Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/1381/15-ц Головуючий у 1-й інст. Бондарчук В. В.
Категорія 30 Доповідач Якухно О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Якухно О.М.

суддів: Зарицької Г.В., Коломієць О.С.

з участю

секретаря судового засідання Добровольської Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про стягнення відшкодування внаслідок втрати професійної працездатності та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 24 червня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області моральної шкоди в сумі 60000 грн. та відшкодування заробітної плати, втраченої внаслідок зменшення професійної працездатності, в сумі 8526 грн. за період з 09 жовтня 2014 року по 09 лютого 2015 року та просив стягувати щомісячно по 2131,5 грн. за період з 10.02.2015 року по 22.09.2017 року. Свою заяву обґрунтовував тим, що він з 02.01.2008 року по 09.10.2014 року проходив службу в органах внутрішніх справ, під час якої йому встановлено третю групу інвалідності, що повязана з проходженням військової служби в цих органах. Звільнений він у звязку із хворобою, а тому, посилаючись на вимоги трудового законодавства, просив стягнути вищевказані кошти.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 11 лютого 2015 року відкрито провадження у справі в порядку цивільного судочинства.

24 червня 2015 року Корольовський районний суд м.Житомира закрив провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України та розяснив позивачеві право на звернення до адміністративного суду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зокрема, апелянт посилається на те, що його вимоги підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, компетенція судів щодо розгляду цивільних справ визначена у ст.15 ЦПК України.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо : захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав інвалідність, що повязана із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

За змістом ст.3 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (п.2 ч.2 ст.17 КАС України).

Згідно із п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що між сторонами виник спір з приводу публічної служби, а тому він підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства, а провадження в порядку цивільного судочинства - закриттю.

Вказаний висновок також підтверджується постановою Верховного Суду України від 8 липня 2014 року у справі № 21-184а14, яка розглянута у порядку адміністративного судочинства на спільному засіданні колегій суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, предметом розгляду якої був аналогічний спір з приводу стягнення відшкодування за втрату працездатності під час проходження служби в ОВС, в т.ч. і на підставі ст.ст.1195, 1197 ЦК України.

При розгляді справи Верховним Судом України не зроблено висновок щодо порушення підвідомчості спору, а тому розгляд вказаного спору повинен відбуватися у порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 24 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: