№ 336/1930/15-ц
пр. № 2/336/1344/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

25 травня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Наумові А.А.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3, вказавши, що 03.11.2011 року між сторонами було укладено договір позики, за яким позивач передала відповідачеві 5000 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути на момент продажу будинку АДРЕСА_1, але не пізніше 03.11.2014 року. Оскільки відповідач позику у встановлений строк не повернув, просить стягнути 128000 гривень в рахунок погашення заборгованості за договором позики, виходячи з комерційного курсу гривні до долару США, який на день складення позову становить 25,6 гривень за 1 долар, а також судовий збір.

Представник позивача в судовому засіданні на позові наполягала, вказавши, що відповідач отримала грошові кошти, обіцяючи повернути їх після продажу належного їй будинку, але не пізніше 03.11.2014 року, однак, у встановлений строк позику не повернула, тож позивач просить стягнути суму заборгованості, виходячи з комерційного курсу долару до гривні на момент подання позовної заяви.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлялась в установленому порядку судовою повісткою. Керуючись ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу заочно.

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

03.11.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала грошові кошти в сумі 5000 доларів, які зобов'язалась повернути на момент продажу будинку по пров. Шевченківському, але не пізніше 03.11.2011 року, що підтверджено розпискою.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, але сума заборгованості повинна бути визначена виходячи з офіційного курсу Національного банку України на день розгляду справи.

Відповідно до Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 р. № 496 офіційний курс гривні до іноземних валют та банківських металів установлюється щоденно - для вільно конвертованих валют та розраховується до долара США - як середньозважений курс продавців і покупців, що склався за даними Системи підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку України Національного банку України в день установлення офіційного курсу.

Підстав для застосування комерційного курсу ПАТ «КБ «ПриватБанк» або будь-якого іншого банку суд не вбачає, оскільки кожним банком комерційний курс валют встановлюється на власний розсуд та такий курс може відрізнятися в кожному банку.

Відповідно до повідомлення Національного банку України на 25.05.2015 року встановлено офіційний курс гривні до долара США на рівні 2083,6853 гривень за 100 доларів США.

Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість в сумі 104184,26 гривень.

З урахуванням вимог ст. 88 ч. 1 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 104184,26 гривень (сто чотири тисячі сто вісімдесят чотири гривні 26 коп) в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 03.11.2011 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1041,84 грн (одна тисяча сорок одна гривня 84 коп).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк