Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2015 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Форма і зміст позовної заяви визначена в статі 119 Цивільного процесуального кодексу України, як передбачено нормою даної статті, позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Як зазначено частині першій та другій ст.26 Цивільного процесуального кодексу України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі є сторони, треті особи, представники стороні та третіх осіб. У справах наказного та окремого провадження особами, які беруть участь у справі, є заявники, інші заінтересовані особи, їх представники.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, з вимогою встановити факт, що має юридичне значення, однак у позовній заяві не визначено відповідача по справі, тобто юридичну особу та/або фізичну особу, які порушили права позивача, у зв'язку з чим виникла необхідність звернення до суду за захистом порушених прав в порядку позовного провадження.

Також, відповідно до ч.1 ст.120 Цивільного процесуального кодексу України позивач повинен надати суду екземпляр позовної заяви разом з копіями всіх документів, які долучаються до позовної заяви, з урахуванням кількості відповідачів, які беруть участь у справі.

Крім того, звертаю увагу позивача, що у позовній заяві по батькові позивача ОСОБА_1 зазначено як «ОСОБА_1», в той же час як вбачається з копії свідоцтва про народження по батькові позивача зазначено як «ОСОБА_1».

Як передбачено частиною п'ятою статті 119 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір 0,2 розміру мінімальної заробітної плати ( 243,60 грн.).

Разом з тим, при зверненні до суду з позовною заявою позивачем долучено квитанцію про сплату судового збору в розмірі 121 грн. 80 коп., що не може слугувати доказом сплати судового збору в розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Як роз'яснено у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України „Про органи реєстрації актів громадянського стану" внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Частинами 3 та 4 ст. 22 Закону України „Про органи реєстрації актів громадянського стану" передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відповідно до ст. 26 Закону України „Про органи реєстрації актів громадянського стану" дії або бездіяльність працівника органу державної реєстрації актів цивільного стану можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у сфері зовнішніх зносин України та/або до суду.

Виходячи з змісту позовних вимог, які викладені у позовній заяві, позивач просить суд зобов'язати Відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві внести відомості про народження до відповідного акту цивільного стану та видати позивачу свідоцтво про народження, однак до позовної заяви не долучено обґрунтований висновок Відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про внесення змін до актового запису цивільного стану та/або відмова про внесення змін до актового запису.

За нормами ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено наслідки подання позовної заяви, що не відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України, в тому числі не сплачено судовий збір.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.119, 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху, про що повідомити позивачу та надати йому строк для виправлення вказаних недоліків до 27 липня 2015 року, який не може перевищувати 5 (п'яти) днів з дня отримання ухвали суду.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог суду щодо усунення вказаних недоліків, Ваша заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню.

С у д д я: