АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №753/16377/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6462/2015 /2014
Головуючий у суді першої інстанції: Цимбал І.К.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
26 травня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Пікуль А.А., Невідомої Т.О. при секретарі Бугаю О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» - Чалої Ірини Миколаївни на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», третя особа: ОСОБА_6 про стягнення суми страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернувся з позовом до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», третя особа: ОСОБА_6, в якому з урахуванням зменшених позовних вимог просив стягнути з ВАТ «НАСК «Оранта» 49 490 грн. страхового відшкодування, 500 грн. витрат на проведення експертизи та 494,90 грн. судового збору. Посилається не те, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди за участю належного йому автомобіля під керуванням ОСОБА_7 на підставі довіреності та забезпеченого відповідачем транспортного засобу під керуванням ОСОБА_6, який визнаний винним у ДТП, належному позивачу автомобілю завдано механічних пошкоджень. Учасники ДТП вчасно звернулися до ВАТ «НАСК «Оранта» з відповідними заявами - повідомленнями про подію, що відбулася, проте відповідач відмовився у добровільному порядку відшкодувати шкоду.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2015 року позов задоволено; стягнуто з ВАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 49 490 грн., витрати на оплату експертизи в сумі 500 грн., судовий збір у розмірі 494,90 грн.

В апеляційній скарзіпредставник Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» - Чала Ірина Миколаївна просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у позові, змінити розподіл судових витрат, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що вчасно ВАТ НАСК «Оранта» направило представника на огляд пошкодженого майна, тому відсутні підстави для стягнення 500 грн. за складання додаткового звіту з визначення вартості матеріального збитку, проте, законодавством не заборонено проведення додаткових/повторних звітів (дослідження, експертиз) за бажанням позивача та за його власний рахунок. Ухвалюючи рішення суд взяв до уваги наданий ОСОБА_4 Висновок № 160 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, складений станом на 19.06.2014 року, порушив ч.2 п.32 Національного збитку №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 року. Крім того, учасниками ДТП надано недостовірні відомості про обставини настання події, що має ознаки страхового випадку, та не повідомлено страховика про всі відомі їм обставини, що позбавило НАСК «Оранта» можливості встановити факт ДТП, причини та обставини її настання, а також розмір шкоди. НАСК «Оранта» прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування керуючись п.37.1.3 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та висновком ЕК «Укравтоекспертиза» від 18.06.2013 року. Будь - яких доказів того, що даний висновок експерта є необґрунтованим та/або складений з порушенням вимог чинного законодавства матеріали справи не містять. Представник ОСОБА_4 про проведення судової автотоварознавчої експертизи пошкодженого транспортного засобу не звертався, вважаючи надані докази достатніми.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8, представника ВАТ «НАСК «Оранта» - Чалої І.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхуванняодна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальникзобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Відповідно до п.34.3 ст.34 Закону, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Судом встановлено, що 16.03.2013 року у с. Рожнів, Косівського району Івано - Франківської обл.., відбулася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортних засобів «Фольксваген пасат», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та транспортного засобу «КіаЧерато», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7, який керував автомобілем на підставі довіреності, виданої ОСОБА_4

В результаті ДТП автомобіль «КіаЧерато», д.н.з. НОМЕР_2, зазнав механічних пошкоджень (а.с.6-12).

Згідно постанови Косівського районного суду Івано - Франківської області ОСОБА_6 визнаний винним у вчинені вказаного ДТП (а.с.13,14). Постанова набрала законної сили.

На час ДТП цивільно - правова відповідальність ОСОБА_6, як власника транспортного засобу «Фольксваген пасат», д.н.з. НОМЕР_1, застрахована у ВАТ «НАСК «Оранта» відповідно до полісу №АВ/4333253, строк дії з 13.08.2012 року до 12.08.2013 року (а.с.15,16). Відповідно до полісу страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн., франшиза 510 грн..

Судом встановлено, що 18.03.2013 року представник ОСОБА_4 та ОСОБА_6 звернулися до ВАТ «НАСК «Оранта» відповідними письмовими заявами - повідомленнями про ДТП, крім того ОСОБА_6 16.03.2013 року телефоном повідомив ВАТ «НАСК «Оранта» про ДТП одразу після її настання (а.с.17-21).

19.03.2013 року старшим аварійним комісаром, оцінювачем ОСОБА_9 було оглянуто автомобіль «КіаЧерато», д.н.з. НОМЕР_2, про що складено протокол (акт) огляду транспортного засобу (а.с.22-24). Проте, в строки передбачені ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ВАТ «НАСК «Оранта» ОСОБА_4 не повідомило.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.04.2013 року представник ОСОБА_4 звернувся до ВАТ «НАСК «Оранта» із письмовою заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.27-28).

Відповідач посилається на те, що відповіддю від 20.06.2013 року було відмовлено ОСОБА_4 у здійсненні страхового відшкодування з підстав неможливості встановлення факту ДТП і участі забезпеченого транспортного засобу в останньому, оскільки відповідачем було замовлено трасологічне дослідження, результати якого не підтвердили причин та обставин ДТП (а.с.76,77).

Представник позивача зазначив, що копії даної відповіді він не отримував. Натомість всупереч положенню ст.60 ЦПК України, представник відповідача не надав доказів на підтвердження направлення позивачу та отримання ним цієї відповіді.

Оскільки тривалий час від відповідача не було відповіді за заявою ОСОБА_4 про виплату страхового відшкодування, останній звернувся до експерта - автотоварознавця для встановлення розміру відновлювального ремонту.

Згідно висновку № 160 від 19.06.2014 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «КіаЧерато», д.н.з. НОМЕР_2 станом на 19.06.2014 року складає 72 721,37 грн., витрати на проведення експертизи - 500 грн. (а.с.35-66).

24.06.2014 року представник позивача направив на адресу ВАТ «НАСК «Оранта» вимогу про виплату страхового відшкодування (а.с.29-32).

Проте, листом від 08 липня 2014 року відповідач повідомив про відмову у виплаті страхового відшкодування з посиланням на п.37.1.3 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди (а.с.33-34).

Посилання представника ВАТ «НАСК «Оранта» на те, що відмова у виплаті страхового відшкодування є правомірною з врахуванням висновків проведеного трасологічного дослідження безпідставні. Оскільки обставини ДТП, які начебто не підтвердилися в результаті проведеного дослідження спростовуються постановою у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили і не була оскаржена в подальшому відповідачем.

ВАТ «НАСК «Оранта» критично відноситься до звіту з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля наданого позивачем, проте, всупереч положенню ст.143 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом про звернення до суду з клопотанням про призначення відповідної експертизи для з'ясування розміру завданих збитків.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази суд прийшов до вірного висновку про неправомірність дій відповідача та задоволення позову..

Позовні вимоги належним чином розглянуті судом першої інстанції, всім дослідженим доказам дана належна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухваленого рішення. Підстав для скасування рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» - Чалої Ірини Миколаївни відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-