Справа №498/181/15-ц
Провадження по справі №2/498/139/15
Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді Ткачук О.Л.,
при секретарі судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-
17 лютого 2015 року, позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що вони з відповідачкою з 05 вересня 1976 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Полезненською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №16. Від сумісного проживання мають трьох повнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Причиною розпаду послужила несумісність характерів подружжя. Шлюбні відносини фактично припинились на початку 2011 року, але добровільно розірвати шлюб відповідачка відмовляється.
Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги. Просив його шлюб з відповідачкою розірвати, так як час для примирення, який надався судом, позитивного результату не дав, і він не бажає зберігати дану сімю, відновлювати подружні відносини не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно.
Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05 вересня 1976 року Полезненською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №16.
Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають.
На підставі ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з початку 2011 року.
Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 10 березня 2015 року подружжю призначено строк для примирення терміном 3 місяці, як це передбачає ст.111 Сімейного Кодексу України. Однак, даний строк сторони не використали для збереження сім'ї. Як вбачається подальше збереження сімї сторін по справі не можливе, шлюб фактично розпався, подружжя стосунків не підтримує, тримісячний термін примирення закінчився, позивач свою позовну заяву про розірвання шлюбу підтримує, миритися не бажає, відповідачка використала своє право щодо налагодження подружніх стосунків, тому суд не вбачає підстав для відмови у задоволені позову чи надання додаткового терміну для примирення, адже проживання сторін, як подружжя, суперечить їх інтересам.
Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, і вразі неможливості примирення сторін відповідно до ст. 111 Сімейного Кодексу України та на підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже позивач категорично налаштований на розірванні шлюбу, на примирення не згоден, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка чи жінку до шлюбу.
Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Частина 3 ст.115 Сімейного Кодексу України регламентує документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь позивача ОСОБА_3
На підставі ч.1 ст.24, ст. 105 ч.3, 110, 112, 113, 115, Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд -
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище Панчук), зареєстрований 05 вересня 1976 року Полезненською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №16 - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 надалі іменувати прізвищем «Годяк».
Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь ОСОБА_3.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати відділу ДРАЦС реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського МУЮ в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Великомихайлівським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Л.Ткачук