АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанського А. Д.

суддів: Чупікової В.В., Яремка В.В.

секретар Лук'янишина М.В.

з участю ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 представника ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті»

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ Мобіліті» про визнання недійсним кредитного договору, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

В березні 2015 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ТОВ "ПОРШЕ Мобіліті" про визнання недійсним кредитного договору.

Посилалася на те, що в травні 2013 року з метою придбання легкового автомобіля марки «Volkswagen Polo Sedan» вартістю 112374 грн. 71 коп. звернулася до відповідача, представник якого запропонував послуги з надання кредиту. Оскільки вона мала намір здійснити первинний платіж за придбання автомобіля в сумі 24722 грн. 44 коп., що нею було зроблено 01 червня 2013 року, їй необхідно було отримати споживчий кредит на решту суми 87652 грн. 27 коп.

____________________________________________________________________________________________

№ 22-ц/794/995/15 р. Головуючий у 1-й інстанції Кирилюк Л.К.

категорія 19/27 Доповідач Галичанський А.Д.

Представник відповідача здійснив розрахунок орієнтованої сукупної вартості кредиту на рік і повідомив її, що така сукупна вартість буде становити 13268 грн. 61 коп., тобто щомісячно вона мала повертати кредит в сумі 1100 грн. Сукупна вартість кредиту на рік саме в такій сумі відображена і в додатку до договору - графіку погашення кредиту.

31 травня 2013 року між нею та відповідачем ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» укладено кредитний договір за № 50009178 на придбання автомобіля «Volkswagen Polo Sedan» в сумі 87652 грн. 27 коп. строком на 60 місяців, який вона підписала, враховуючи свою заробітну плату вчителя і виходячи саме з цих розрахунків.

Однак з графіку погашення кредиту, з тексту самого кредитного договору, а також із рахунків-фактур, які надсилає відповідач на її електронну адресу для оплати, вбачається, що відповідач обманув її при укладенні договору та продовжує обманювати її по даний час, виставляючи рахунки, які не відповідають умовам договору, завищуючи більше ніж у 5 разів процентну складову оплати за кредит в порівнянні із вартістю самого кредиту, який підлягає поверненню. Крім того, сам кредитний договір є недійсним, оскільки, укладаючи його, відповідач в дійсності мав на меті укладення договору щодо видачі кредиту в іноземній валюті, а не в гривнях, що вбачається з графіку погашення кредиту, де всі розрахунки щодо повернення кредиту здійснені в доларах США.

Зазначає, що умови кредитну є несправедливими, такими, що суперечать принципу добросовісності, наслідком чого є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача, а тому вважає кредитний договір недійсним з наступних підстав.

Відповідно до умов договору усі платежі повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, у визначеному договором розмірі 10756 доларів 20 центів США. Всі суми платежу згідно графіку погашення кредиту визначено в доларах США, що прямо заборонено Законом України «Про захист прав споживачів».

Крім того, пунктом 1.3 додаткової угоди від 31 травня 2013 року передбачено обовязок позичальника сплатити вартість послуг, повязаних із погашенням та обслуговуванням кредиту при його достроковому поверненні в сумі 4000 грн., що є прямим порушенням її прав як споживача, оскільки відповідно до ст.11 ч.8 Закону України «Про захист прав споживачів» ця умова договору є нікчемною.

Посилаючись на норми Конституції України, ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів» зазначала, що істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживачу вбачається в тому, що, взявши кредит в сумі 87652 грн. 27 коп., не допускаючи жодного прострочення щодо повернення кредиту та сплати відсотків, вона, сплативши банку по цьому кредиту в період з 31 травня 2013 року по 02 лютого 2015 року при відсотковій ставці 9,9% річних, яка не змінювалась, суму 72200 грн. 93 коп., залишилась винною відповідачу 238253 грн. 44 коп.

Кожного місяця рахунки стають все більшими, а повинно бути навпаки, оскільки вона жодного разу не прострочила сплату кредиту, а тому відповідно відсотки не можуть зростати в геометричній прогресії, оскільки відсотки нараховуються вже на меншу суму кредиту.

Враховуючи те, що кредитний договір вважає недійсним, тому просила суд застосувати реституцію та повернути сторони у попередній стан, а саме: з врахуванням того, що нею було оплачено відповідачу суму 78311 грн. 64 коп., а відповідач видав їй 87652 грн. 27 коп. просить стягнути з неї на користь відповідача суму 9340 грн. 63 коп.

Що стосується додаткового кредиту, то оскільки він відповідачем видається шляхом щомісячних перерахувань страховій компанії, він відповідно є повернутим нею кожного наступного місяця, отже різниці між виданим та повернутим немає. З відповідача ж підлягає стягненню на її користь оплачена нею разова комісія при видачі кредиту в розмірі 2,5% від суми кредиту в сумі 2191 грн. 31 коп.

Просила визнати недійсним кредитний договір № 50009178 від 31 травня 2013 року, застосувати наслідки недійсності правочину, стягнувши з неї на користь відповідача ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» суму 9340 грн. 63 коп., з відповідача ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» на її користь суму 2191 грн. 31 коп.

В подальшому позовні вимоги частково змінила та просила визнати недійсним кредитний договір № 50009178 від 31 травня 2013 року, застосувати наслідки недійсності правочину, стягнувши з відповідача ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» на її користь суму 2191 грн. 31 коп. з підстав, вказаних в позовній заяві. Доповнила, що оскільки за березень і квітень 2015 року позивачкою сплачено відповідачу згідно його рахунків суму понад 12000 грн., то фактично нею вже виплачено повністю кредит, тому з неї на користь відповідача нічого не належить стягувати.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 3 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ Мобіліті» про визнання недійсним кредитного договору № 50009178 від 31 травня 2013 року відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вищезазначене рішення суду, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, ухвалене з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

В запереченні на апеляційну скаргу ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» просить її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції вважає, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 травня 2013 року між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачем ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» укладено кредитний договір № 50009178 від 31 травня 2013 року, який підписаний позивачкою та представником відповідача і скріплений печаткою цього товариства. Також в цей же день 31 травня 2013 року між сторонами укладена додаткова угода до цього кредитного договору, яка підписана ними. Додатком до цього кредитного договору є Загальні умови кредитування, які є його невідємною частиною, підписані позивачкою та представником відповідача. Крім того, сторонами узгоджений та підписаний графік погашення кредиту, який також є невідємною частиною договору.

Згідно основних умов договору позивачка ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 87652 гривень 27 копійок, еквівалент суми кредиту в доларах США на той час становив 10756 доларів 20 центів США, строк кредитування - 60 місяців. Сума додаткового кредиту визначена в розмірі 31296 грн. 65 коп., що еквівалентно сумі 3840 доларів 55 центів СІІІА. Умовами кредитного договору для обчислення розмірів платежів передбачено курс гривні до долара США, який визначається ПАТ «Креді ОСОБА_4», який на час укладення договору становив 8,1490 грн. за 1 долар США. Процентна ставка 9,90 %, яка є змінною відповідно до п.2.3 Загальних умов кредитування. Разова комісія за надання кредиту становить 2,50 % від суми кредиту.

Відповідно до пункту 3.1. Загальних умов кредитування за умови отримання позичальником попереднього погодження від Компанії при достроковому поверненні позичальником кредиту нарахування відсотків по відношенню до майбутніх періодів не передбачено.

Цільове призначення кредиту - на придбання автомобіля марки «Volkswagen», модель Polo Sedan, кузов № НОМЕР_1/DG0580/8, об'єм двигуна 1 598 куб.см, рік випуску 2013. Ціна автомобіля відповідно до договору з дилером визначена в еквіваленті 13790 доларів США. Перший внесок за власні кошти в оплату автомобіля здійснено ОСОБА_2 в еквіваленті 3033 долари 80 центів США.

Цільове призначення додаткового кредиту - оплата страхових платежів згідно з договором добровільного страхування, укладеним на виконання умов кредитного договору ОСОБА_2Я з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група». За умовами кредитного договору позичальник ОСОБА_2 доручила відповідачу перераховувати страхові премії на користь страхової компанії рівними місячними платежами.

Усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному вище, відповідно до п.1.3 Загальних умов кредитування.

Також сторонами без будь-яких застережень підписаний графік погашення кредиту, згідно якого щомісячний платіж, що підлягає сплаті до 15 числа кожного місяця, становить суму, еквівалентну 292 долари 55 центів США.

Також в договорі зазначено разову комісію за надання (розміщення) кредиту - плата, яка встановлюється відповідачем за надання кредиту, що включає в себе ознайомлення позичальника з кредитними продуктами, умовами та порядком надання кредиту, оцінкою платоспроможності позичальника, оформлення і ведення кредитної справи, розяснення умов кредитного договору, коригування суми заборгованості по кредиту (його частини) згідно з умовами кредитного договору, консультування позичальника з питань користування кредитними коштами та інших питань відповідно до умов кредитного договору та норм чинного законодавства.

Вартість страхування майна визначається відповідним договором страхування, що укладається між позичальником та страховою компанією. Умови страхування можуть змінюватися відповідно до умов договору страхування. В таблиці наведена вартість страхування відповідно до договору страхування із розрахунку на один рік станом на дату укладання кредитного договору. У випадку укладання договору страхування в іншу дату, вказана вартість страхування майна в гривні може відрізнятися. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язується забезпечувати страхування майна, яким забезпечено виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, протягом усього терміну дії кредитного договору в страховій компанії, яка авторизована відповідачем. Таким чином, процентне значення та грошовий вираз вартості страхування майна збільшується пропорційно строку дії кредитного договору.

Платежі повинні бути сплачені на підставі рахунку відповідача в гривні за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквівалентів в іноземній валюті, визначених відповідно до пункту 1.3 Загальних умов кредитування, банківським переказом на банківський рахунок відповідача.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_2 підписала додаток до кредитного договору - Загальні умови кредитування, відповідно до пунктів 1.1, 1.3.1 яких відповідач ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» зобовязується надати ОСОБА_2 кредит у сумі, визначеній у кредитному договорі в українських гривнях. В кредитному договорі сторони встановлюють еквівалент суми кредиту у іноземній валюті, прийнятній для сторін. Розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником на повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладення кредитного договору, у графіку погашення кредиту, який є невідємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі на повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку, назву якого зазначено у кредитному договорі, до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту; для розрахунку використовується обмінний курс, чинний станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка з урахуванням передбачених нижче особливостей.

Вищезазначені обставини, встановлені судом першої інстанції повно, на підставі належних та допустимих доказів, яким дана правильна юридична оцінка і до спірних правовідносин застосовані норми матеріального права, що їх регулюють.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на отримання позивачем валютного кредиту є необґрунтованими виходячи з наступного.

З кредитного договору № 50009178 від 31 травня 2013 року вбачається, що усі платежі по зобов'язанню сторін за вказаним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в дол. США, визначеному відповідно до статті 1.3 Загальних умов кредитування, що відповідає положенням статей 524, 533 ЦК України.

Помилковими є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що визначення в кредитному договорі грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а саме в доларах США є несправедливими умовами.

Так, статтею 99 Конституції України визначено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон не встановлює обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

За змістом ч. 1 ст. 192 ЦК України, ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", ст. 35 Закону України від 20 травня 1999 року №679-ХІV "Про Національний банк України", ст. 3 Закону України від 5 квітня 2001 року №2346-ІІІ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" єдиним законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня, яка приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень за всіма видами платежів.

Стаття 524 ЦК України визначає, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно зі ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

При цьому під іншим порядком у цій статті мається на увазі порядок і дата визначення курсу валюти.

Отже, положення чинного законодавства, хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення розрахунків за зобов'язанням, визначеним грошовим еквівалентом в іноземній валюті.

Саме до цього зводиться правова позиція, що висловлена Верховним Судом України в постанові від 2 липня 2014 року у справі №6-79цс14.

У зв'язку з вищенаведеним також помилковими є доводи скарги про те, що визначення в графіку погашення кредиту розміру щомісячного платежу в доларах США та закріплення в умовах кредитування щомісячного платежу еквівалентного в іноземній валюті є несправедливим та свідчить про зловживання відповідачем своїм правом.

Також з оспорюваних позивачем умов кредитного договору не вбачається здійснення відповідачем нечесної підприємницької практики по відношенню до позивача та порушення його прав як споживача фінансових послуг.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: