Справа № 466/4194/14 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/3753/15 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Гацій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лава і Куче Україна" на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 05 березня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05 березня 2015 року повернуто предмет позову (норкову шубу) власнику ОСОБА_3 у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лава і Куче Україна" про стягнення майнової та моральної шкоди.

Ухвалу суду оскаржив відповідач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Лава і Куче Україна".

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального та матеріального права. Вважає, що в суду першої інстанції не було жодних з передбачених ст. 220 ЦПК України підстав для постановлення даної ухвали. Звертає увагу на те, що повернення майна не входило до позовних вимог позивача, а ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30.01.2015 року позовну заяву ОСОБА_3. було залишено без розгляду. Крім того зазначає, що із заявою про винесення додаткової ухвали ОСОБА_3. до суду не зверталася, а як вбачається з матеріалів справи, нею була подана скарга, в якій питання про постановлення даної ухвали позивачем не ставилось. Вказує на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані про повідомлення сторін про час, дату та місце вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення.

На підставі вищенаведеного вважає, що додаткове рішення ухвалюється у випадку вирішення справи по суті і лише в межах позовних вимог, а тому просить ухвалу районного суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України, якою керувався суд першої інстанції, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно роз'яснень, наданих у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 року №14, додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язкиосіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

З матеріалів справи вбачається, що 24.06.2014 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лава і Куче Україна" про стягнення матеріальної та моральної шкоди та просила суд розірвати квитанцію-договір від 01.03.2013 року, укладений між нею та ТзОВ "Лава і Куче Україна", стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 32000 грн. та 5000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30.01.2015 року позовну заяву ОСОБА_3. на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України залишено без розгляду.

02.03.2015 року ОСОБА_3. подала до Шевченківського районного суду м. Львова скаргу, з якої вбачається, що відповідач відмовився повернути їй виріб, оскільки останній знаходиться на зберіганні в іншому приміщенні, за що відповідно позивач повинна сплатити кошти.

Твердження суду про те, що ОСОБА_3. звернулась із заявою про винесення додаткової ухвали, є безпідставним, оскільки така заява у матеріалах справи відсутня.

Оскільки районний суд залишив позовну заяву ОСОБА_3. без розгляду, то постановлення ухвали від 05.03. 2015 року на підставі ст.220 ЦПК України суперечить положенням ст. 220 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 05 березня 2015 року є незаконною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лава і Куче Україна" задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 05 березня 2015 року скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: