Справа № 209/2782/15-ц
Провадження № 2/209/1353/15
08 вересня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Решетник Т.О.,
за участю секретаря Погрібної О.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю "Абонент ХХІ", Дніпровський районний відділ у місті Дніпродзержинську ГУ ДМС у Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, що є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстрації по зазначеній квартирі та виключення відомостей про нього із особового рахунку на квартиру.
На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вона, ОСОБА_1, проживає та зареєстрована в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею у зазначеній квартирі зареєстровані та постійно проживають члени її сім'ї: дочка ОСОБА_4, 1991 року народження, та син ОСОБА_3, 1982 року народження. Також в зазначеній квартирі з 1992 року зареєстрований син її рідного брата ОСОБА_5 - відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який відповідно доводиться їй племінником. Квартира не є приватизованою і належить до комунальної власності міста Дніпродзержинська. Це житлове приміщення було виділено її родині на підставі рішення виконавчого комітету Заводської районної ради м. Дніпродзержинськ № 375 від 01 лютого 1979 року на склад сім'ї із п'яти осіб: батька ОСОБА_6, матері ОСОБА_7, неї, її брата ОСОБА_5, та бабусі ОСОБА_8. У 1992 році у квартирі АДРЕСА_1 був зареєстрований син її брата - ОСОБА_9. Брат ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований у спірній квартирі до 1997 року, а потім отримав свою власну квартиру, в якій постійно проживає і зареєстрований. Але його син ОСОБА_2 залишився бути зареєстрованим у спірній квартирі, хоча з 1993 року він постійно проживав разом із своєю матір'ю, тобто колишньої дружиною брата, у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_3. Її батько ОСОБА_6 помер у 1999 році, її мати ОСОБА_7 померла у 2008 році, ще раніше померла бабуся ОСОБА_8, і всі вони були зняті з реєстраційного обліку по квартирі. В квартирі АДРЕСА_1 відповідач не проживає з 1993 року, і з цього часу в житловому приміщенні відсутні його речі, особисті документи, предмети побуту. Він ніколи не з'являвся в спірній квартирі, не претендував на проживання в ній, не турбувався про житловий стан квартири, не сплачував комунальні послуги, але з реєстраційного обліку по спірній квартирі до теперішнього часу так і не знявся. Через реєстрацію відповідача вона вимушена нести додаткові витрати, сплачуючи комунальні послуги за особу, яка тривалий час не проживає у житловому приміщенні, не утримує його, не може оформити житлову субсидію, зважаючи на значне підвищення тарифів на комунальні послуги, а також позбавлена можливості реалізувати своє право на приватизацію житла. Оскільки відповідач не проживає у зазначеній квартирі без поважної причини більше 6 місяців, вона вважає, що він втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Абонент ХХІ", в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.
Представник третьої особи - Дніпровського районного відділу у місті Дніпродзержинську ГУ ДМС у Дніпропетровській області, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв'язку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 20 лютого 1979 року Виконавчий комітет Заводської ради народних депутатів видав на ім'я ОСОБА_6 ордер на житлове приміщення № 437 на родину з 5 чоловік - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на право зайняття 4-кімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с.21).
У 1999 році помер ОСОБА_6, а в 2008 році померла ОСОБА_7, що підтверджується відповідними записами в особовому рахунку № НОМЕР_1 від 15.05.2015 року, виданим ТОВ "Абонент ХХІ" (а.с.16).
Як зазначено в позовній заяві з 15.09.1999 року позивач ОСОБА_1 визнана відповідальним наймачем житлового приміщення по АДРЕСА_1
У вищевказаній квартирі АДРЕСА_1, крім квартиронаймача ОСОБА_1, зареєстровані син позивача - ОСОБА_3, її дочка - ОСОБА_4 та її племінник та відповідач по справі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується особовим рахунком № НОМЕР_1 від 15.05.2015 року, виданим ТОВ "Абонент ХХІ" (а.с.16).
Відповідно до довідки дільниці № 1 ТОВ "Крона" від 15.05.2015 року ОСОБА_2, з заявами та повідомленнями про усунення перешкод йому у користуванні житловим приміщення, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, в період більше ніж 20 років по теперішній час не звертався (а.с.26).
Відповідно до ст.71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Відповідно до ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач ОСОБА_2 дійсно відсутній в квартирі по АДРЕСА_1 понад шість місяців без поважних причин. Відсутність у відповідача інтересу до спірної квартири, як до приміщення, що потрібне йому для проживання, відсутність фактів створення відповідачу з боку позивача перешкод у проживанні в цій квартирі, достовірно встановлені судом у судовому засіданні.
Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Вирішуючи позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстрації, суд виходить з того, що згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням (квартирою), вже є достатньою підставою для зняття його з реєстрації місця проживання в такому жилому приміщенні в порядку ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".
За наведених обставин у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.
Щодо позовних вимог про виключення відомостей про реєстрацію ОСОБА_2 з особового рахунку на квартиру, суд зазначає наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Абонент-ХХІ" є у справі третьою особою. Такий процесуальний статус виключає можливість покладення на нього рішенням суду будь-яких обов'язків, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачем судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226, 232 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю "Абонент ХХІ", Дніпровський районний відділ у місті Дніпродзержинську ГУ ДМС у Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська.
Суддя Т.О. Решетник