Справа № 446/2703/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2015 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Костюк У. І.

з участю секретаря Полішко О.Б.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Камянка-Бузька справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 сільської ради третіх осіб приватного нотаріуса ОСОБА_8, державного нотаріуса Камянка-Бузької нотаріального округу про визнання права власності на ? частку у спадковому майні колгоспного двору, право власності на земельну ділянку та грошові кошти,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 предявила позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_7 сільської ради третіх осіб приватного нотаріуса ОСОБА_8, державного нотаріуса Камянка-Бузької нотаріального округу про визнання права власності на ? частку у спадковому майні колгоспного двору, право власності на земельну ділянку та грошові кошти.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11.09.2013 р. померла ОСОБА_9 До складу спадщини, що відкрилась після її смерті входить право ОСОБА_9 на ? частку будинковолодіння по вул. Борова, 1, с. Воля Жовтанецька, Камянка-Бузького району Львівської області, як члену колишнього колгоспного двору, а також земельна ділянка площею 2,5711 га, що розташована на території ОСОБА_7 сільської ради та грошові кошти на рахунку № 11701 та № 785 в філіалі № 6327/027 ТВВБ № 10013/0226 АТ «Ощадбанк». Як спадкоємець пятої черги просить визнати за нею право власності на спадкове майно двоюрідної баби ОСОБА_9

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, зіславшись на обставини викладені вище, просили позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнали, подала письмові заперечення на позовну заяву.

Представник відповідача ОСОБА_7 сільської ради Камянка-Бузького району подав заяву про розгляд справи в його відсутність, щодо позову заперечень не має. В подальшому, представник відповідача ОСОБА_10 представив в судове засідання копії з погосподарських книг, щодо вирішення спору поклався на думку суду.

Представники третіх осіб Камянка-Бузької державної нотаріальної контори та приватний нотаріус ОСОБА_8 в судове засідання не зявились.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно з розясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у постанові № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 р. ЗУ «Про власність» застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 24 грудня 2014 року № 6-192цс14 висловила правову позицію, що при вирішенні судами спору про право власності на майно колишнього колгоспного двору застосування норм статей 120, 123 Цивільного кодексу Української РСР без належного зясування питання щодо правильності зарахування будинку до суспільної групи господарств колгоспний двір, яка визначалася відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських ОСОБА_5 народних депутатів, затверджених постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських ОСОБА_5 народних депутатів, затверджених постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69, є помилковим. Зясовуючи в судовому засіданні питання щодо правового статусу спірного будинку, судом встановлено наступне.

08.06.1991 р. виконкомом ОСОБА_7 сільської ради на підставі рішення виконкому Камянка-Бузької райради № 113 від 24.05.1991 р. видано Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок № 1 по вул. Борова в с. Воля Жовтанецька Камянка-Бузького району, який в цілому належить колгоспному двору головою якого є ОСОБА_11

Згідно з довідкою № 494, виданою 22.10.2013 р. ОСОБА_7 сільською радою Камянка-Бузького району Львівської області станом на 15.04.1991 р. згідно погосподарської книги в с. Воля Жовтанецька Камянка-Бузького району вул. Борова, 1 були зареєстровані та проживали ОСОБА_11 голова сімї, ОСОБА_9 сестра.

З копій записів з погосподарської книги вбачається, що головою домогосподарства по вул. Борова, 1 в с. Воля Жовтанецька Камянка-Бузького району була ОСОБА_11, член домогосподарства ОСОБА_9, суспільна група господарства з 1971 2000 р.р. колгоспник.

ОСОБА_12 з 1950 по 1977 р.р. працювала в колгоспі ім. Ілліча (довідка ОСОБА_7 сільської ради від 12.01.1977 р.), в подальшому працювала у колгоспі «Зірка» (згідно з записами з погосподарської книги).

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_9 була зареєстрована у спірному будинку з 1989 р., де проживала до дня смерті. ОСОБА_9 приймала участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Колгоспним двором вважалося сімейно-трудове об'єднання осіб, які спільно проживали і вели спільне господарство. Неодмінною умовою його існування було членство в колгоспі хоча б одного члена сім'ї, навіть пенсіонера.

За встановлених обставин, суд відхиляє доводи відповідачів , що спірне майно не належить колгоспному двору, оскільки двір втратив статус колгоспного у 1977 р., коли ОСОБА_11 вийшла на пенсію, а ОСОБА_9 зареєстрована у будинку лише з 1989 р.

Натомість, зясувавши дійсні обставини справи та дослідивши надані сторонами доводи на підтвердження своїх вимог та заперечень суд дійшов переконання, що спірний житловий будинок належав до суспільної групи господарств колгоспний двір, членами якого на момент припинення його існування були ОСОБА_12 та ОСОБА_9

Відтак, особи, які були членами цього двору та котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні мають право на частку в праві сумісної власності на підставі ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) відповідно до якої майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності та на підставі ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.), яка визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до наведених норм цивільного законодавства, судової практики ОСОБА_12 та ОСОБА_9 належало по 1/2 частці кожній в майні колишнього колгоспного двору.

Зі свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 329642, виданого ОСОБА_7 сільською радою Камянка-Бузького району вбачається, що 11.09.2013 р. померла ОСОБА_9

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповіту ОСОБА_9 не складала, а тому спадкування її майна здійснюється за законом.

В силу положень ч. 1 ст. 1258 ЦК УКраїни спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є дочкою померлого 14.03.2000 р. ОСОБА_13, котрий є сином померлої 26.06.2006 р. ОСОБА_11 та рідним племінником померлої 11.09.2013 р. ОСОБА_9, а отже, позивач є двоюрідною онукою ОСОБА_9 та відноситься до родичів четвертого ступеня споріднення.

Відповідачі ОСОБА_14 та ОСОБА_14 є дітьми, а ОСОБА_3 дружиною (вдовою) померлого 07.03.2013 р. ОСОБА_15, котрий є сином померлого 14.03.2000 р. ОСОБА_13, котрий є сином померлої 26.06.2006 р. ОСОБА_11 та рідним племінником померлої 11.09.2013 р. ОСОБА_9 Отже, ОСОБА_15 є двоюрідним онуком ОСОБА_9, а його діти - відповідачі в справі ОСОБА_14 та ОСОБА_14 по відношенню до спадкодавця ОСОБА_9 є її двоюрідними правнуками та відносяться до родичів пятого ступеня споріднення.

Відповідно до положень ст. 1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усуваються від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Отже, позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем пятої черги за законом після смерті ОСОБА_9 і як родич ближчого ступеня споріднення усуває від права спадкування ОСОБА_4 та ОСОБА_4 як родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідачі заперечуючи позов та покликаючись на ст. 1266 ЦК України «Спадкування за правом представлення» вважають, що ОСОБА_4 та ОСОБА_4 являються спадкоємцями ОСОБА_9 на рівні з ОСОБА_1 Доводи відповідачів в цій частині є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 1266 ЦК України спадкоємцями за правом представлення можуть бути: внуки, правнуки спадкодавця, прабаба, прадід спадкодавця, племінники, двоюрідні брати та сестри спадкодавця.

Ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що до складу спадщини ОСОБА_9 входить належна їй на праві спільної власності 1/2 частка житлового будинку по вул. Борова, 1 в с. Воля Жовтанецька Камянка-Бузького району Львівської області.

До 01 січня 2013 р. Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору.

Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року.

Отже, з 1 січня 2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог, які визначені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на обєкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками.

Судом встановлено, що рішення про розподіл часток майна вищевказаного колгоспного двору між його членами ОСОБА_7 сільська рада не виносила і державна реєстрація прав власності їхніх часток не здійснювалась.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Оскільки, жоден із співвласників не виготовив правовстановлюючих документів на належні їм частки вищевказаного будинку, що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, відтак суд вважає, що право позивача в частині визнання права власності на спадкове майно ? частку вказаного вище домоволодіння підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання.

При цьому, суд вважає безпідставною вимогу позивача про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 2,5711 га та грошові кошти, які знаходяться на рахунку №11701 та № 785 філіал № 6327027 ТВБВ № 10013/0226 АТ «Ощадбанк», що яка належали ОСОБА_9, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають». У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

П. 24 вказаної Постанови вказує, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Позивачем не надано суду відмови нотаріуса від оформлення спадщини покійної ОСОБА_9 в нотаріальній конторі, на доведено обставин, які б перешкоджали одержанню в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, не ставилось перед судом питання про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою : Львівська область, Камянка-Бузький район, с. Воля Жовтанецька, вул. Борова,1, що належава ОСОБА_16 на праві спільної сумісної власності, як майно колгоспного двору, в решті позову відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Камянка -Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя У.І.Костюк