Справа №666/279/15-ц
Провадження № 2/666/615/15
26.05.2015 року Дніпровський районний суд міста Херсона у складі:
головуючого судді Гордимова А.В.,
при секретарі Савченко В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09 серпня 1991 року. В період шлюбу вони придбали квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку було оформлено на ім'я відповідача. У зв'язку з тим, що квартира є їхньою спільною сумісною власністю, просить суд визнати за ним право особистої приватної власності на 1/2 частину вказаної квартири, стягнути з відповідача судові витрати.
Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги, просив суд визнати за позивачем та відповідачем право особистої приватної власності по 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).
Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 1991 року.
За час шлюбу вони придбали квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку було оформлено на ім'я відповідача, що підтверджується договором купівлі-продажу НОМЕР_1 від 20 липня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Воєводіним М.М. за реєстровим №2605.
Таким чином, зазначена квартира є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.
Підстав для відмови у задоволенні позову у суду немає.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із суми судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок.
Керуючись ст. ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 215, 218, 226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 гривні 60 копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Дніпровський районний суд міста Херсона шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.В.Гордимов