Справа № 727/3515/15-ц
Провадження № 2-п/727/50/15
УХВАЛА

28 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Чебуришкіній Н.Ю.

розглянувши заяву представника ПАТ «Ідея Банк» про скасування заочного рішення, -

встановив:

22 червня 2015 року рішенням Шевченківського райсуду м. Чернівці визнано недійсними укладені між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» кредитні договори від 23.08.2012 р. № В86.102.75263 та від 13.06.2013 р. № Л69.188.22977 в частині третейських угод (5.6).

Представник відповідача в поданій заяві просить скасувати заочне рішення по справі, оскільки при постановленні рішення суд не врахував всіх обставин справи, а тому висновок суду є передчасним, а також таким, що не підтверджується жодними доказами по справі та не відповідає реальним обставинам справи.

Представник ПАТ «Ідея Банк» в судове засідання не зявився, звернувся з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у його відсутність, заяву підтримує.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, звернулася з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність, просила відмовити у задоволенні заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню у звязку з наступним.

За місцем знаходження відповідача неодноразово надсилались судові повістки про виклик до суду для участі в розгляді цієї справи. Кожного разу до суду повертались повідомлення про вручення представникам відповідача повісток.

Жодних доказів тому, що представники відповідача з поважних причин не зявлялися в судове засідання суду не було надано.

А тому у суду були всі підстави для розгляду справи в заочному порядку.

Згідно з ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Посилання представника відповідача на обставини, які є підставою для перегляду заочного рішення суду, на думку суду не мали істотного значення для правильного вирішення справи.

Судом було встановлено, що між сторонами 23.08.2012р. та 13.06.2013р. були укладені кредитні договори.

Позивач просив суд визнати недійсним пункти 5.6 цих кредитних договорів, які містять третейське застереження, за своїм змістом є третейською угодою в розумінні ст. 12 Закону України «Про третейські суди».

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що Законом України від 03 лютого 2011 року «Про внесення змін до ст. 6 Закону України «Про третейські суди», ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено п. 14, за яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку. Вказаний закон набрав чинності 12 березня 2011 року, тобто ще до укладення кредитного договору між сторонами.

Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

ОСОБА_2 набрав чинності 12 березня 2011 року.

На час укладання кредитного договору (27 квітня 2012 року) ОСОБА_2 України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-64цс15.

За таких обставин суд вважає, що підстав для перегляду заочного рішення суду немає, отже заява має бути залишена без задоволення.

Керуючись ст. 231,232 ЦПК України

Ухвалив:

Заяву представника ПАТ «Ідея Банк» про скасування заочного рішення Шевченківського райсуду м. Чернівці від 22 червня 2015 року про визнання недійсними укладених між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» кредитних договорів від 23.08.2012 р. № В86.102.75263 та від 13.06.2013 р. № Л69.188.22977 в частині третейських угод (5.6). залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення ухвали до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя :