Справа № 445/72/15 Головуючий у 1 інстанції: Постигач Б.А.
Провадження № 22-ц/783/3406/15 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого - судді Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря судового засідання: Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 27 березня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» 11441, 73 грн. заборгованості та 243, 60 грн. судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2, просить таке скасувати, ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що рішення є незаконним, та необґрунтованим, тобто прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, за неповного з`ясування обставин справи. На думку апелянта, районний суд не взяв до уваги та групо проігнорував той факт, що спірний кредитний договір не був укладений у письмовій формі, що має наслідком його нікчемність. Крім того, судом не враховано відсутність у кредитному договорі істотних умов, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Судом проігноровані подані відповідачем (апелянтом) докази часткової сплати боргу на користь позивача.

В судовому засіданні відповідач-апелянт апеляційну скаргу підтримав, представник позивача таку заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України,рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не дотримано умов укладеного договору, зобов`язання не були виконані належним чином відповідно до умов договору.

З висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Встановлено, що згідно з анкетою-заявою від 05.04.2011 року ОСОБА_2 отримав у банку кредитну картку «Універсальна» та пенсійну картку ПАТ КБ «Приват Банк». Оформлений 05.04.2011 року кредит вподальшому 21.06.2011 року був переоформлений на престижну картку «Голд», відповідно до якої ОСОБА_2 отримав кредит на суму 10000,00 грн. зі сплатою 30 % річних. Проценти за користування кредитом та частину кредиту останній зобов`язаний був сплачувати щомісячно, проте відповідних умов не дотримався.

Визнавши частково позов, ОСОБА_2 зазначив про те, що йому було відомо про необхідність повернення щомісяця 700,00 грн., однак повертав лише 500, 00 грн., на що звернуто увагу судом першої інстанції.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 21.06.2011 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приват Банк», станом на 05.12.2014 року загальна сума заборгованості ОСОБА_2 становить 11795, 62 грн. (а.с.5-6).

Клопотанням від 26.03.2015 року позивач уточнив суму заборгованості - 12747, 59 грн. (а.с.63).

З довідки про заборгованість від 27.03.2015 року вбачається загальна заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Приват Банк» станом на 27.03.2015 року в розмірі 11441,73 грн. (а.с.64).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Виходячи зі змісту ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів.

Відповідно до ст.1055 ЦК України,кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Доводи апелянта про те, що кредитний договір не був укладений між сторонами у письмовій формі, на увагу не заслуговують.

Так, згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

З умов договору вбачається, що позичальник своїм підписом на анкеті-заяві підтвердив ознайомлення та згоду з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», що в своїй сукупності складають договір про надання банківських послуг.

Зазначене в цілому спростовує і доводи апелянта про відсутність у кредитному договорі б/н від 21.06.2011 року істотних умов, визначених ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Зокрема, умова договору про нарахування відсоткової ставки передбачена п.2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг», згідно з яким проценти за користування кредитом банк нараховує в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що викладені на відповідному банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів.

Встановлюючи обставини у справі, судом першої інстанції взято до уваги наявні в матеріалах справи розрахунки та довідку ПАТ КБ «Приват Банк» про розмір заборгованості станом на 27.03.2015 року, довідки про рух коштів (а.с.57-59), будь-яких інших доказів у підтвердження неправильного розрахунку заборгованості, що зменшують розмір позовних вимог, відповідач суду не представив.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу, яка не спростовує висновків суду першої інстанції, слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу яка не спростовує висновків суду першої інстанції слід залишити без задоволення.

Керуючись ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.ст. 313, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 27 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскарженою в касаційному порядку протягом двадцяти днів подачею касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.