Справа № 138/254/15-ц
Провадження №:2/138/149/15
28 травня 2015 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді Жикевич Т.Б.,
за участю: секретаря Алєксєєвої І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Яружанка" про визнання недійсним договору оренди землі,
Позивач звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до Фермерського господарства "Яружанка" про визнання недійсними договорів оренди землі. Позов мотивовано тим, що укладені 25.12.2011 між сторонами договори оренди землі, за якими позивач надає, а відповідач приймає у строкове платне користування земельні ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Ярузької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, не містить усіх істотних умов.
В судове засідання позивач та його представник не з'явилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій також зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим відправленням. Жодних заяв чи клопотань відповідачем суду надано не було.
Враховуючи зазначені обставини та зміст заяви представника позивача, суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з таких підстав.
25.12.2011 між сторонами спору укладено договори оренди зазначених вище земельних ділянок, строком на 5 (п'ять) років. Договори були зареєстровані 05 червня 2014 року.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" передбачено наступні істотні умови договору оренди землі: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.
Частиною другою ст. 15 Закону України "Про оренду землі" установлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону.
Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.
У ч. 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
В постанові Верховного Суду України від 18 липня 2012 року, викладена правова позиція, згідно якої відсутність у договорах оренди землі хоча б однієї з істотних умов, передбачених у ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" є підставою для визнання недійсними таких договорів оренди відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про оренду землі".
У договорах оренди землі від 25.12.2011 укладених між ОСОБА_1 та ФГ "Яружанка" за якими позивач надає, а відповідач приймає у строкове платне користування земельні ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Ярузької сільської ради Могилів-Подільського району, Вінницької області, відсутня умова передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.
Оскільки в договорах оренди землі відсутня умова передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, яка визначена законом як істотна умова договору оренди землі, в редакції закону від 07.08.2011, який діяв на момент укладання договорів, суд приходить до висновку про необхідність визнання договорів оренди недійсними.
Крім того, представник позивача посилається як на підставу визнання договорів недійсними на те, зокрема, що цільове призначення землі зазначене в договорах (с/г призначення) не відповідає цільовому призначенню зазначеному в Державних актах на право власності на земельні ділянки (ведення товарного сільськогосподарського виробництва), відсутній акти прийому-передачі, план-схеми знаходження земельних ділянок, однак дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 243,60 грн.
Керуючись ст.ст.15, 16, 203,215,638,792 ЦК України, ст.15 Закону України "Про оренду землі" в редакції від 07.08.2011, ст.ст. 10,11, 79, 88, 197, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України суд
Позов задовольнити повністю.
Визнати недійсним договори оренди землі, кадастрові номери НОМЕР_2, НОМЕР_4, укладені 25.12.2011 між ОСОБА_1 та Фермерським господарством "Яружанка".
Стягнути з Фермерського господарства "Яружанка" на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Жикевич Т.Б.