Справа № 202/905/15-ц
Провадження № 2/0202/1935/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 липня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Чумак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

В обґрунтування поданої заяви позивач ОСОБА_1 зазначив, що 17 грудня 2013 року померла його дружина ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 5,930 га, яка розташована на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Вказана земельна ділянка, кадастровий номер :02:023:0378 належить померлій ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 22 вересня 2008 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 12 листопада 2007 року. Заповіту за життя ОСОБА_4 не складала. Спадкоємцями першої черги за законом є він та двоє синів, які звернулись до нотаріальної контори з заявами про відмову від свого права на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 на користь позивача. Інших спадкоємців першої черги не має. Постановою від 28 листопада 2014 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої 17 грудня 2013 року ОСОБА_4, у зв'язку з тим, що в органах, що здійснюють державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за своє життя ОСОБА_4 своє право власності на зазначену земельну ділянку не зареєструвала, державний акт на право власності на землю не отримала. Посилаючись на 328, 373, 386, 392, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, 81, 152, 153 ЗК України просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 5,930 га, яка розташована на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:023:0378.

Позивач позовні вимоги та викладені обставини в позовній заяви підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зявилися, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги та викладені обставини визнав в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії I-КИ № 541091, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, ОСОБА_4 померла 17 грудня 2013 року.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є чоловіком померлої ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 493826, виданим 16 вересня 1978 року, актовий запис № 42.

Згідно матеріалів спадкової справи № 236/2014 до майна померлої 17 грудня 2013 року ОСОБА_4, сини померлої ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовилися від права на прийняття належної їм частки у спадщині, після смерті ОСОБА_4, на користь позивача.

Постановою від 28 листопада 2014 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої 17 грудня 2013 року ОСОБА_4, а саме на земельну ділянку, що розташована на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (кадастровий номер :02:023:0378) у зв'язку з тим, що в органах, що здійснюють державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за своє життя ОСОБА_4 своє право власності на зазначену земельну ділянку не зареєструвала, державний акт на право власності на землю не отримала.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 2-3971, спадкоємцем ОСОБА_5, яка померла 12 листопада 2007 року, є ОСОБА_4 та до складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 5,930 га, кадастровий номер :02:023:0378, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Голубівської сільської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області, належної померлій ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю I-ДП № 007861, виданого 17 жовтня 2002 року Новомосковською райдержадміністрацією.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом та вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки відповідно до ст. 1270 ЦК України подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.ст. 81, 131 ЗК України, передбачено набуття права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України та п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Земельного кодексу України право власності на землю гарантується.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На виконання приписів Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору, утім на виконання ч. 3 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 29 квітня 1957 року, право власності на земельну ділянку, площею 5,930 га, яка розташована на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:023:0378 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла 17 грудня 2013 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 570 (пятсот сімдесят) гривень 97 (девяносто сім) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції.

Суддя: Г.В. Бєсєда