Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/6343/15-ц
10.07.2015 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Дубас Т.В.
при секретарі Дідур М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
Позивач ТОВ «Маркс.Капітал» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 травня 2012 року м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю: автомобіля «Опель» д.р.н. 257-94 КА, під керуванням ОСОБА_1; автомобіля «Шкода», д.р.н. ВА 7250 АО, під керуванням ОСОБА_2.
Вину відповідача у скоєнні ДТП було встановлено у судовому порядку, що підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23.05.2012 року.
На дату ДТП діяв Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Статус», що підтверджується страховим полісом № АВ/2316184.
12 червня 2012 року до ПрАТ «СК «Статус» із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_2
Керуючись умовами Договору та діючим законодавством України, ПрАТ «СК «Статус» на користь ОСОБА_2 31 379,21 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3092 від 21.09.2012 року.
Всупереч нормам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач не повідомив ПрАТ «СК «Статус» про настання ДТП.
Право вимоги перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» згідно укладеного Договору про надання фінансових послуг факторингу від 28.04.2014 року.
Станом на 31.05.2012 року позивача було зареєстровано в Державному реєстрі фінансових установ, зокрема 07.07.2011 року відповідно до Розпорядження № 421 Державної Комісії з регулювання ринків фінансових послуг Позивача було зареєстровано як фінансову установу та видано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № 296.
З метою досудового врегулювання даного питання, позивач надіслав відповідачу вимогу в порядку регресу № 53 від 28.04.2015 року, яку згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення, останній отримав 19 травня 2015 року. Проте на сьогодні відповіді на вимогу до Позивача не надходило.
Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Маркс.Капітал» 31 379,21 грн. збитків в порядку регресу та 314 грн. судових витрат з оплати судового збору.
Представник позивача направив до суду заяву якій просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомлено.
За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
01.05.2012 року приблизно о 22 годині 30 хвилин водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Опель» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по Великій Кільцевій дорозі вул. Міська, перед початком руху не переконався у безпеці даного маневру та в тому, що не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху.
Постановою Оболонського районного суду м. Києві від 23.05.2012 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та застосовано стягнення у вид штрафу в розмірі 340 грн.
Ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Подія що трапилась 01.05.2012 р. за участь відповідача, є страховим випадком.
По зазначеному страховому випадку, 21.09.2012 року ПрАТ СК «Статус» було здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 як власнику пошкодженого автомобіля «Шкода» в розмірі 31 379,21 грн., що підтверджується звітом № 797-3 про оцінку автомобіля Skoda Octavia 1.6i, страховим актом № 7562-12-59-02 від 20.09.2012 року, Розпорядженням № 7562 від 21.09..2012 року та Платіжним дорученням № 3092 від 21.09.2012 року.
Відповідно до договору про надання фінансових послуг факторингу № 4/28-04/2014 від 28 квітня 2014 р., що був укладений між ТОВ «Маркс.Капітал» (Фактор) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «СТАТУС» (Клієнт), в порядку та на умовах, визначених цим договором, Клієнт передає Фактору, а Фактор приймає і зобовязується оплатити Клієнтові усі права вимоги за грошовими зобовязаннями, що перейшли до Клієнта, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування. Перелік таких вимог зазначається згідно: Додатку № 1, Додатку № 2 та Додатку № 3 до цього Договору. Ідентифікація переданих регрес них вимог відбувається за порядком який передбачений в кожному з додатків до цього Договору.
Відповідно до п. 1.3. договору, характеристика прав, переданих Фактору Клієнтом за цим Договором: Загальна сума переданих Регресних вимог 3 582 463,26 гривень. Детальна інформація по кожній окремій регресній вимозі міститься в додатках до цього Договору.
В силу ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до п. ґ ст. 38.1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Так обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував що до нього як до фактора перейшло право регресної вимоги до відповідача ОСОБА_1 згідно Договору факторинга від 28 квітня 2014 року.
Між тим, позивачем не надано доказів в обґрунтування того, що він має право вимоги згідно відступної йому регресної вимогу до відповідача, оскільки детальна інформація по кожній окремій регресній вимозі міститься в додатках до Договору, а в самому договорі міститься лише інформація про загальну сума переданих регресних вимог на суму 3 582 463,26 грн., баз деталізації покожній окремій регресній вимозі та осіб боржників.
Однак відповідні додатки до Договору факторингу не були додані позивачем до позовної заяви, що унеможливлює суд встановити відповідне порушення прав позивача зі сторони відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не було доведено ті обставини на які він посилався як на підставу своїх вимог, а тому у вимогах позові необхідно відмовити.
Відповідно до ст.ст. 15,16, 22, 979, 992, 1077 Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто КиєвоСвятошинським судом Київської області за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Дубас Т.В.