки Генеральним договором визначено загальний ліміт в розмірі 1500000 грн., а договори про проведення кредитних операцій можуть укладатися лише за умови наявності достатньої суми невикористаного позичальником загального ліміту отриманих грошових коштів ПП „КНГ" за кредитним договором №010/01-09-0-0/07/149 від 13.08.2013 року суперечить вимогам Генерального договору та умовам проведення кредитних операцій та знаходиться поза межами договірних відносин, що визначені у Генеральному договорі.

Доводив, що оскільки за договором боржником виступає юридична особа, з якої штрафні санкції можуть бути стягнуті лише в межах 6-ти місячного строку судом першої інстанції безпідставно збільшено час прострочення майже до 2 х років і звернуто стягнення на предмет іпотеки оскільки розмір заборгованості ПП „КНГ" буде значно меншим ніж визначено в оскаржуваному судовому рішенні.

Просив рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19 травня 2015 року скасувати та прийняти нове рішення яким у задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

Представник банку ОСОБА_3 просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін. При цьому пояснила, що ніякого перевищення ліміту не відбулось. Рівно через рік після укладення кредитного договору від 13.08.2012 року, позичальнику було надано ще майже півтора мільйона гривень на погашення попередньої заборгованості.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позов та звертаючи стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив з того, що у позичальника виник борг перед банком, який має право задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна наданого в іпотеку відповідачем в справі.

Такий висновок місцевого суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 серпня 2012 року між Приватним підприємством «КНГ» та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», укладено Генеральний договір на здійснення кредитних операцій № 01/116-1/183, зі змінами від 13 серпня 2013 року, відповідно до п.1 якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених кредитним договором, укладеними в рамках цієї угоди, і які є її невід'ємною частиною.

13 серпня 2013 року між Приватним підприємством «КНГ» та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", в межах вказаного Генерального договору відповідно до п.2, укладено кредитний договір № 010/01-09-0-0/07-149, згідно якого позичальнику надано кредит у сумі 1 408 687 грн. 00 коп. зі сплатою 21% річних з погашенням відповідно до Графіку погашення (Додаток №1 до кредитного договору), строком до 13 серпня 2015 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань, що випливають з Генерального договору, між банком та ОСОБА_4. було укладено договір поруки № 12/01-09-0-0/07-151 від 13 серпня 2013 року та укладено іпотечний договір № 12/166-1/185 від 13 серпня 2012 року за умовами якого передав в іпотеку належне йому нерухоме майно:

нежитлова будівля, сервісний центр, загальною площею 344,1 кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_1;

будівля магазину (заг. площа 122,0 кв.м.) з допоміжним приміщенням (заг. площа 16,1 кв.м.) за тією ж адресою;

земельна ділянка площею 0,7000 га, що розташована в АДРЕСА_2. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_9

Умов кредитного договору позичальник ПП «КНГ» не виконав та внаслідок його дій виникла заборгованість перед банком станом на 05 травня 2015 року становить - 1 612 227 (Один мільйон шістсот дванадцять тисяч двісті двадцять сім) гривень 09 копійок, в тому числі: 1 142 339,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 245 127,52 грн. - заборгованість за відсотками; пеня за несвоєчасне погашення тіла кредиту - 175 181,67 грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків за кредитом - 49 578,03 грн.

01 серпня 2014 року відповідачу банком було надіслано письмову вимогу про дострокове виконання боргових зобов'язань та усунення порушень кредитного договору, однак заборгованість за кредитом ним погашена не була.

Згідно п.9.1, 9.3 іпотечного договору, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання позичальником строків виконання будь-яких грошових зобов'язань, що забезпечені іпотекою згідно п. 2 Іпотечного договору. Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строків виконання забезпечених іпотекою зобов'язань (п.9.1.6 іпотечного договору). Іпотекодержатель на власний розсуд може застосувати наведені в договорі способи стягнення на предмет іпотеки - в тому числі за рішенням суду.

Відповідно до ст.ст. 589, 590 ЦК України, ст.ст. 33, 11 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно роз'яснення даного в п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Отже, місцевий суд дійшов вірного висновку в справі та обґрунтовано задовольнив вимоги банку звернувши стягнення на предмет іпотеки.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм ЦПК, тобто непередбачене відновлення провадження в справі для розгляду по суті після її зупинення не призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених у ньому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Рівненського районного суду від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: