АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Державний нотаріус Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори ШовкошитняВікторія Вікторівна, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Головне управління юстиції м. Києва, про зобов'язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 лютого 2015 року,

встановила:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулась в суд з даним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані неможливістю отримати свідоцтво про право на спадщину, яка залишилась після її чоловіка, оскільки документи на спадкове майно знаходяться у відповідача.

Просила зобов'язати відповідача надати нотаріусу правовстановлюючі документи на спірне спадкове майно: гаражний бокс НОМЕР_2 в гаражному кооперативі НОМЕР_3 по АДРЕСА_1, та на легковий автомобіль Daewoo Lanos, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 12 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 надати Двадцять першій Київській державній нотаріальній конторі технічний паспорт на легковий автомобіль марки Daewoo Lanos, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 для оформлення права власності.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 407 грн. 35 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представники ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримали.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для зобов'язання відповідача надати нотаріусу правовстановлюючий документ на спірний автомобіль для оформлення права на спадщину. Відмовляючи в іншій частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено перебування у відповідача правовстановлюючого документу на спірне нерухоме майно. При цьому, суд вважав, що позивачем вірно обрано спосіб захисту порушеного права.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер ( Том 1, а.с. 156).

Після смерті ОСОБА_7 до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори звернулись ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_1 із заявами про прийняття спадщини (Том 1, а.с. 152-155).

Постановою державного нотаріуса Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на Ѕ частку гаражного боксу НОМЕР_2 в гаражному кооперативі НОМЕР_3 по АДРЕСА_1, та на легковий автомобіль Daewoo Lanos, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, у зв'язку з відсутністю документів на право власності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказала, що правовстановлюючі документи на спірне спадкове майно знаходяться у відповідача, відтак просила суд зобов'язати ОСОБА_2 надати їх нотаріусу для оформлення спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Отже, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернулася із заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак отримала відмову.

З урахуванням вищенаведених вимог закону та відповідних роз'яснень винесена нотаріусом постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, є підставою для звернення позивача з позовом про визнання права на спадщину.

Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є невірним. Більше того він є неефективним.

Протилежний висновок суду першої інстанції з цього приводу є помилковим.

Згідно положень ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» суд апеляційної інстанції при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги згідно з частинами третьою та четвертою статті 303 ЦПК лише в разі, якщо буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, та керуючись ч. 3 ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що рішення суду від 12 лютого 2015 року в частині задоволення позовних вимог постановлено з порушенням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ухвалено з порушенням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в позові з інших підстав.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 лютого 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Болотов Є.В.

Судді: Білич І.М.

ПоліщукН.В.