Провадження №2/761/5461/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 червня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Мальцева Д.О.

при секретарі Кривошия О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Просто-Страхування» про стягнення страхового відшкодування, пені та інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «Просто-страхування» (далі по тексту - Відповідач), про стягнення з Відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 20 492, 77 грн., пені в розмірі 750, 04 грн., 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у сумі 1 130, 19 грн., інфляційних витрат в розмірі 10 379, 34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.02.2012р. між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу № 217884 серії АТК із строком дії до 27.05.2013р. предметом Договору страхування був легковий автомобіль Mitsubishi Pajero 3.0, д.н.з. НОМЕР_2, який належить Позивачу на праві власності.

27.04.2013р. внаслідок ДТП вказаний автомобіль зазнав ушкоджень.

30.04.2013р. Позивач повідомив Відповідача про ДТП, а 17.05.2013р. звернувся до останнього із заявами про виплату страхового відшкодування, яке після відрахування франшизи складало суму 20 492, 77 грн. Разом з тим, листом від 23.05.2015р. вих. № 04-2548 Відповідач повідомив Позивача, що ДТП не визнається страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. Позивач вважає рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування необґрунтованим та безпідставним.

У зв'язку з вище викладеним, Позивач просить стягнути на свою користь суми страхового відшкодування в розмірі 20 492, 77 грн., пеню за період з 08.04.2014р. по 08.04.2015р. в розмірі 750, 04 грн., 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 07.06.2013р. по 08.04.2015р. у сумі 1 130, 19 грн., інфляційних витрат в розмірі 10 379, 34 грн., а всього 32 752, 34 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 25.05.2012р. між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір № 217884 серії АТК добровільного страхування транспортних засобів, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володіння та/або користуванням, та/або розпорядженням транспортним засобом, а саме - Mitsubishi Pajero 3.0, д.н.з. НОМЕР_2.

Відповідно до пп. 2.8.1. Договору, страхове відшкодування по ризиках «НЗ», «Пошкодження», «Додаткове обладнання» виплачується після надання Страхувальником Страховику всіх необхідних документів по страховому випадку, визначених п. 2.7. цього Договору, огляду пошкодженого ТЗ Страховиком і складання акту огляду, визначення обставин, причин, розміру і характеру заподіяного збитку та визнання Страховиком події страховим випадком.

Підпунктом 2.8.2.3. Договору визначено, що виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 20 календарних днів, починаючи з дня надання Страхувальником Страховику останнього із всіх необхідних документів (згідно з п. 2.7.2.5. цього Договору).

Договором також визначено, що страховими випадками за ризиками «Пошкодження» та/або «НЗ», та/або «Додаткове обладнання» не визнаються також події, які відбулись внаслідок експлуатації Страхувальником (Водієм/Вигодонабувачем) застрахованого ТЗ з порушенням вимог діючих законодавчих та нормативно-правових актів щодо безпеки технічної експлуатації транспорту, в т.ч. ПДР, зокрема експлуатації ТЗ в аварійному або в технічно несправному стані (пп. а) п. 2.3.4.1. Договору).

27.04.2013р. о 13 год. 00 хв. сталась дорожньо-транспортна пригода, місце скоєння ДТП: с. Гнідинці, Варвинський р-н, Чернігівська обл., учасником вказаної ДТП був автомобіль Mitsubishi Pajero 3.0, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням Позивача.

27.04.2013р. Позивач звернувся до Відповідача із Повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку.

Відповідно до Висновку по рапорту інспектора ВДАІ Варвинського РВ УМВС мол.л-нта міліції Башегурова О.М., затвердженого начальником Варвинського РВ УМВС підполковником міліції А.В. Требух 08.05.2013р., вказана дорожньо-транспортна пригода трапилась не з вини водія.

17.05.2013р. Позивач звернувся до Відповідача із Заявами про виплату/доплату страхового відшкодування на суму 5095, 00 грн. та 15 937, 77 грн. відповідно.

Разом з тим, Відповідач листом від 23.05.2013р. за вих. № 04-2548 відмовив Позивачу у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що вказана ДТП не визнається страховим випадком відповідно до Договору страхування. Відмовляючи Позивачу у виплаті страхового відшкодування Відповідач також посилався на пп. а) п. 2.3.4.1 Договору страхування.

Згідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з п. 36.1. ст. 36 цього закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Договором страхування передбачена виплата страхового відшкодування по страховим випадкам: «Пошкодження» - страхова сума 200 000 грн., франшиза 0, 5 %, «Незаконне заволодіння», страхова сума - 200 000 грн. франшиза 5 %, «Цивільна відповідальність» - 100 000 грн., франшиза 0 % (п. 1.8. Договору).

Стаття 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Відповідно до Наряду-замовлення № 66 від 24.05.2013р. та товарного чеку № 08 від 24.05.2013р. Позивачем було витрачено на відновлюваний ремонт грошові кошти в розмірі 5095, 00 грн. та 15 937, 77 грн. відповідно.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 20 «Про страхування» визначено, що при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до пп. 2.12.1. Договору страхування, за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору, Сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. За несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування

Страховик сплачує Страхувальнику пеню в розмірі 0, 01 % від суми простроченої виплати страхового відшкодування за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нарахована пеня.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 20 492, 77 грн., пеня за період з 08.04.2014р. по 08.04.2015р. в розмірі 750, 04 грн., 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 07.06.2013р. по 08.04.2015р. у сумі 1 130, 19 грн., інфляційні витрати в розмірі 10 379, 34 грн., а всього 32 752, 34 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з Відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 327, 53 грн.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 11, 625, 979, ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 74, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Просто-Страхування» про стягнення страхового відшкодування, пені та інфляційних втрат - задовольнити.

Стягнути з ПрАТ «Просто страхування» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 20492,77грн., пеню у розмірі 750,04грн., інфляційні витрати у розмірі 10379,34грн., 3% річних - 1130,19 грн., а всього 32752,34грн.

Стягнути з ПрАТ «Просто страхування» на користь держави судовий збір у розмірі 327,52грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: