Номер провадження: 22-ц/785/3943/15
Головуючий у першій інстанції Літвінова І.А.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Короткова В.Д., Гончаренко В.М.

з участю секретаря - Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси ,заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання ОСОБА_2 на території Німеччини, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2014 року, -

встановила:

У липні 2014 року Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси звернулось до суду з заявою про встановлення факту проживання ОСОБА_2 на території Німеччини і в обґрунтування поданої заяви посилався на те, що у лютому 2010 року ПАТ "Державний Ощадний банк України" надіслав до управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси (далі - Управління) списки пенсіонерів, яким виплачується пенсія задовіреністю через ПАТ "Державний Ощадний банк України". У зазначених списках перебувала пенсіонерка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З ІНФОРМАЦІЯ_2 по 30 червня 2010 року пенсія ОСОБА_2 не отримувалася. Згідно обліків ВСГІРФО ГУ МВС України в Одеській області, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, 30 жовтня 2002 року отримала паспорт громадянина України для виїзду на постійне місце проживання до Німеччини.

Заявник просив суд встановити факт проживання ОСОБА_2 на території Німеччини.

Рішення ухвалено у відсутність заявника та заінтересованої особи .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2014 року у задоволенні заяви управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з недоведеності позивачем факту проживання ОСОБА_2 на території Німеччини.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

У ч.1 ст. 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз'яснено, що наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Крім того, як передбачено ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом першої інстанції встановлено, що у лютому 2010 року ПАТ "Державний Ощадний банк України" надіслав до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси списки пенсіонерів, яким виплачується пенсія за довіреністю через ПАТ "Державний Ощадний банк України". У зазначених списках значилася також пенсіонерка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З метою з'ясування питання, з яких причин ОСОБА_2 не отримує пенсію тривалий час, на її домашню адресу надіслано три запрошення з'явитися до Управління (№ 1479 від 05.03.2010 р., № 2081 від 15.03.2010 р. та № 2448 від 26.03.2010 р.), однак пенсіонерка запрошення не отримала, до Управління не з'явилась.

З ІНФОРМАЦІЯ_2 виплата пенсії ОСОБА_2 була переведена на поштове відділення № 121, що підтверджується протоколом від 23.04.2010 р.(а.с.19).

Як вбачається з особового рахунку ОСОБА_2 НОМЕР_1 у період з ІНФОРМАЦІЯ_2 по 30 червня 2010 року пенсія пенсіонером ОСОБА_2 не отримувалася (а.с.16 звор.).

18 травня 2010 року Управлінням було зроблено запит № 3558 до адресно-довідкового сектора ГУ МВС України в Одеській області з проханням повідомити місце реєстрації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

02 червня 2010 року на адресу Управління надійшла відповідь від 31.05.2010 року за № 31/30-961, у якій повідомлялось, що згідно обліків ВСГІРФО ГУМВС України в Одеській області, гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 30 жовтня 2002 року отримала паспорт громадянина України для виїзду на постійне місце проживання до Німеччини (а.с.5).

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову вірно посилався на те, що з наданої заяви та додатків не вбачається, до якого саме міста Німеччини виїхала ОСОБА_2 , жодних доказів щодо актуальності інформації зазначеної в довідці ОМУГУ УМВС в Одеській області № 31/30-961 від 31.05.2010 р. , а також того, що ОСОБА_2 у продовж останніх чотирьох років не виїжджала на постійне місце проживання до іншої країни, на час розгляду заяви Управлінням представлено не було.

Матеріали справи не містять докази перебування ОСОБА_2 в Німеччині , а заявник всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не надав докази перебування ОСОБА_2 саме в Німеччині.

Суд першої інстанції вірно встановив ,що посилання заявника лише на довідку ОМУГУ УМВС в Одеській області № 31/30-961 від 31.05.2010 р. ,як на безспірний доказ у підтвердження встановлення факту проживання ОСОБА_2 в Німеччині є припущенням .

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції відповіді ОМУГУ УМВС в Одеській області № 31/30-961 від 31.05.2010 р. , не заслуговують на увагу ,оскільки судом першої інстанції в мотивувальній частині повно, обґрунтовано надана правова оцінка довідці ОМУГУ УМВС в Одеській області № 31/30-961 від 31.05.2010 р. та наданим заявником письмовим доказам у обґрунтування заяви.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції Конвенції "Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та у кримінальних справах" підписану 22.01.1993 року та ратифіковану із застереженням Закону України від 10.11.1994 № 240/94-ВР, оскільки будь яких клопотань від заявника в суді першої інстанції ,а ні в апеляційній інстанції щодо витребування ,через неможливість заявником реалізувати свої повноваження , у компетентних органів України та Німеччини інформації щодо перебування ОСОБА_2 в Німеччині не заявлено.

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

В.Д. Коротков

В.М. Гончаренко