Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №234/5979/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Бакуменко А.В.
Провадження №22ц/778/3114/15 Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Воробйової І.А.,

при секретарі: Бурак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 09 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ПАТ «ПроКредит Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У позові зазначалось, що 13.07.2004 року між банком та ОСОБА_3 укладено рамкову угоду №Кр-1053/07.04, на підставі якої позивач встановив ліміти умов кредитування: еквівалент 30 000 доларів США, ліміт строку кредитування 60 місяців. 28.05.2008 року між банком та відповідачем укладено договір №1 про внесення змін, доповнень до рамкової угоди і встановлено ліміт кредитування - еквівалент 100 000 доларів США, ліміт строку кредитування 120 місяців, максимальний розмір процентів 40% річних. В забезпечення виконання умов рамкової угоди 28.05.2008 року між банком та відповідачем укладено договір про надання траншу №9.7292/Кр-1053/07.04, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 10 000 доларів США на 36 місяців. Відповідач зобов'язався повернути наданий кредит, сплатити відсотки в розмірі 20% річних в порядку та строки згідно графіка повернення кредиту, сплати відсотків.

В забезпечення виконання умов рамкової угоди між позивачем та відповідачем 11.06.2008 року було укладено договір про надання траншу №9.7292/Кр-1053/07.04, згідно якого відповідачу надано кошти в сумі 10 000 доларів США на 36 місяців. 30.07.2008 року знову укладено договір про надання траншу №9.7292/Кр-1053/07.04, згідно якого відповідач отримав кошти в сумі 5 000 доларів США на 36 місяців. 05.09.2008 року знову укладено договір про надання траншу №9.7292/Кр-1053/07.04, згідно якого відповідачу надано кошти в сумі 5 000 доларів США на 36 місяців. 25.09.2008 року укладено договір про надання траншу №9.7292/Кр-1053/07.04, згідно якого відповідачу надано кошти в сумі 10 000 доларів США на 36 місяців.

Згідно з п.10.2 Рамкової угоди, при порушенні встановлених договором строків погашення грошових зобов'язань , позичальник зобов'язаний сплатити на користь банка пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань, але не менше ніж 15 грн. за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості.

Відповідач допустив порушення грошових зобов'язань. Заборгованість станом на 26.06.2014 року склала 440 930,69 грн., де борг по капіталу 17 060,54 доларів США, борг по процентах - 1 331,11 доларів США, борг по процентах за фактичне користування простроченим капіталом - 1 803,39 доларів США, пеня - 200 715,09 грн.

28 травня 2008 року на забезпечення зобов'язань ОСОБА_3 за рамковою угодою №Кр-1053/07.04 між банком та відповідачкою ОСОБА_4 укладено договір поруки №Кр-1053/07.04-ДП1, за умовами якого поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором нарівні з позичальником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій..

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості в розмірі 440 930,69 грн., судові витрати в розмірі 3 654 грн.

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 04 серпня 2014 року позовні вимоги ПАТ «ПроКредит Банк» задоволені.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3та ОСОБА_4 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованість за рамковою угодою №Кр-1053/07.04 від 13 червня 2004 року в сумі

440 930,69 грн. та судовий збір в сумі 3654 грн.

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 26 серпня 2014 року зазначене заочне рішення суду скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «ПроКредит Банк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним.

У зустрічному позові зазначав, що 13 червня 2004 року між ним та банком укладено рамкову угоду, за умовами якої позивач мав право на отримання кредитів траншами на суму 30 000 доларів США. 28.05.2008 року внесено зміни до рамкової угоди щодо граничних сум кредиту. Було неодноразово укладено траншові угоди. П'ятьма траншами на підставі додаткового договору до рамкової угоди ОСОБА_3 було отримано кредит в сумі 40 000 доларів США. Була встановлена процентна ставка в розмірі 20% річних. Позивач в погашення кредиту сплатив 48 650,13 доларів США.

Позивач вважає, що банк не повідомив його письмово про кредитні умови, установив різну неустойку, комісію за послуги та право банку нараховувати проценти на прострочені платежі, чим порушені його права як споживача відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати кредитний договір №1 про внесення змін в рамкову угоду №Кр-1053/07.04 від 13 червня 2004 року, договір про надання траншу №9.7292/Кр-1053/97.4 від 28 травня 2008 року, договір про надання траншу №9.7292/Кр-1053/97.4 від 16 червня 2008 року, договір про надання траншу №9.7292/Кр-1053/97.4 від 30 липня 2008 року, договір про надання траншу №9.7292/Кр-1053/97.4 від 05 вересня 2008 року, договір про надання траншу №9.7292/Кр-1053/97.4 від 25 вересня 2008 року - недійсними та стягнути з банку на його користь 8 650,13 доларів США, що еквівалентно 116 690,25 грн.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 09 грудня 2014 року позов ПАТ «ПроКредит Банк» залишено без задоволення.

Зустрічний позов задоволено.

Визнано кредитний договір №1 про внесення змін в рамкові угоди №Кр-1053/97.04 від 13 червня 2004 року, договір про надання траншу №9.7292/Кр-1053/97.4 від 28 травня 2008 року, договір про надання траншу №9.7292/Кр-1053/97.4 від 16 червня 2008 року, договір про надання траншу №9.7292/Кр-1053/97.4 від 30 липня 2008 року, договір про надання траншу №9.7292/Кр-1053/97.4 від 05 вересня 2008 року, договір про надання траншу №9.7292/Кр-1053/97.4 від 25 вересня 2008 року - недійсним.

Повернуто сторони в первісний стан, стягнуто з ПАТ «ПроКредит Банк» на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 116 690,25 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «ПроКредит Банк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог банку та відмову в задоволенні зустрічних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, заперечення відповідача та його представника, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволені первісного позову ПАТ «ПроКредит Банк» та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3, суд виходив з того, що банк не повідомив ОСОБА_3 у письмовій формі про кредитні умови, встановив своє право на різну неустойку та нарахування відсотків на прострочені платежі, що умови договору обмежують права споживача порівняно з положеннями, передбаченими законодавством, тому порушені його права як споживача відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Проте, з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. І|

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що: боржник не звільняється від відповідальносгі за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник, яким є відповідач, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості. Такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 554 ЦК України, при порушені боржником зобов'язання, забезпеченого поручительством, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Із матеріалів справи вбачається, що 13.07.2004 року між банком та ОСОБА_3 укладено рамкову угоду №Кр-1053/07.04, на підставі якої позивач встановив ліміти умов кредитування: еквівалент 30 000 доларів США, ліміт строку кредитування 60 місяців. 28.05.2008 року між банком та відповідачем укладено договір №1 про внесення змін, доповнень до рамкової угоди і встановлено ліміт кредитування - еквівалент 100 000 доларів США, ліміт строку кредитування 120 місяців, максимальний розмір процентів 40% річних. В забезпечення виконання умов рамкової угоди 28.05.2008 року між банком та відповідачем укладено договір про надання траншу №9.7292/Кр-1053/07.04, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 10 000 доларів США на 36 місяців. Відповідач зобов'язався повернути наданий кредит, сплатити відсотки в розмірі 20% річних в порядку та строки згідно графіка повернення кредиту, сплати відсотків.

В забезпечення виконання умов рамкової угоди між позивачем та відповідачем 11.06.2008 року було укладено договір про надання траншу №9.7292/Кр-1053/07.04, згідно якого відповідачу надано кошти в сумі 10 000 доларів США на 36 місяців. 30.07.2008 року знову укладено договір про надання траншу №9.7292/Кр-1053/07.04, згідно якого відповідач отримав кошти в сумі 5 000 доларів США на 36 місяців. 05.09.2008 року знову укладено договір про надання траншу №9.7292/Кр-1053/07.04, згідно якого відповідачу надано кошти в сумі 5 000 доларів США на 36 місяців. 25.09.2008 року укладено договір про надання траншу №9.7292/Кр-1053/07.04, згідно якого відповідачу надано кошти в сумі 10 000 доларів США на 36 місяців.

Згідно з п.10.2 Рамкової угоди, при порушенні встановлених договором строків погашення грошових зобов'язань , позичальник зобов'язаний сплатити на користь банка пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань, але не менше ніж 15 грн. за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості.

Відповідач допустив порушення грошових зобов'язань. Заборгованість станом на 26.06.2014 року склала 440 930,69 грн., з яких заборгованість по капіталу складає 17 060,54 доларів США, що еквівалентно 202 931,40 грн., заборгованість по процентах - 1 331,11 доларів США, що еквівалентно 15 833,26 грн., заборгованість по процентах за фактичне користування простроченим капіталом - 1 803,39 доларів США, що еквівалентно 21 450,93 грн., пеня - 200 715,09 грн.

28 травня 2008 року на забезпечення зобов'язань ОСОБА_3 за рамковою угодою №Кр-1053/07.04 між банком та відповідачкою ОСОБА_4 укладено договір поруки №Кр-1053/07.04-ДП1, за умовами якого поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором нарівні з позичальником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, оскільки банком виконані умови укладеної рамкової угоди та всіх договорів про надання траншу, а позичальником зобов'язання за цими угодами не виконані, позовні вимоги ПАТ «ПроКредит Банк» підлягають задоволенню. Тому рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог банку на підставі п.3, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог та стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за рамковою угодою №Кр-1053/07.04 від 13 червня 2004 року в розмірі 440 930,69 грн., з яких заборгованість по капіталу складає - 17 060,54 доларів США, що еквівалентно 202 931,40 грн., заборгованість по процентах - 1 331,11 доларів США, що еквівалентно 15 833,26 грн., заборгованість по процентах за фактичне користування простроченим капіталом - 1 803,39 доларів США, що еквівалентно 21 450,93 грн., пеня - 200 715,09 грн. та судовий збір по 1827 грн. з кожного, що складає в загальній сумі 3 654 грн.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання укладених договорів недійсними не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 627 ЦК України та ч.2 та ч.3 ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, а також мають право врегулювати в договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами, а також сторони можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Боржником не надані докази того, що його дії під час укладання договору були здійснені не з його волі. Рамкова угода та наступні договори про надання траншу, договір поруки були укладенні письмово та підписані особисто сторонами, тому сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договорів, вони є укладеними відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України.

Цей правочин відповідає вимогам ст.626 ЦК України,де зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав, передбачених ст.ст. 203,215 ЦК України для визнання цих правочинів недійсними.

Посилання позивача на те, що договір укладений з обмеженням його права на одержання необхідної інформації про умови кредитування, що банк неправомірно встановив різну неустойку та нарахування відсотків на прострочені платежі являються безпідставними, оскільки позивачем не було надано жодного доказу про порушення його прав, наданих йому Законом України « Про захист прав споживачів».

Позивач був ознайомлений з умовами договорів, всіма істотними обставинами та наслідками підписання оспорюваних договорів, що підтверджується його особистим підписом. При укладенні договорів позивач не заперечував проти передбачених умов, в тому числі в частинірозміру та порядку нарахування пені, процентів, протокол розбіжностей сторонами не складався, тривалий час користувався кредитними коштами, всього по кредиту згідно з розрахунком банку ним сплачено 46 650,13 доларів США.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції про визнання оспорюваних договорів недійсними не відповідають обставинам справи та закону, тому рішення суду в цій частині на підставі п.3, п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» задовольнити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 09 грудня 2014 року

по цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість за Рамковою угодою КР-1053/07.04 станом на 26.06.2014 року в розмірі 440 930,69 грн., з яких борг по капіталу 17 060,54 доларів США, що еквівалентно 202 931,40 грн., борг по процентах - 1 331,11 доларів США, що еквівалентно 15 833,26 грн., борг по процентах за фактичне користування простроченим капіталом - 1 803,39 доларів США, що еквівалентно 21 450,93 грн., пеня - 200 715,09 грн., що еквівалентно 200 715,09 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» судові витрати у розмірі по 1827 грн. з кожного, що складає в загальній сумі 3 654 грн.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: