АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

27 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г.,Саліхова В.В.

при секретарі: Бусленко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк»

на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив - Банк» про стягнення банківського вкладу та зобов'язання нарахувати відсотки за час користування коштами, -

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Подільского районного суду м. Києва від 26.12.2014 року даний позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» на користь ОСОБА_1 банківський вклад у розмірі 35 000 євро, що станом на день постановлення рішення згідно курсу НБУ становить 674 376,50 грн. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк» нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 належні йому відсотки за договором строкового вкладу «Актив Прибутковий» №ДФО-37-175886 від 23 квітня 2014 року в розмірі 8% річних за період з 23 квітня 2014 року по 23 липня 2014 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10.02.2015 року заява Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» ставиться питання про скасування заочного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Апелянт посилається на неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що судом при ухваленні рішення не було взято до уваги того, що в Банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк». 27.12.2014 року у офіційному виданні «Голос України» здійснено оголошення про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк». Позивачу на даний час виплачено 200 000 грн., а частина вкладу, що перевищує цю суму, підлягає виплаті йому в четверту чергу.

В суді апеляційної інстанції представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» Кузьмік Д.В. апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення в яких просив апеляційну скаргу відхилити. Виходячи з положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23 квітня 2014 року між сторонами був укладений договір строкового банківського вкладу "Актив прибутковий" № ДФО-37-175886.

На виконання договору банк прийняв, а вкладник передав в управління банку грошові кошти у розмірі 35 000 євро, строком з 23.04.2014 року по 23.07.2014 року. При цьому банк зобов'язався повернути вкладнику внесену суму та проценти за вкладом, що становлять 8% річних (п. 1.2-1.3 договору).

Вимога позивача про повернення депозитних коштів залишилася без задоволення. Листом від 23 липня 2014 року відповідач відмовив у видачі грошових коштів пославшись на відсутність коштів.

За змістом частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч.1 ст. 631 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

За умовами пункту 1.2 укладеного між сторонами договору банківського вкладу строк дії вкладу складав три місяці від дати внесення вкладу на відповідний рахунок, тобто з 23.04.2014 року й до 23.07.2014 року.

Судом було встановлено, що по закінченню строку дії договору, позивач звернувся до банку із заявою про повернення банківського вкладу та сплати процентів, чим засвідчив свій намір припинити дію договору.

У зв'язку з цим банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору - 23.07.2014 року.

Проте, ПАТ «КБ «Актив-Банк» кошти позивачу не повернув, чим порушив свої зобов'язання.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з банку на користь позивача необхідно стягнути вклад, а також передбачені договором проценти.

Вказані висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією висловленою Верховним Судом України у постановах від 29.05.2013 року у справі № 6-39цс13, від 28.01.2015 року 6-247цс14.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до посилання на запровадження у ПАТ «КБ «Актив-Банк" тимчасової адміністрації, у зв'язку з чим, на думку апелянта, безпідставними є вимоги про стягнення депозиту та процентів.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Правління Національного Банку України від 23.12.2014 № 838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.12.2014 № 158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк».

Частиною 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом.

Однак відповідно до п.1 ч. 6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Враховуючи положення ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та обставини, встановлені у справі, колегія суддів вважає, що введення тимчасової адміністрації не може бути перешкодою для задоволення вимог вкладника, оскільки заявлена позивачем вимога про повернення вкладу відповідала умовам договору і строк виконання обов'язку банку повернути вклад наступив 23.07.2014 року, тобто до введення тимчасової адміністрації, тому доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги.

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» відхилити.

Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 758/14471/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6345/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Войтенко Т.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.