У Х В А Л А

4 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Охрімчук Л.І.,
Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року в справі за позовом Дарницького районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про виселення,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 2 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2015 року, позов Дарницького районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві задоволено: виселено ОСОБА_4, ОСОБА_5 із кімнати № 134 гуртожитку по АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, вказані судові рішення залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судового рішення ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвалених у справі рішень та ухвалення нового рішення про відмову в позові з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема статей 127-129 ЖК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвалу Верховного Суду України від 17 листопада 2010 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 жовтня 2013 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Задовольняючи позовні вимоги Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві та виселяючи відповідачів з гуртожитку, що перебуває на балансі районного управління внутрішніх справ, суди виходили з того, що права колишніх членів сім'ї працівника, якому було надано гуртожиток на період його роботи, є похідними від його прав. Враховуючи, що ОСОБА_6 (колишній чоловік відповідачки ОСОБА_4.), отримавши в 2011 році наказ щодо подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ Київської області, виселився зі спірної кімнати в гуртожитку та знявся з реєстраційного обліку, виселенню підлягають і колишні члени його сім'ї.

Надані заявником ухвала Верховного Суду України від 17 листопада 2010 року та ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 жовтня 2013 року не можуть бути зразками неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суди касаційної інстанції скасувавши рішення судів першої та апеляційної інстанцій, направили справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених частиною другою статті 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом Дарницького районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про виселення до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України.

Судді: Н.П. Лященко
Л.І. Охрімчук
А.Г. Ярема