У х в а л а

іменем україни

01 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Парінової І.К.,

Маляренка А.В., Попович О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Сумської області від 24 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі-ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 13 квітня 2006 року між банком та ОСОБА_3. укладено кредитний договір, за умовами якого

остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 5 600 грн із терміном повернення, зазначеним в платіжній картці, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі

36 % на рік на суму залишку заборгованості. ОСОБА_3 ухиляється від виконання умов договору, тому банк з урахуванням уточнених у грудні

2014 року позовних вимог, просив стягнути з неї заборгованість у розмірі 7 050,89 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 30 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 24 лютого

2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 13 квітня 2006 року, яка виникла за період з 05 листопада 2010 року по 30 вересня 2013 року, у розмірі 7 050,89 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, поданій в інтересах ОСОБА_3, ставиться питання про скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд, першої інстанції виходив із того, що відповідач порушив свої договірні зобов'язання, проте позивач без поважних причин пропустив строк позовної давності, про застосування якого відповідачем подано відповідну заяву.

Скасовуючи рішення районного суду та задовольняючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк», апеляційний суд виходив із того, що після закінчення строку дії кредитної картки, у березні 2009 року, ОСОБА_3 не звернулась із заявою про припинення кредитних правовідносин, тому банк на виконання п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг і строки погашення по кредиту самостійно випустив для ОСОБА_3 нову кредитну картку з терміном дії до 31 березня 2013 року та проводив щомісячні нарахування на неї обумовлених договором платежів, отже строк на звернення до суду з позовом не пропущено.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Судом установлено, що за кредитним договором, укладеним 13 квітня 2006 року між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, остання отримала кредит у розмірі 5 600 грн на платіжну картку НОМЕР_1 зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, вказаному на картці (поле MONTH) (а. с. 10)

Свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі ОСОБА_3 не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 7 050,89 грн станом на вересень 2013 року, що підтверджено розрахунком банку.

Матеріали справи містять копію кредитної карти на ім'я ОСОБА_3

НОМЕР_2 з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, вказаного на картці (поле MONTH) - до 03/09 (а. с. 118).

Банком наданий розрахунок за обома кредитними картами:

НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Згідно пункту 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонгується на такий самий термін.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаним на картці (поле MONTH).

Так, відповідно до ст. 253 ЦК України <nau://ukr/435-15|st253> перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України <nau://ukr/435-15|st261>).

Згідно із правовою позицією Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеною у постановах від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, від 18 червня 2014 року № 6-61цс14, від 17 вересня 2014 року № 6-95цс14, від 24 вересня 2014 року № 6-103цс14, від 01 жовтня 2014 року № 6-134цс14, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов'язання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення не має.

Така правова позиція висловлена 12 листопада 2014 року Верховним Судом України під час розгляду справи № 6-167 цс 14.

Суд апеляційної інстанції, погоджуючись із доводами позивача щодо стягнення грошових коштів у межах трирічного строку до моменту нарахування банком останнього платежу - 31 серпня 2013 року, не звернув уваги на те, що пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, а також на те, що після закінчення строку дії договору банк не видавав боржнику грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобов'язань за договором від

13 квітня 2006 року не виконав.

Отже, суд не визначився, який строк дії мав договір про надання

ОСОБА_3 кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в якому порядку відбувалась пролонгація дії договору, яка заборгованість виникла за кожною з кредитних карт, та період, з якого необхідно обчислювати початок перебігу строку позовної давності, тобто суд не встановив фактичних обставин справи щодо початку строку позовної давності.

З огляду на допущені апеляційним судом порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин справи, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 24 лютого 2015 року скасувати.

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротун

А.В. Маляренко

І.К. Парінова

О.В. Попович