Провадження № 4-с/161/94/15
У Х В А Л А

06 серпня 2015 року місто ОСОБА_1

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Присяжнюк Л.М.,

з участю секретаря Лукашевич І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду в місті Луцьку скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_2 на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа,-

ВСТАНОВИВ:

27.07.2015 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_2 звернулося до суду із скаргою на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа від 19.06.2014 року. Зазначає, що 18.10.2010 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області ухвалено рішення у цивільній справі № 2-7745/2010 за позовом ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та яке набрало законної сили 25.10.2010 року. 19.06.2015 року державним виконавцем Першого ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Банк не погоджується із вищевказаною постановою, оскільки державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обовязків, не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів боржника. Оскільки оскаржувану постанову банк отримав 15.07.2015 року, строки її оскарження стягувачем не пропущені. Просить визнати дії державного виконавця Першого ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 про не надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанови про повернення виконавчого документа неправомірними; визнати дії старшого державного виконавця Першого ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірними; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.06.2014 року ВП 27056083; зобовязати державного виконавця Першого ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 провести виконавчі дії з виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2010 року у справі 2-7745/2010.

Представник стягувача у судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву якою просив розгляд скарги проводи у відсутності представника скаржника, скаргу підтримав у повному обсязі.

Державний виконавець Першого ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 та боржник ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися. Від державного виконавця надійшла заява про слухання скарги у її відсутності.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду скарги, а тому дослідивши та проаналізувавши подані суду докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу», завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до статті 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Судом встановлено, що 14.06.2014 року постановою державного виконавця Першого ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 виконавчий документу цивільній справі № 2-7745/210 про стягнення боргу із ОСОБА_3 в користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» було повернуто стягувачеві на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки майно, за адресою, вказаною у виконавчому документі боржник фактично проживає, проте майна належного йому на праві приватної власності, на яке можна було б звернути стягнення не виявлено, про що складений відповідний акт та свідчать довідки органів про відсутність рухомого/нерухомого майна, відсутність відкритих рахунків у банках, відсутність пенсії в останнього (а.с.6).

Як вбачається із копій матеріалів виконавчого провадження ВП № 27056083,за боржником ОСОБА_3 права власності на нерухоме майно та транспортні засоби не зареєстровано і в матеріалах виконавчого провадження наявні документи на підтвердження того, що державним виконавцем було вчинено всі дії по виявленню майна боржника, зокрема, зроблені запити в установи банків щодо відомостей про наявність рахунків, зясовано, чи має боржник нерухоме чи рухоме майно у власності, а також інші доходи.

Окрім того, 10.06.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_3 та оголошено заборону його відчуження.

Статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, повертається стягувачеві у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Про наявність таких обставин державний виконавець складає акт.

Судом встановлено, що державний виконавець здійснив усі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку боржника та його майна, однак вони виявилися безрезультатними.

Таким чином, доводи скаржника, що державним виконавцем порушені вимоги ст.30 Закону України, та у визначений законом строк - 6 місяців з дня відкриття виконавчого провадження державний виконавець не провів всі виконавчі дії з виконання рішення суду та передчасно виніс оскаржувану постанову є необґрунтованими та недоведеними в силу ст.58 ЦПК України належними та допустимими доказами.

В той же час, скаржником не надано суду належних та допустимих доказів щодо не надіслання державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу рекомендованим листом, внаслідок чого були порушені права банку, так як до матеріалів скарги не додано конверту, яким надсилалася постанова чи іншого документу УДППЗ «Укрпошта», що свідчить про те, що вказану постанову про повернення виконавчого документа стягувач отримав звичайним листом, а не рекомендованим.

Таким чином, оскільки державним виконавцем вжито всіх передбачених законом заходів примусового виконання рішення, інші обставини, на які посилається скаржник недоведені допустимими і належними доказами, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 383, 387 ЦПІК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_2 на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Луцький міськрайонний суд Волинської області до апеляційного суду Волинської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Луцького міськрайонного суду Присяжнюк Л.М.