У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 р. м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 23 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Червонослобідська сільська рада Черкаського району, про визнання права власності на частину земельної ділянки,

,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - Червонослобідська сільська рада Черкаського району, в якому просила на підставі частини 1 статті 120 Земельного кодексу України (далі - ЗК) та частини 1 статті 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) визнати за нею право власності на Ѕ частину від 1500 кв. м земельної ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_1, площею 655 кв.м.

Позивачка зазначила, що відповідач не вчиняє жодних дій щодо реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку згідно Мирової угоди, затвердженої ухвалою Черкаського районного суду від 25 серпня 2011 року по справі про поділ спільного майна подружжя, що унеможливлює введення будинку в експлуатацію та реалізацію права позивачки на отримання у власність відповідної частини земельної ділянки.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 05 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 23 квітня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3,, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення ухвали нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, ознайомившись із змістом оскаржуваних судових рішень, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не набула у встановленому законом порядку право власності чи право користування житловим будинком садибного типу за адресою: АДРЕСА_2, а тому посилання позивачки на положення частини 1 статті 377 ЦК України та частину 1 статті 120 ЗК України є безпідставними.

З такими висновками погодився й апеляційний суд.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, в повному обсязі з'ясував всі обставини по справі, перевірив обґрунтування позовних вимог, заперечення проти позову, дав їм належну оцінку, вірно визначився з характером спірних правовідносин, які виникли між сторонами, вірно застосував норму матеріального права і обґрунтовано дійшли висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Крім того, в своєму позові позивачка зазначає, що згідно Мирової угоди, затвердженої ухвалою Черкаського районного суду від 25 серпня 2011 року по справі № 2-975/11 про поділ спільного майна подружжя, проведено розподіл лише будівельних матеріалів, обладнання та конструктивних елементів, що використані при будівництві житлового будинку та господарських споруд, розташованих по АДРЕСА_2 та належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Право на земельну ділянку у разі виникає у особи у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розміщені на ній ( частина 1 статті 377 ЦК України).

Позивачка не довела своє право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташована на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2, а тому до правовідносин з якими звернулася позивачка до суду не може застосовуватися частина 1 статті 377 ЦК України та частина 1 статті 120 ЗК України.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки судів попередніх інстанцій.

Оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законними.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 23 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Червонослобідська сільська рада Черкаського району, про визнання права власності на частину земельної ділянки, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я О.В. Попович