Номер провадження: 22-ц/785/5315/15
Головуючий у першій інстанції Максимович Г. В.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 20 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу,

встановила:

07 лютого 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» (далі - ПАТ «Марфін Банк») звернувся до суду з позовом, в якому ставив питання про стягнення з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 17 236,6 доларів США та 42892,21 грн.

Після збільшення позовних вимог, позивач просив стягнути на користь ПАТ «Марфін Банк» солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_5, а також солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором в сумі 19 217,51 доларів США і 323 984,37 грн., та стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних частинах на користь ПАТ «Марфін Банк» судовий збір в розмірі 3654,0 грн. (т.1 а.с.2-5, 132-133, 185-186).

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ОСОБА_3 не виконує умови договору кредиту, а тому в солідарному порядку з нею несуть відповідальність поручителі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 та представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд у задоволенні позову відмовити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Марфін Банк» було відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Марфін Банк» ставить питання про скасування вищевказаного судового рішення із ухваленням нового про задоволення його позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду було ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ПАТ «Марфін Банк» пропустив строк звернення до суду за захистом своїх прав стосовно поручителів ОСОБА_8 та ОСОБА_4, як то передбачено ст. 559 ЦК України.

Крім викладеного, суд виходив із того, що враховуючи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спільно поруку не давали, то вони не є солідарними боржниками, а тому в задоволенні позовних вимог у солідарному порядку слід відмовити.

Однак, повністю з таким висновком суду погодитись не можна, з огляду на наступні обставини.

Як вбачається із п. 1.1. кредитного договору №256/R, укладеного 26 лютого 2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», та ОСОБА_3, Банк зобов'язався надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом перерахування з позичкового рахунку на поточний (валютний) рахунок Позичальника на строк з 26 лютого 2008 року, з терміном погашення - 26 лютого 2015 року (далі - Кредитний договір) (т.1 а.с.6).

У відповідності до п.2.3.3. Кредитного договору у випадках затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, Банк має право вимагати дострокового погашення суми кредиту та нарахованих відсотків, а також пені і штрафних санкцій. В свою чергу позичальник повинен повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, комісію, відсотки за фактичний строк його користування, та в повному обсязі виконати інші зобов'язання за договором протягом 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про таку вимогу від Банку (т.1 а.с.8).

Крім того, в забезпечення виконання Кредитного договору, 28 лютого 2008 р. між ОСОБА_5 та ПАТ «Марфін Банк» було укладено договір поруки №381г, за умовами якого поручитель відповідає перед банком за виконання зобов'язань по вищезазначеному кредитному договору в тому ж розмірі, що позичальник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, штрафів, непі та інших платежів, відшкодування збитків (пункт 1.2. договору поруки №381 г). А у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, відповідно до пункту 1.4. договору поруки, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники (а.с.33-34).

Також 14 лютого 2011р. ПАТ «Марфін Банк» було укладено аналогічний договір поруки за №00563г з ОСОБА_4, яка так само як ОСОБА_5, відповідає перед банком за виконання зобов'язань за кредитним договором №256/R від 26.02.2008р. в повному обсязі, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (пункти 1.1., 1.4. договору поруки №00563г). У випадку невиконання зобов'язань за кредитним договором, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники (пункт 1.3. договору поруки №00563г) (а.с.38-39).

Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що з 06.02.2013р. відповідач ОСОБА_3 не здійснювала оплату будь-яких коштів за кредитним Договором (т.1, а.с.192).

За змістом першого речення ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного строку виконання зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У відповідності до ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами

Однак, відмовляючи в позові, суд виходив із другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України, згідно якого якщо строк основного зобов'язання встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З цих підстав колегія суддів зазначає, що висновок суду про застосування до спірних правовідносин другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України, є безпідставним і необґрунтованим, оскільки, як було зазначено вище, Кредитним договором №256/R було встановлено строк виконання основного зобов'язання, а саме 26 лютого 2015 року.

Крім того, є необґрунтованим і безпідставним висновок суду, згідно якого було відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог до позичальника за Кредитним договором - ОСОБА_3, адже вимоги Банку до цієї особи ґрунтуються не на договорах поруки, а на Кредитному договорі, строк дії якого не сплив до пред'явлення позову.

Таким чином, до спірних правовідносин в даному випадку слід застосувати перше речення ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, згідно листа, вих. №5197/01 від 18 грудня 2013 року ПАТ «Марфін Банк» повідомило ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_3 не виконує умови Кредитного договору та має заборгованість по виконанню умов договору №256/R від 26.02.2008р., у зв'язку з чим Банк вимагає повного дострокового погашення заборгованості по кредиту, процентам та неустойки на протязі тридцяти днів з дня отримання повідомлення (т.1 а.с.65-67)

Таким чином, ПАТ «Марфін Банк» змінило строк виконання основного зобов'язання і встановило його наступною датою: 18 грудня 2013 року.

У зв'язку з цим, та у відповідності до першого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України Банк мав право протягом 6 місяців після вказаної дати звернутись до суду з позовом як до основного позичальника, так і до поручителів про повне погашення кредитної заборгованості, у тому числі відсотків за користування кредитом, пені та штрафних санкцій.

Оскільки ПАТ «Марфін Банк» звернулося до суду з даним позовом 07 лютого 2014 року, строк звернення за захистом своїх прав Банком не пропущений, а договори поруки не є припиненими.

Крім викладеного, колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч.3 ст.554 ЦК України особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом вказаної норми права солідарно перед кредитором відповідають лише поручителі, які поручились за належне виконання ним зобов'язань. Тобто, поручителі по різним договорам поруки не відповідають в солідарному порядку між собою.

Таким чином, враховуючи, що поручитель ОСОБА_5, та поручитель ОСОБА_4 уклали самостійні договори поруки, якими поручились перед ПАТ «Марфін Банк» за належне виконання боржником ОСОБА_3 кредитних зобов'язань, кожен із них має нести солідарну відповідальність із боржником, та не несе такої відповідальності між собою.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення позовних вимог ПАТ «Марфін Банк», та стягнути з відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 солідарно, а також з відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_5 солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 19 217,51 доларів США, а також 302 959,63 грн., із яких: 14 841,60 доларів США - заборгованість по основному боргу по кредиту; 4 375,91 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків; 209 005,37 грн. - заборгованість за пенею за несплату основного боргу; 64 129,56 грн. - заборгованість за пенею за несплату процентів; 29 824,70 грн. - штраф за невиконання прийнятих зобов'язань.

При цьому колегія суддів зазначає, що заяви від відповідачів про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності не надходило.

Також колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь ПАТ «Марфін Банк» в рівних частках сплачений судовий бір, у загальному розмірі 5481 грн., із яких 3654 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції (т.1, а.с.81, 138) і 1827 грн. - за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (а.с.132).

Стосовно того, що відповідач ОСОБА_5 не міг отримати вимогу Банку від 18 грудня 2013 року, оскільки перебував під вартою і був звільнений лише 26 грудня 2013 року, то в даному випадку зазначені обставини не відіграють правового значення, оскільки зазначену вимогу отримав основний боржник ОСОБА_3 (т.1, а.с.65), а тому саме з цього часу вважається, що строк виконання основного зобов'язання настав.

Що стосується вимог ПАТ «Марфін Банк» від 19 березня 2013 року та від 18 квітня 2013 року (т.2, а.с.164, 165), то вони стосуються не вимог щодо повного дострокового погашення кредитної заборгованості і всіх його складових, а лише щодо погашення поточної простроченої заборгованості, а тому зазначеними вимогами Банк не змінював строк дії Кредитного договору, а лише ставив питання щодо погашення заборгованості.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія судів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення зазначеним вимогам не відповідає, доводи апеляційної скарги його повністю спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ПАТ «Марфін Банк» задовольнити частково.

Часткове задоволення апеляційної скарги полягає у тому, що в апеляційній скарзі апелянт ставить питання про стягнення з відповідачів грошових сум у більшому розмірі, ніж у позовній заяві в її остаточній редакції (т.2, а.с.92-93).

Оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів позбавлена можливості вийти за межі заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 20 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно, а також з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 19 217,51 (дев'ятнадцять тисяч двісті сімнадцять доларів США, 51 цент), а також 302 959,63 грн. (триста дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят дев'ять гривень 63 копійки), із яких:

14 841,60 (чотирнадцять тисяч вісімсот сорок один долар США, 60 центів) - заборгованість по основному боргу по кредиту;

4 375,91 (чотири тисячі триста сімдесят п'ять доларів США, 91 цент) - заборгованість по сплаті відсотків;

209 005,37 грн. ( двісті дев'ять тисяч п'ять гривень 37 копійок) - заборгованість за пенею за несплату основного боргу

64 129,56 грн. (шістдесят чотири тисячі сто двадцять дев'ять гривень 56 копійок) - заборгованість за пенею за несплату процентів;

29 824,70 грн. ( двадцять дев'ять тисяч вісімсот двадцять чотири гривні 70 копійок) - штраф за невиконання прийнятих зобов'язань.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних частинах на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» судовий збір в розмірі 5 482 грн. (п'ять тисяч чотириста вісімдесят дві гривні).

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко