Справа №664/1266/13-ц
У Х В А Л А

27 травня 2015 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

у складі: судді Заславець Н.В.

при секретарі Бондаревій Т.К.

за участю представника заявника ОСОБА_1, представника ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2, представника ВДВС ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Цюрупинську в залі суду заяву ОСОБА_4 про відстрочення виконання рішень суду,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Цюрупинського районного суду від 26.10.2010 року на задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4 було звернуто стягнення на предмет іпотеки на належний відповідачу житловий будинок № 34 по вул. Куйбишева в м. Цюрупинську Херсонської області шляхом його продажу банком від імені ОСОБА_4 будь-якій особі покупцеві , тобто у спосіб, що не передбачає необхідності примусового виконання рішення суду. Рішенням Цюрупинського районного суду від 24.04.2014 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» у виселенні ОСОБА_5 та інших осіб , які зареєстровані та /або проживають у вказаному будинку(предмет іпотеки) було відмовлено. Рішенням судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області від 09.07.2014 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4 про виселення з будинку розташованого по вул. Куйбишева, 34, було скасовано в частині відмови у виселенні ОСОБА_4

ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про відстрочення виконання зазначених судових рішень з посиланням на ст. 373 ЦПК України, зокрема про наявності обставин, що утруднюють виконання рішення суду та на те, що 07.06. 2014 року набув чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Відповідно до ч.1ст.1 вказаного Закону протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримав заяву і просив відстрочити виконання рішень суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення боржника на період дії зазначеного Закону. Крім того, пояснив, що у ОСОБА_4 у якості члена сім*ї є 14-річна дочка, яка зареєстрована і проживає у житловому будинку і у виселенні якої судом відмовлено. Крім того, до заяви долучено докази на підтвердження того, що житловий будинок є єдиним житлом у боржника і його дочки.

Представник банку ОСОБА_2 заперечила проти задоволення клопотання з підстав того, що заявник неправильно розуміє положення ЗУ « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валют..» , оскільки фактично є рішення ,яким звернуто стягнення на житловий будинок, який на цей час не реалізований, а в даному випадку здійснюються дії, що пов*язані з виконанням судового рішення в частині виселення боржника. У задоволенні заяви просила відмовити.

Представник ВДВС ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що виконавчі дії по виселенню боржника відкладено до розгляду заяви про відстрочення судових рішень і відповідно до матеріалів виконавчого провадження складність виникає при виконанні рішення, оскільки при виселенні матері Ю, дитина залишається проживати в будинку без дорослих, що є недопустимим. Із заявою про роз*яснення рішення суду вона не зверталася.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення ( хвороба боржника, або членів його сім*ї, відсутність присудженого майна в натурі , стихійне лихо тощо) за заявою сторони, суд , який видав виконавчий документ, у десятиденний термін розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання , зміну чи встановлення способі і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити спосіб і порядок виконання рішення.

7 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідно до його положень, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 ЗУ « Про іпотеку" та/ або предметом іпотеки згідно із ст. 5 ЗУ « Про іпотеку» якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Як вбачається з матеріалів справи житловий будинок являвся іпотечним майном. Позичальник є громадяном України. Іпотечний договір укладено в забезпечення виконання зобов'язань за споживчим кредитом. Позивач є кредитною установою. Кредит заявником отримано в іноземній валюті. Спірний будинок є місцем постійного проживання позичальника та її малолітньої дочки. Доказів, що у власності позичальника є інше нерухоме житлове майно, немає. Навпаки , заявником долучено докази на підтвердження того, що будь-яке інше єжитло у неї відсутнє. Загальна площа спірного будинку становить 214,2 кв.м. , тобто не перевищує 250 м.кв.

Тому, за наявності загальних правових підстав для звернення стягнення на майно, суд вважає, що звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення не слід звертати до виконання протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що набрав законної сили з 07.06.2014 року.

Таким чином, виходячи із встановленого, суд вважає, що обставинами, які унеможливлюють на даний час виконання рішень суду є наявність у боржника малолітньої дитини, і крім того, на даний час є чинним і діє Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» .

Виходячи із встановленого, суд вважає, що заявлена ОСОБА_4 заява про відстрочення виконання судових рішень підлягає задоволенню на строк дії вказаного вище Закону України

Керуючись ст.ст. 373, 293 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_6 задовольнити.

Відстрочити виконання рішення Цюрупинського районного суду від 26 серпня 2010 року по справі № 2-33/10 в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок по вул. Куйбишева, 34 у м. Цюрупинську та рішення апеляційного суду Херсонської області від 09 липня 2014 року у справі № 22-ц/791/1875/2014 в частині виселення ОСОБА_6 зі зняттям її з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України до втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

На ухвалу протягом п*яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.

.

Суддя Н.В. Заславець