Справа № 458/98/14 Головуючий у 1 інстанції: Федитник І.Д.
Провадження № 22-ц/783/208/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: представника позивача (апелянта) ОСОБА_2- ОСОБА_3,

відповідачів - ОСОБА_4 та її представника(адвоката) Синюги І.М., ОСОБА_4 - ОСОБА_6,

представника відповідача Ясеницької сільської ради Турківського району Львівської області - Хомин Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційної скаргою ОСОБА_2 на рішення Турківського районного суду Львівської області від 22 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

В січні 2014р. ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Ясеницької сільської ради Турківського району Львівської області, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди у частці 4/5 в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті його матері ОСОБА_13.(ІНФОРМАЦІЯ_1) залишилось спадкове майно - житловий будинок та господарські споруди за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті матері можливими спадкоємцями є його рідні сестри ОСОБА_14, ОСОБА_15 та брат ОСОБА_16, які подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини на його користь. Також, спадкоємцями є діти його покійного брата ОСОБА_16: ОСОБА_12, ОСОБА_6., ОСОБА_12, ОСОБА_11. Оскільки, він вчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини, фактично спадщину прийняв, а відтак має право на спадкування 4/5 частки спірного житлового будинку і господарських споруд.

В лютому 2014р. відповідачі ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_4 звернулись із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання останнього таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та зняття його з реєстрації. В обґрунтування вказаного позову зазначили, що відповідач ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає більше 20 років, а відтак керуючись ст.ст. 71,72 ЖК України просили визнати його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 22 травня 2014 року у позові ОСОБА_2 до Ясеницької сільської ради Турківського району Львівської області, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди у частці 4/5 в порядку спадкування за законом - відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Зустрічний позов ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: Ясеницької сільської ради Турківського району, Служби у справах дітей Турківської РДА, Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Ясеницької сільської ради Турківського району Львівської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації - задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1, що є підставою для зняття з реєстрації.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови його позовних вимог до Ясеницької сільської ради Турківського району Львівської області та співвідповідачів: ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди у частці 4/5 в порядку спадкування за законом. Вважає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, звертає увагу суду на те, що на час відкриття спадщини після смерті його батька ОСОБА_2, останній перебував у шлюбі із його матір'ю, тобто майно перебувало у спільній сумісній власності подружжя. Після смерті ОСОБА_2, його мати ОСОБА_13 продовжувала проживати у спірному будинку та не відмовлялась від спадщини. Однак, суд безпідставно відмовив йому у задоволенні його позову та позбавив його права на частку у спадщині, яка залишилась після смерті його матері, не зважаючи на це що він є спадкоємцем першої черги. Із врахуванням наведеного, просить суд скасувати рішення суду першої в частині відмови його позову та в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог і вирішити питання судових витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, відповідачів на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, а рішення Турківського районного суду Львівської області від 22 травня 2014 року скасуванню з наступних підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 212 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно ст.213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає даним вимогам закону.

Положеннями ст. 214 ЦПК Українипередбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_2 не має права на визнання права власності в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_13, оскільки у останньої було відсутнє спадкове майно. Враховуючи те, що позивач(відповідач) ОСОБА_2 був відсутній понад встановлені строки, то останнього слід визнати втратившим право на користування житловим приміщенням на підставі ст.ст.71,72 ЖК України.

Проте, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно із ст.ст.3, 4 ЦПК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України.

Статтею 214 ЦПК Українипередбачено, що суд, встановивши фактичні обставини справи, для вирішення спору повинен застосувати правову норму, яка регулює виниклі правовідносини.

Скориставшись своїм правом, позивач ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 4/5 спадкового майна в порядку спадкування за законом, оскільки приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР(в редакції 1963 р., що діяла на час смерті ОСОБА_12) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 549 ЦК УРСРв редакції 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном і зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Матеріалами справи та судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Кіндратів Турківського району Львівської області помер ОСОБА_17.(т.1 а.с.8), який перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_13, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 виданого 26 червня 1956р.(т.2 а.с.53).

Згідно свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах, виданого на ОСОБА_17, останньому належав на праві особистої власності в с.Ясениця житловий будинок, який складався з трьох кімнат житловою площею 43,25 м.кв.(т.1 а.с.15) та який розташований на земельній ділянці площею 0,06 га, що підтверджується відповідним будівельним паспортом на земельну ділянку під будівництво одноповерхового житлового будинку(т.1 а.с.16-19). Відтак, вказаний будинок був спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до технічного паспорту виданого Самбірським МБТІ від 14.02.2013р. на ОСОБА_2 та технічного паспорту виданого 17.10.2013р. на ОСОБА_6 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 1972 року побудови складається із двох житлових кімнат пл..18,6 м.кв. і 19,7 м.кв., кухні площею 14,9 м.кв., комори площею 14,7 м.кв., веранди площею 19,3 м.кв., веранди площею 9 м.кв.. Житлова площа 38,3 м.кв..Загальна площа будинку 96,2 м.кв..(а.с.11-13). Крім того, до вказаного будинку належать господарські будівлі та споруди: сарай площею 15,3 м.кв., стодола площею 24,9 м.кв., стайня площею 32,7 м.кв., сарай площею 21,8 м.кв. та вбиральня.(т.1 а.с.14)

Як вбачається із погосподарської книги №6 Ясеницької сільської ради народних депутатів 1983р., 1984р., 1985р.(а.с.35-36)(т.2 а.с.132-133), спадкоємцями, які фактично вступили в управління та володіння спадковим майном і відповідно прийняли спадщину на момент смерті ОСОБА_12(ІНФОРМАЦІЯ_2) були 5 осіб: дружина ОСОБА_13 та діти ОСОБА_2(неповнолітній), ОСОБА_16, ОСОБА_18 та ОСОБА_17(неповнолітній).

Таким чином, кожен із них після смерті ОСОБА_2 успадкував по 1/10 або 5/50(1/2 будинковолодіння : 5 осіб).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер син ОСОБА_17 - ОСОБА_18, який проживав за адресою: АДРЕСА_1.(а.с.9) У вказаному будинку залишились проживати: його дружина ОСОБА_4 та діти ОСОБА_6., ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_12.

Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК Українивнуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_4. померла ОСОБА_13.(т.1 а.с.7)

Положеннями ст.ст.1216, 1218 ЦК Українипередбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК Україниспадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1269та ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК).

З матеріалів справи встановлено, що спадкова справа №13/2013 була заведена Нотаріусом Турківського районного нотаріального округу Федаш М.М., однак, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.39-88).

Встановлено, що лише позивач ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги та діти ОСОБА_18 за правом представлення (ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_11) у визначений законом строк звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_13.(т.1 а.с.61, 42, 55, 58).

ОСОБА_9 за правом представлення після смерті батька ОСОБА_18 заяви про прийняття спадщини до нотаріуса не подавав, однак, він був зареєстрований і проживав на день смерті ОСОБА_13 разом з нею(т.1 а.с.21), а тому, в силу вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відтак, спадкоємцями після смерті ОСОБА_13 є позивач ОСОБА_2, його сестри ОСОБА_14, ОСОБА_15, брат ОСОБА_2 ОСОБА_20 та діти померлого ОСОБА_2 ОСОБА_21 - ОСОБА_6., ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_12

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_14, ОСОБА_15, та ОСОБА_16 подали заяви про відмову від прийняття спадщини в користь ОСОБА_2, що залишилась після смерті матері ОСОБА_13.(т.1 а.с.71,75,79)

Оскільки, позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті батька (5/50) + прийняв спадщину після смерті матері(3/25) + частки ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16, які подали заяви про відмову від прийняття спадщини в його користь (3/25 Х 3=9/25), а відтак його частка у спадщині становить 29/50.

Із врахуванням наведеного, оскільки позивач вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а відтак його позов є підставний та підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. А відтак, діти ОСОБА_18 за правом представлення успадковують 5/50 частку, яка б належала батьку після смерті їх діда + 3/25 частки після смерті бабці, а всього частка, яку вони успадковують складає 11/50.

Щодо вимог зустрічного позову ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: Ясеницької сільської ради Турківського району, Служби у справах дітей Турківської РДА, Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Ясеницької сільської ради Турківського району Львівської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, то колегія суддів вважає, що у задоволенні такого слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається із змісту зустрічного позову, позивачі просили визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням на підставі ст.71 ЖК України, внаслідок відсутності понад встановлені строки, тобто 6 місяців.

Згідно з положеннями ст.ст. 71, 72 ЖК Україниособа може бути визнана судом такою, що втратила право користування жилим приміщенням, якщо не проживає в ньому понад шість місяців без поважних причин. Якщо наймач був відсутнім з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано того, що вказані норми стосуються користування жилим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду, а будинок з якого позивачі просили виселити відповідача є приватним будинком.

З інших підстав позов не заявлявся, а тому суду першої інстанції на виконання положень ч. 4 ст. 10 ЦПК Українислід було роз'яснити позивачам, з огляду на обраний ними спосіб захисту порушеного права, уточнити зміст позовних вимог.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в законні силі перебувати не може, воно підлягає скасуванню на підставі п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК Україниз ухваленням нового рішення про часткове задоволення первісного позову ОСОБА_2 та відмову у задоволенні зустрічного позову.

Згідно ч.1 ст.309 ЦПК Українипідставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 88 ЦПК Українистягненню з відповідачів в користь апелянта підлягає сума судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст. ст. 309, 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 22 травня 2014 року - скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 до Ясеницької сільської ради Турківського району Львівської області, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_4 про визнання права власності на 4/5 частин житлового будинку та господарські споруди - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 29/50 частин будинку АДРЕСА_1 та господарських споруд у порядку спадкування за законом.

Стягнути з ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1414,22 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 707,11 грн., а всього 2121,33 грн..

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: Ясеницька сільська рада Турківського району, Служба у справах дітей Турківської РДА, Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Ясеницької сільської ради Турківського району Львівської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації - відмовити.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене до суду касаційної інстанції - Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа шляхом подання касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили рішення Апеляційного суду.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.Я.Богонюк

Н.О.Шеремета