Справа № 667/1349/15-ц
05 травня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:
головуючого-судді: Котьо І.В.
при секретарі: Мартошенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зняття з реєстрації місця проживання, -
Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ту обставину, що є власником квартири АДРЕСА_1. Згідно до умов підпункту 5.1.5. пункту 5.1. розділу «5. Права та обов'язки сторін» вказаного вище договору представник продавця зобов'язався терміном до 21 листопада 2014 року зняти з реєстраційного обліку всіх мешканців квартири. Однак, на теперішній час у зазначеній квартирі, крім позивача, також зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який був колишнім власником даної квартири. При цьому, від часу відчуження зазначеної квартири відповідач в останній фактично не проживає, але і добровільно з реєстраційного обліку в ній не знімається, чим чинить позивачу перешкоди у праві користування квартирою так як позивач в свою чергу змушена оплачувати комунальні послуги нараховані з розрахунку проживання у квартирі і відповідача. У зв'язку з чим на теперішній час позивач була змушена пред'явити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1, та зняти відповідача ОСОБА_2 з реєстраційного обліку у зазначеній квартирі.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлялася належним чином в порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, позивач звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та зазначила про те, що заявлений нею позов підтримує, просить його задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлявся належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є власником жилої квартири АДРЕСА_1, про що свідчить нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири укладений між продавцем ОСОБА_2, від імені якого діяв його представник - ОСОБА_3, та покупцем ОСОБА_1 14 листопада 2014 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29533260 від 14 листопада 2014 року. Згідно до умов підпункту 5.1.5. пункту 5.1. розділу «5. Права та обов'язки сторін» вказаного вище договору представник продавця зобов'язався терміном до 21 листопада 2014 року зняти з реєстраційного обліку всіх мешканців квартири. Однак, до теперішнього часу в зазначеній квартирі, крім позивача, також зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який був колишнім власником даної квартири, що підтверджується довідками № 66 і № 38 виданими житлово-експлуатаційною організацією - об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «СКІФ», відповідно, 09 грудня 2014 року і 19 лютого 2015 року та адресною довідкою виданою адресно-довідковим підрозділом УДМС України в Херсонській області 06 березня 2015 року. При цьому, від часу відчуження зазначеної квартири відповідач ОСОБА_2 в останній фактично не проживає, про що в свою чергу свідчать письмові пояснення (а.с.14-16) дані ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які є мешканцями інших квартир даного будинку та сусідами позивача і колишніми сусідами відповідача. При цьому, відповідач ОСОБА_2 добровільно з реєстраційного обліку в квартирі не знімається, чим чинить позивачу. ОСОБА_1 перешкоди у праві користування квартирою так як остання в свою чергу змушена оплачувати комунальні послуги нараховані з розрахунку проживання у квартирі і відповідача.
Відповідно до ст. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В свою чергу, згідно до положень абзацу 3 ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи вище викладене суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсягу, у зв'язку з чим позивачу необхідно усунути перешкоди у здійснені її права на користування жилою квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням даної квартири.
Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зняття з реєстрації місця проживання - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.
Зняти ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання у АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243,6 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції, яким є Комсомольський районний суд м. Херсона, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І. В. Котьо