У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної Н.А., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_4, ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіалінії Візз Ейр Україна» про розірвання договору та стягнення грошових коштів за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіалінії Візз Ейр Україна» на рішення апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року позивачі звернулися до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 28 жовтня 2013 року ОСОБА_4 придбав на сайті авіакомпанії відповідача для себе, дружини, дочки та тещі чотири електронні квитки на рейс WU 6277 Київ-Вільнюс з датою відправлення 25 квітня 2014 року та чотири електронних квитки на зворотній рейс WU 6278 Вільнюс-Київ з датою вильоту 02 травня 2014 року.

Крім цього, на сайті компанії на зазначений рейс для всіх осіб було придбано послугу «пріоритетна посадка» та здійснено реєстрацію посадки. Через перенесення рейсу WU 6277 Київ-Вільнюс до м. Вільнюса, вони вилетіли 24 квітня 2014 року, а скористатись зворотнім рейсом WU 6278 Вільнюс-Київ 02 травня 2014 року не змогли через скасування рейсу, у зв'язку з чим вимушені були повертатись додому 02 травня 2014 року рейсом іншої авіакомпанії.

Посилаючись на те, що відповідач про скасування рейсу з датою вильоту 02 травня 2014 року повідомив електронною поштою лише 28 квітня 2014 року о 18 год. 02 хв., зазначивши, що дату відправлення рейсу змінено на 29 квітня 2014 року о 18 год. 10 хв., позивачі просили суд розірвати договір перевезення пасажирів і багажу від 28 жовтня 2013 року, укладений між сторонами на перевезення 02 травня 2014 року з м. Вільнюса до м. Києва та стягнути з відповідача на їх користь компенсацію в розмірі 250 євро на кожну особу на загальну суму 1000 євро, що еквівалентно 17 208 гривням.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення компенсації скасовано та ухвалено в цій частині нове.

Ухвалено стягнути з ТОВ «Авіалінії Візз Ейр Україна» на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_4, ОСОБА_7 17 208 гривень по 4 302 гривні на кожного.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Авіалінії Візз Ейр Україна» просить скасувати рішення суду апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення компенсації, апеляційний суд виходив з того, що доведення факту інформування пасажира про правила та умови перевезення, порядок бронювання місць та рейсах, тарифи, такси (збори), про розклад та строки виконання рейсу покладається на авіаперевізника, який не надав доказів повідомлення позивачів про скасування рейсу не менш ніж за два тижні до запланованого часу відправлення, а тому дійшов обгрунтованого висновку про стягнення компенсації, передбаченої ч. 5 ст. 104 ПК України.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про розірвання договору перевезення пасажирів та багажу, апеляційний суд погодився з висновком про те, що рейс було скасовано в односторонньому порядку, а тому оскаржуваний договір вважається розірваним.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіалінії Візз Ейр Україна» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.
Горелкіна Н.А. Іваненко Ю.Г.