У х в а л а

іменем україни

15 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Дарницького районного управління Головного управління МВС України в м. Києві до ОСОБА_4 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Дарницьке районне управління Головного управління МВС України в м. Києві (далі - Дарницьке РУГУ МВС України в м. Києві) звернулося до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що відповідач у трудових відносинах із позивачем не перебуває, а відтак проживає у гуртожитку позивача без відповідних на це правових підстав.

Враховуючи наведене, позивач просив ухвалити рішення, яким виселити ОСОБА_4 разом із неповнолітньою донькою ОСОБА_5 із кімнати АДРЕСА_1 без наданні іншого жилого приміщення.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2015 року, позов задоволено. Виселено ОСОБА_4 разом із неповнолітньою донькою ОСОБА_5 із кімнати АДРЕСА_1 без наданні іншого жилого приміщення.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідачі не є працівниками Дарницького РУГУ МВС України в м. Києві, на балансі якого знаходиться вказаний гуртожиток, їх вселення у спірне житлове приміщення відбулося без законних правових підстав та вони не належать до переліку осіб, які не підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова