АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2015 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який згодом було уточнено, до відповідача посилаючись на те, що він надає фізичним особам - споживачам житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за їх місцем проживання, у тому числі й відповідачу, правовідносини з якою оформлені шляхом відкриття особового рахунку НОМЕР_1. Відповідно до п.п.11, 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року, відповідач повинна оплачувати дані послуги щомісячно до 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Однак зобов'язання по оплаті за надані послуги з газопостачання відповідачем здійснюються несвоєчасно та неналежним чином, не в повному обсязі, в зв'язку з чим станом на 01.07.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 898 грн. 57 коп. Про наявність боргу за спожитий природний газ відповідача було повідомлено, але заборгованість залишилася непогашеною. В зв'язку з зазначеним 05.04.2013 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ним було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості. 01.07.2013 року судом було видано наказ про стягнення заборгованості, проте за заявою боржника ухвалою суду від 19.11.2013 року судовий наказ був скасований. Просив стягнути з ОСОБА_2 суму боргу за надані послуги з газопостачання, яка станом на 24.06.2015 року склала 641,95 коп. та судовий збір у сумі 243,60 коп.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» суму заборгованості в розмірі 641 грн. 95 коп. на розрахунковий рахунок 1243 в філії Дніпропетровського відділення обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 305482, код ОКПО 20262860.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвали нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтву про право власності на житло від 13.08.1997 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно довідки від 18.02.2013 року, виданої Головою правління ОСББ «Гладкова 19-А» Коваль С.В., ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_3 зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з газопостачання, які надає за вказаною адресою ПАТ «Дніпрогаз» відповідно до особового рахунку НОМЕР_1, відкритого на ім'я ОСОБА_2 (а.с.9). Споживання природного газу за вказаною адресою здійснюється за відсутністі газового лічильника та за відсутності укладеного з ПАТ «Дніпрогаз» відповідного договору про надання послуг з газопостачання.

Зобов'язання по оплаті за надані послуги з газопостачання ОСОБА_2 здійснювалися несвоєчасно та неналежним чином, не в повному обсязі, в зв'язку з чим утворилася заборгованість, про що її було повідомлено позивачем, але заборгованість залишилася непогашеною.

05.04.2013 року ПАТ «Дніпрогаз» звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за спожитий природний газ у сумі 711,53 грн.

Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ від 01.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 711 грн. 53 коп. та судового збору у розмірі 114,70 грн.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2013 року за заявою ОСОБА_2 вказаний наказ був скасований із роз'ясненням ПАТ «Дніпрогаз» права на звернення з тією ж вимогою до суду у позовному порядку.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань по оплаті послуг з газопостачання, перед ПАТ «Дніпрогаз» утворилася заборгованість, яка станом на 01.07.2014 року склала 898,57 грн.

З урахуванням часткового погашення відповідачем за час розгляду справи судом заборгованості, станом на 24.06.2015 року вона стала складати 641,95 коп.

Добровільно погасити борг відповідач не бажає.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.68 ЖК України, ст.ст.256, 260, 261, 264, 267, 526 ЦК України, «Правилами надання населенню послуг з газопостачання», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 р. № 2246, Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 року № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газового лічильника», Тимчасовим положенням про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових або на групу будинків), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №620 від 16.05.2002 року (надалі Положення),прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог позивача, проте колегія суддів вважає необхідним змінити рішення суду першої інстанції в частині правових підстав задоволення позовних вимог, додатково зазначивши як правову підставу задоволення позовних вимог ст.162 ЖК України, згідно з якою плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що між сторонами не було укладено Договору з надання послуг з газопостачання, отже неможливо достеменно встановити факт надання комунальних послуг з однієї сторони та факт отримання та споживання комунальних послуг з іншої сторони, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки згідно довідки від 18.02.2013 року, виданої Головою правління ОСББ «Гладкова 19-А», вона зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з газопостачання, які надає за вказаною адресою ПАТ «Дніпрогаз» відповідно до особового рахунку НОМЕР_1, відкритого на її ім'я.

Відсутність між сторонами договору про надання послуг не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки послуги з газопостачання надавалися позивачем, та відповідач, проживаючи в квартирі АДРЕСА_1, фактично користувалася послугами позивача, від яких в установленому порядку не відмовлялися, проводила часткову оплату послуг.

Статтями 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін.

Доводи апеляційної скарги про незастосування судом першої інстанції строків позовної давності у даному спорі також не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не спростовують висновки суду та встановлені ним обставини, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права. Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував доводи сторін в цій частині та надані ними докази, надав їм відповідну правову оцінку відповідно до норм діючого законодавства.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2015 року змінити в частині правових підстав задоволення позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова