АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

14 травня2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Стрижеуса А.М.,

при секретарі - Бабіч К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

та зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Дельта Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору недійсним,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 23 лютого 2015 року,

встановила:

у червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 5 054 235 грн. 26 коп., посилаючись на те, що 09 жовтня 2006 року між ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі 300 000 доларів США строком до 08 жовтня 2013 року зі сплатою 13,75 % річних, а з ОСОБА_2 - договір поруки. Відповідачі свої зобов'язання належним чином не виконують, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка складається з 2 979 395 грн. 21 коп. заборгованості по тіло кредиту та 2 074 840 грн. 06 коп. заборгованості по відсотках.

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати недійсним зазначений кредитний договір, посилаючись на те, що договір було укладено із порушенням його, як споживача, прав.

Рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 23 лютого 2015 року позов було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 748 813 грн. 34 коп., в задоволенні зустрічного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, а зустрічний позов - задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач ПАТ «Дельта Банк» вказував, що 09.10.2006 р. між ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 було надано кредит в сумі 300 000 дол. США. терміном до 08.10.2013 р. На забезпечення виконання зобов'язань між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки.

Оскільки позичальник не виконував належним чином взяті на себе зобов'язання, виникла заборгованість, яку ПАТ «Дельта Банк», який придбав 27.09.2013 р. право вимоги, просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в загальній сумі 5 054 235 грн. 26 коп., та суму сплаченого судового збору.

В ході розгляду справи позивач збільшив свої вимоги та просив стягнути заборгованість в сумі 5 528 450 грн. 15 коп.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати вказаний Кредитний договір недійсним, посилаючись на те, що укладений договір суперечить вимогам Закону України «Про захист прав споживачів».

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23.02.2015 р. позовні вимоги було задоволено частково - стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість в сумі 4 748 813 грн. 32 коп., в задоволенні вимог до поручителя ОСОБА_2 та в задоволенні зустрічного позову - відмовлено.

Рішення суду позивачем - ПАТ «Дельта Банк» не оскаржувалось, а тому перевіряється лише в межах доводів апеляційної скарги, поданої ОСОБА_1

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 202, 203, 204, 215, 216, 509, 514, 516, 525, 526, 536, 610, 611, 625, 638, 639, 1049, 1050, 1054 ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів».

Задовольняючи основний позов частково, суд першої інстанції застосував наслідки пропуску строку позовної давності та зменшив розмір заборгованості, обчисливши його з 30.05.2011 р. та відмовив у задоволенні вимог до поручителя через пропуск строку на пред'явлення вимог до поручителя та вважав поруку припиненою відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України. Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказаний договір укладений без порушень вимог закону України «Про захист прав споживачів».

Висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні зустрічних вимог є законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам. Разом з тим, висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволенні основних вимог не в повній мірі відповідає встановленим по справі обставинам.

Задовольняючи заявлені банком вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що банк звернувся до суду лише 30.05.2014 р., а тому обчислив суму заборгованості за період з 30.05.2011 р. по 19.09.2014 р., застосувавши наслідки пропуску строку позовної давності, що становить за цими правовідносинами 3 роки.

Тому суд першої інстанції визначив розмір заборгованості, яка складається з: тіла кредиту в сумі 94 565 дол. США та відсотків в сумі 81 426 дол. США, що в перерахунку за курсом НБУ станом на день розгляду справи становить 2 634 580 грн. 09 коп. та 2 268 528 грн. 30 коп., а з урахуванням меж заявлених вимог - 2 114 232 грн. 42 коп., а всього - 4 748 813 грн. 32 коп.

Разом з тим, визначаючи період для нарахування заборгованості за відсотками, суд першої інстанції не врахував, що термін дії Кредитного договору закінчився 08.10.2013 р. і підстав для нарахування відсотків за користування кредитними коштами за період після 08.10.2013 р. немає. Тому розмір заборгованості за відсотками слід зменшити та визначити його в сумі 30 631 дол. США, що становить 853 379 грн. 66 коп.

Таким чином, рішення суду першої інстанції слід змінити в частині вирішення основного позову та залишити без змін в частині вирішення зустрічного позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 23 лютого 2015 року змінити та визначити розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1, в сумі 3 487 960 грн. 56 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 760/12002/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5366/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Лазаренко В.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.