Справа № 379/215/15ц Головуючий у І інстанції Байка М.Г.
Провадження № 22-ц/780/3625/15 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 38 06.08.2015
УХВАЛА

Іменем України

06 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Мережко М.В., Сержанюка А.С.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення витрат на лікування спадкодавця за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 16 квітня 2015 року,

встановила:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про стягнення витрат на лікування спадкодавця в якому просила стягнути з відповідачів, як спадкоємців першої черги за законом, на її користь понесені нею витрати на лікування ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, з яким вони до дня смерті проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі між собою, в сумі 4994 грн., а також понесені нею витрати на правову допомогу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що проживали вони з померлим ОСОБА_6, як одна сім'я, вели спільне господарство, а також мали спільний бюджет спочатку за період з травня 2006 року по серпень 2010 року у належному їй житловому будинку, що розташований АДРЕСА_1 в м. Тараща Київської області, а потім на прохання ОСОБА_4, за період з серпня 2010 року по день його смерті тобто по квітень 2014 року переїхали проживати в частину житлового будинку, який належав ОСОБА_4, та розташований по АДРЕСА_2 що підтверджується актом про встановлення факту проживання фізичної особи за № 228 від 02 вересня 2014 року, а також актом про встановлення факту проживання фізичної особи за № 230 від 02 вересня 2014 року.

За життя заповіту спадкодавцем складено не було. Після його смерті відкрилася спадщина на належне померлому спадкове майно, а саме: на житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), розташований по вул. Б. Хмельницького, 29/2 в м. Тараща Київської області, на житловий будинок, що розташований в с. Лука Таращанського району Київської області, а також на 1/2 (одну другу) частку автомобіля, марки «FОRD Sсоrріо», 1986 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1, який був придбаний 24.09.2009 року та зареєстрований 26.09.2009 року Ставищенським РЕВ при УДАІ ГУ МВС в Київській області. Спадкоємцями за законом на все спадкове майно померлого спадкодавця за законом першої черги на момент відкриття спадщини та на даний час є двоє осіб, а саме: його мати - ОСОБА_5 та син - ОСОБА_4, інших спадкоємців за законом першої, другої та третьої черг у спадкодавця - ОСОБА_4, на момент його смерті не було та не має на даний час.

Після смерті її цивільного чоловіка та спадкодавця - ОСОБА_4, його мати ОСОБА_5 та син ОСОБА_4, як спадкоємці за законом першої черги протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини прийняли спадщину шляхом подання заяви до приватного нотаріуса Таращанського приватного нотаріального округу Київської області - Швець Сергію Петровичу (09500, Київська обл., м. Тараща, вул. К. Лібкнехта, 22-А) і на даний час вони є єдиними спадкоємцями на все спадкове майно спадкодавця - ОСОБА_6.

Постільки, її колишній цивільний чоловік та спадкодавець - ОСОБА_6 тяжко хворів перед своєю смертю та тривалий час лікувався, вона, як його цивільна дружина проживала разом із ним та здійснювала його лікування за свої власні грошові кошти, які вона вимушена була позичати в борг в своєї знайомої, на підтвердження чого нею була написана боргова розписка від 26.03.2014 року і нею було витрачено на лікування спадкодавця - ОСОБА_4, грошову суму в розмірі 4994 грн., що підтверджується фіскальними чеками про придбання лікарських препаратів в період лікування спадкодавця.

Так, ОСОБА_6 за період з 22.03.2014 по 26.03.2014 року проходив стаціонарне лікування у відділенні АІТ Таращанської ЦРЛ Київської області, що підтверджується довідкою Таращанської ЦРЛ Київської області в цей період лікарем було призначено відповідне лікування з вживанням тих лікарських препаратів, які придбавались нею для лікування спадкодавця, що підтверджується фіскальними чеками про придбання лікарських препаратів в період лікування спадкодавця.

Потім ОСОБА_6 за період з 26.03.2014 по 04.04.2014 року проходив стаціонарне лікування в неврологічному відділенні Таращанської ЦРЛ Київської області, що підтверджується довідкою за №023 Таращанської ЦРЛ Київської області та випискою - калькуляцією із історії неврологічного хворого за №01166 від 17.09.2014 року і в цей період лікарем було призначено відповідне лікування з вживанням тих лікарських препаратів, які придбавались нею для лікування спадкодавця, що підтверджується фіскальними чеками про придбання лікарських препаратів в період лікування спадкодавця.

В подальшому, ОСОБА_6 за період з 04.04.2014 по 14.04.2014 року (включно) проходив амбулаторне лікування у лікаря невролога Таращанської ЦРЛ Київської області, що підтверджується довідкою за № 39 Таращанської ЦРЛ Київської області і в цей період лікарем було призначено відповідне лікування з вживанням тих лікарських препаратів, які придбавались нею для лікування спадкодавця, що підтверджується фіскальними чеками про придбання лікарських препаратів в період лікування спадкодавця.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 16 квітня 2015 року позов задовольно частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 4877,51 гривень витрат на лікування спадкодавця, а також 3516,3 гривень, понесених нею судових витрат (витрат на правову допомогу).

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 просять рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позову. Вважають, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, що вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про смерть НОМЕР_3 (а.с. 11), з яким позивачка ОСОБА_2, починаючи з серпня 2010 року по день його смерті проживала, як жінка та чоловік однією сім'єю, в частині житлового будинку, який належав спадкодавцю ОСОБА_4, та розташований по АДРЕСА_2 але не перебували у шлюбі між собою.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне померлому спадкове майно. За життя заповіту спадкодавцем складено не було, а тому спадкоємцями першої черги за законом на все спадкове майно померлого спадкодавця на момент відкриття спадщини та на даний час є двоє осіб, а саме: його мати - ОСОБА_5 та син - ОСОБА_4, інших спадкоємців за законом першої, другої та третьої черг у спадкодавця - ОСОБА_4, на момент його смерті не було та не має на даний час. Вказані особи, як спадкоємці за законом першої черги протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини прийняли спадщину шляхом подання заяв до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області - ОСОБА_7, що стверджується матеріалами спадкової справи, оглянутими в судовому засіданні.

Спадкодавець ОСОБА_6 тяжко хворів перед своєю смертю та тривалий час лікувався, і позивачка, як жінка, яка проживала з ним однією сім'єю без реєстрації шлюбу здійснювала його лікування за свої власні грошові кошти, які вона вимушена була позичати в борг в своєї знайомої ОСОБА_8, на підтвердження чого нею була написана боргова розписка від 26.03.2014 року (а.с. 12), оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні, і нею було витрачено на лікування спадкодавця - ОСОБА_4, грошову суму в розмірі 4877 (чотири тисячі вісімсот сімдесят сім) гривень 51 копійку, що підтверджується фіскальними чеками про оплату медичних послуг з комп'ютерної томографії головного мозку (510 грн.) та на придбання лікарських препаратів в період лікування спадкодавця (а.с. 21-26), оригінали яких також були оглянуті в судовому засіданні і судом не було взято до розрахунку витрат два фіскальних чеки на а.с. 26, на одному з яких на суму 118 грн. ні в оригіналі, ні в копії нечитабельна дата, а на другому взагалі нічого не видно.

Так, ОСОБА_6 за період з 22.03.2014 по 26.03.2014 року проходив стаціонарне лікування у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії (реанімації) Таращанської ЦРЛ Київської області із діагнозом гостре порушення мозкового кровообігу по ішемічному типу (інсульт), що підтверджується довідкою Таращанської ЦРЛ Київської області (а.с. 14) і в цей період лікарем було призначено відповідне лікування з вживанням тих лікарських препаратів, які придбавались позивачкою для лікування спадкодавця, що підтверджується фіскальними чеками про придбання лікарських препаратів в період лікування спадкодавця.

Потім ОСОБА_6 за період з 26.03.2014 по 04.04.2014 року проходив стаціонарне лікування в неврологічному відділенні Таращанської ЦРЛ Київської області, що підтверджується довідкою за №023 Таращанської ЦРЛ Київської області та випискою - калькуляцією із історії неврологічного хворого за №01166 від 17.09.2014 року (а.с. 15-17) і в цей період лікарем було призначено відповідне лікування з вживанням тих лікарських препаратів, які придбавались позивачкою для лікування спадкодавця, що підтверджується фіскальними чеками про придбання лікарських препаратів в період лікування спадкодавця.

В подальшому, ОСОБА_6 за період з 04.04.2014 по 14.04.2014 року (включно) проходив амбулаторне лікування у лікаря невролога Таращанської ЦРЛ Київської області, що підтверджується довідкою за № 39 Таращанської ЦРЛ Київської області (а.с. 18-19) і в цей період лікарем було призначено відповідне лікування з вживанням тих лікарських препаратів, які придбавались позивачкою для лікування спадкодавця, що підтверджується фіскальними чеками про придбання лікарських препаратів в період лікування спадкодавця.

Відповідно ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті.

Статті 10, 60 ЦПК України визначають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 ЦПК України, частина перша якої передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дійсно ОСОБА_2, починаючи з серпня 2010 року по день смерті спадкодавця ОСОБА_4. проживала з ним, як жінка та чоловікоднією сім'єю, в частині житлового будинку, який належав спадкодавцю ОСОБА_4, та розташований по АДРЕСА_2 але не перебували у шлюбі між собою і в період хвороби спадкодавця з 22.03.2014 по 14.04.2014 року нею на його лікування було витрачено власні кошти, доведеною сумою, яка витрачена позивачкою на лікування ОСОБА_4 є 4877,51 грн. і вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема: показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, а також борговою розпискою від 26.03.2014 року (а.с. 12), фіскальними чеками про оплату медичних послуг з комп'ютерної томографії головного мозку (510 грн.) та на придбання лікарських препаратів в період лікування спадкодавця (а.с. 21-26), оригінали яких були оглянуті в судовому засіданні.

Такі витрати в сумі 4877,51 грн. на лікування спадкодавця позивачка ОСОБА_2 фактично понесла і на думку суду дані витрати є розумними. При цьому, суд враховує, що відповідачі не надали належних, допустимих доказів на спростування позову в цій частині.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки кожного із спадкоємців за законом є рівними, а тому і витрати на лікування спадкодавця в розумінні ст. 1232 ЦК України спадкоємці на переконання суду повинні нести пропорційно до успадкованих ними часток спадкової маси, що відповідатиме засадам розумності та справедливості і буде співмірним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування законного і обґрунтованого рішення суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглянувши спір, повно та всебічно дослідив й оцінив обставини справи, надані сторонами докази, застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 16 квітня 2015 року

залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Волохов Л.А.

Судді Мережко М.В.

Сержанюк А.С.