Ухвала

іменем україни

15 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Коротуна В.М.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Комунального підприємства «ЖЕК № 7» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надання комунальних послуг, за касаційною скаргою Комунального підприємства «ЖЕК № 7» на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27 січня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 08 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року Комунальне підприємство «ЖЕК № 7» (далі - КП «ЖЕК № 7») звернулося до суду з указаним позовом, у якому просило стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість із оплати комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 5 763 грн 06 коп., яка утворилася станом на 01 листопада 2014 року, та судові витрати у справі. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що відповідачі є наймачами квартири АДРЕСА_1 і цей будинок знаходиться на балансі на обслуговуванні у позивача. Однак тривалий час відповідачі не оплачують належним чином наданих позивачем послуг, що призвело до утворення заборгованості.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27 січня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь КП «ЖЕК № 7» заборгованість із оплати комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період із 01 травня 2009 року до 01 листопада 2014 року у сумі 4 822 грн 90 коп., судові витрати у сумі 200 грн 60 коп., а всього - 5 023 грн 50 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 08 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити у справі нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Виходячи з вимог ст. 316 ЦПК України щодо змісту, рішення апеляційного суду повинно мати: мотивувальну частину із зазначенням мотивів зміни рішення, скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення; встановлених судом першої інстанції обставин, а також обставин, встановлених апеляційним судом, і визначених відповідно до них правовідносин; назви, статті закону, на підставі якого вирішено справу; резолютивну частину із зазначенням висновку апеляційного суду про зміну чи скасування рішення, задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку апеляційного суду по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Таким чином, у судовому рішенні апеляційний суд зобов'язаний дати відповіді на всі доводи апеляційної скарги, оскільки інакше буде порушено вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як мотивування судового рішення судом, який має право на дослідження нових доказів і переоцінку доказів.

Проте рішення апеляційного суду наведеним нормам процесуального права не відповідає, виходячи з наступного.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами у справі виникли договірні відносини стосовно фактичного надання комунальних послуг, та дійшов висновку, що укладення правочину в усній формі не суперечить вимогам Закону України «Про житлово-комунальні послуги» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_04_10/pravo1/T041875.html?pravo=1> стосовно форми правочину із урахуванням вимог ст. ст. 202 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843240/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 205 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843243/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 206 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843244/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>.

Водночас суд визнав недоведеними належними і допустимими доказами заперечення відповідачів проти позову щодо невиконання чи неналежного виконання позивачем необхідних робіт, натомість вважав встановленим факт виконання позивачем робіт із утримання та обслуговування будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території. На обґрунтування такого висновку суд послався на подані позивачем докази, а саме: договір на виконання робіт та акт приймання виконаних робіт, наряди-завдання на виконання робіт.

Так, задовольняючи частково указаний позов у межах суми заборгованості 4 822 грн 90 коп., суд першої інстанції виходив з того, що до наданого позивачем розрахунку заборгованості у розмірі 5 763 грн 06 коп., яка утворилася станом на 01 листопада 2014 року, включено також суму заборгованості за минулий період, про що свідчить запис про сальдо станом на 01 травня 2009 року у розмірі 940 грн 16 коп.

За таких обставин суд дійшов висновку, що оскільки позивач просив стягнути заборгованість саме за період із травня 2009 року до жовтня 2014 року включно, то підстави для вирішення питання про стягнення заборгованості за інший період відсутні.

При цьому суд визнав належним і допустимим доказом наданий позивачем вищевказаний розрахунок заборгованості, зазначивши, що такий відповідачем не оспорюється та не спростовується.

Крім того, на спростування доводів відповідачів про пропущення строку позовної давності для звернення до суду із цим позовом суд зазначив, що перебіг позовної давності переривався здійсненням відповідачами платежів, а також зверненням у серпні 2011 року та вересні 2013 року позивача до суду із заявами про видачу судового наказу, а тому дійшов висновку про непропущення строку позовної давності за цими позовними вимогами.

Однак із вказаними висновками суду першої інстанції не погодився апеляційний суд та на обґрунтування висновку про відмову в задоволенні позову виходив із недоведеності та безпідставності зазначених позовних вимог, оскільки, як зазначив суд, позивачем не надано доказів про те, які послуги та чи надавалися вони відповідачам, коли та яким чином.

Так, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції не встановив дійсного обсягу наданих відповідачам послуг з утримання будинку та прибудинкової території, не з'ясував, який перелік послуг з утримання будинку та прибудинкової території надається позивачем, які послуги надані, їх якість, а які з послуг не надавалися взагалі, які послуги відповідачами отримані та які оплачені.

При цьому надані позивачем на обґрунтування позову докази, а саме: наряди-завдання на виконання робіт з поточного ремонту будинку за 2010 рік; договір від 12 вересня 2012 року б/н на виконання робіт щодо знесення аварійних дерев; акт приймання-передачі виконаних робіт від 20 вересня 2012 року суд визнав такими, що не підтверджують надання послуг та отримання їх відповідачами.

Разом з тим суд встановив, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту надання інших будь-яких послуг за період із 01 травня 2009 року до 01 листопада 2014 року.

Однак з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st4>).

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Апеляційний суд всупереч вимогам ст. ст. 303 <nau://ukr/1618-15|st303>, 304, 316 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st316> на спростування висновків суду першої інстанції не послався на протилежні докази та свої висновки будь-якими доказами не обґрунтував, а саме: не зазначив у рішенні, у чому полягає невідповідність висновків суду обставинам справи, не зазначив, чи мали місце обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги; не надав належної правової оцінки зібраним у справі доказам.

Поза увагою й належною правовою оцінкою апеляційного суду залишилися пояснення відповідача ОСОБА_3 про те, що стосовно порушення позивачем умов та якості виконання робіт із обслуговування будинку відповідні акти-претензії не складалися, а особисто вона з відповідними претензіями з цього приводу, а також із питанням про перерахування платежів до КП «ЖЕК № 7» не зверталася.

Крім того, на порушення вищенаведених норм процесуального права апеляційний суд не перевірив доводів апеляційної скарги позивача КП «ЖЕК № 7» (а. с. 108) щодо меж позовних вимог, не зазначив у рішенні обставин і фактів, які б їх спростовували, таким чином не перевірив законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції по суті вирішеного спору, що суперечить вимогам процесуального закону.

Оскільки апеляційний суд на порушення вимог ст. ст. 212-215, 303 <nau://ukr/1618-15|st303>, 316 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st316> порушив норми процесуального права, що унеможливлює встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, тому колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвалене у справі рішення апеляційного суду - скасуванню відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 338 ЦПК України з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, яким згідно з розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2015 року № 33/0/38-15 «Про відновлення роботи апеляційного суду Донецької області» є апеляційний суд Донецької області.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «ЖЕК № 7» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 08 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції - апеляційного суду Донецької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В. Ступак