РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2659/14-ц

01 липня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Олійник П. В.

при секретарі - Вознюк Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом Органу опіки і піклування Костопільської районної державної адміністрації, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Костопільської РДА звернулися в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про відібрання малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення аліментів в сумі 300грн., щомісячно на утримання малолітнього.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні, позов не визнала.

В судовому засіданні було заслухано прокурора прокуратури Костопільського району Романюка І.М., який підтримав позов про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав., та представника Костопільського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Натяжко В.М., яка підтримала позов про відібрання дитини .

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, вважає заявлені вимоги обґрунтованими.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що відповідач є матір'ю малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відомості про батька дитини записані у відповідності до ч.1 ст.135 СК України.

Мати дитини ОСОБА_2, 1996 р.н., перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-річного віку, ухиляється від виконання батьківських обов»язків. Не створила належних умов для проживання та виховання дитини в сім»ї, проживає по кілька тижнів у інших громадян .

Після народження дитини відповідач разом з дитиною повинна була проживати у своєї бабусі, по АДРЕСА_1, оскільки за її місцем проживання умов для проживання новонародженої дитини не було. За місцем проживання в с. Пісків для дитини були створені необхідні умови, проте через деякий час відповідачка повернулася з малолітнім до своїх батьків. Сім»я ОСОБА_2 перебуває у Костопільскому районному центрі соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді на обліку сімей, які опинились у складних життєвих обставинах, перебуває під соціальним патронажем. ОСОБА_2 не виконує рекомендації працівників центру щодо створення належних умов для фізичного та духовного розвитку дитини.

За інформацією дільничої служби Костопільської амбулаторної загальної практики та сімейної медицини, вбачається що малолітній ОСОБА_1 проживає у неблагополучних умовах.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Костопільської РДА №36 від 30.10.2013 р., вирішено відібрати малолітнього ОСОБА_1 від ОСОБА_6, без позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до наданого суду акту обстеження матеріально-побутових умов проживання в помешканні відповідачки не створено належних умов для проживання і виховання малолітньої дитини.

Рішенням органу опіки і піклування Костопільської РДА №36 від 30.10.2014 р надано висновок про доцільність відібрання дитини від ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав.

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім"ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна особа має право на проживання в сім'ї. Особа може бути примусово ізольована від сім'ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом, згідно ч. 3 ст. 4 СК України.

Крім того, ухилання відповідачки від виконання батьківських обов»язків підтверджуються показами свідків, а саме:

Свідок ОСОБА_7. показав, що працює лікарем-педіатром , позивачка інколи відвідує поліклініку. Догляд за дитиною не достатній, існує для дитини загроза, оскільки антисанітарні умови для проживання.

Свідок ОСОБА_8, показала, що позивачку знає, оскілька вона медсестра. Сім»я відповідачки неблагополучна, житлово-побутові умови незадовільні, їжі недостатньо.

Свідок ОСОБА_9, показав, що він працює в секторі кримінальної міліції у справах дітей в Костопільському РВ УМВС, відповіч ОСОБА_2, неналежно виконує батьківськи обов»язки, в будинку антисанітарні умови.

Згідно ст.170 Сімейного кодексу суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Як вбачається із роз"яснень, даних в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ у до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню малолітньої дитини, неналежно доглядає, залишення дитини у матері є небезпечним для життя та здоров"я, а тому малолітню дитини слід відібрати без позбавлення батьківських прав.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відповідно до ст. 184 цього Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, відповідачка зобов"язана утримувати свою неповнолітню дитину, а тому враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне стягувати з ОСОБА_2 на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення повноліття дитиною.

Крім того, з врахуванням вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідачки в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150,164,170 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву органу опіки і піклування Костопільської районної державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав задоволити частково.

Відібрати від ОСОБА_2 малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення її батьківських прав.

Передати малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, органу опіки та піклування Костопільській районній державній адміністрації для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь призначеного уповноваженим органом опікуна аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 200 грн. щомісячно починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення повноліття дитиною.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:П. В. Олійник