Справа № 369/1855/15ц Головуючий у І інстанції Медвінь Н.О.
Провадження № 22-ц/780/3600/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 23.07.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

23 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Кулішенка Ю.М., Сушко Л.П.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 квітня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 267 921,48 євро, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 5 830,23 грн. та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам у сумі 6 776,98 грн.

Також, просив звернути стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку, площею 1,012 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Гореничі, вул. Польова та належить ОСОБА_3, для задоволення вимог Банку, що виникли внаслідок невиконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним і потечним договорами, встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна на час проведення виконавчих дій.

Позов обґрунтований тим, що 05 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого ОСОБА_2 був наданий кредит у сумі 149000 Євро, зі сплатою процентів у розмірі 12,80% річних та з кінцевим терміном повернення кредиту 05 квітня 2017 року.

В рахунок забезпечення виконання зобовязання по вказаному договору 05 квітня 2007 року між Банком та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки. Відповідно до умов договору Банку передано в іпотеку нерухоме майно земельна ділянка, площею 1,012 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Гореничі, вул. Польова та належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку.

ОСОБА_2 свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на 13 лютого 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 267 921,48 євро (що станом за курсом НБУ на 13.05.2015 року еквівалентно 7 608 211,55 грн.) та пені у розмірі 12 607,21 грн., яка складається з: 140 985,53 євро заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість; 126 935,95 євро заборгованість за процентами у тому числі прострочена заборгованість; 5 830,23 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом (нарахована з 13.02.2014 року по 13.02.2015 року); 6 776,98 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам (нарахована з 13.02.2014 року по 13.02.2015 року).

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив задовольнити вимоги в обраний ним спосіб.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 квітня 2015 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку, площею 1,012 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Гореничі, вул. Польова та належить на праві власності ОСОБА_3.

В іншій частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_2 скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду в оскаржуваній частині не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що одночасне стягнення суми боргу з боржника та звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить майновому поручителю, у рахунок погашення зазначеного боргу призведе до стягнення на користь кредитора однієї й тієї самої суми заборгованості одночасно як з боржника, так і з майнового поручителя за рахунок належного йому майна, тобто фактично відбудеться подвійне стягнення заборгованості, яка належить до виплати кредиторові.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони не узгоджуються із вимогами закону.

Судом першої інстанції встановлено обставини, які не оспорюються.

5 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого ОСОБА_2 був наданий кредит у сумі 149 000 Євро, зі сплатою процентів у розмірі 12,80% річних та з кінцевим терміном повернення кредиту 05 квітня 2017 року.

ОСОБА_2 отримав від Банку кредитні кошти в розмірі 149 000 Євро.

В цей-же день - 5 квітня 2007 року між Банком та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки.

Відповідно до умов цього Договору ОСОБА_3, в забезпечення виконання зобов»язань ОСОБА_2 за кредитним договором, передав в іпотеку Банку належне йому нерухоме майно земельну ділянку, площею 1,012 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Гореничі, вул. Польова.

Відповідно до п. п.1.1, 1.2.2 Кредитного договору ОСОБА_2 взяв на себе зобов»язання повернути Банку кредит(грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 149 000 Євро та внести плату за користування кредитом у вигляді процентів, комісій, а також сплатити грошові санкції та здійснити інші грошові платежі згідно умов Договору в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток№1 до Договору), тобто щомісячно погашати кредит. (а.с.18, 24).

ОСОБА_2 свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 13 лютого 2015 року має заборгованість перед Банком в загальному розмірі 267 921,48 євро (що станом за курсом НБУ на 13.05.2015 року еквівалентно 7 608 211,55 грн.) та пені у розмірі 12 607,21 грн., яка складається з: 140 985,53 євро заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість; 126 935,95 євро заборгованість за процентами у тому числі прострочена заборгованість; 5 830,23 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом (нарахована з 13.02.2014 року по 13.02.2015 року); 6 776,98 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам (нарахована з 13.02.2014 року по 13.02.2015 року).

Вірно встановивши вказані обставини справи, суд прийшов до неправильного висновку про неможливість стягнення із ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості за кредитним договором, вважаючи що це призведе до подвійного стягнення заборгованості.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться звичайно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до розяснень наданих у п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Як розяснено у п. 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку".

З врахуванням вказаних вимог Закону, роз»яснень про його застосування, обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» як Банк кредитор та іпотекодержатель в одній особі має право як на звернення стягнення на предмет іпотеки так і на стягнення заборгованості з позичальника, оскільки особа позичальника ОСОБА_2 є відмінною від особи іпотекодавця майнового поручителя ОСОБА_3.

У даній справі предметом позовних вимог до ОСОБА_2 є стягнення заборгованості за кредитним договором, а до ОСОБА_3 - звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки підтвердились в судовому засіданні.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 відповідно до ст..309 ЦПК України підлягає скасуванню, як ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 05 квітня 2007 року у розмірі 267 921,48 Євро (двісті шістдесят сім тисяч дев»ятсот двадцять один євро і сорок вісім євроцентів) та пеню у розмірі 12 607,21 гривень (дванадцять тисяч шістсот сім гривень двадцять одна копійок), з яких:

140 985,53 євро заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 108702,51 євро;

126 935,95 євро заборгованість за процентами у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 125381,95 євро;

5 830,23 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, нарахована з 13.02.2014 року по 13.02.2015 року;

6 776,98 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, нарахована з 13.02.2014 року по 13.02.2015 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в сумі 1827 грн.

Керуючись ст.ст. 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 квітня 2015 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 05 квітня 2007 року у розмірі 267 921,48 Євро (двісті шістдесят сім тисяч дев»ятсот двадцять один євро і сорок вісім євроцентів) та пеню у розмірі 12 607,21 гривень (дванадцять тисяч шістсот сім гривень двадцять одна копійок), з яких:

140 985,53 євро заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 108702,51 євро;

126 935,95 євро заборгованість за процентами у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 125381,95 євро;

5 830,23 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, нарахована з 13.02.2014 року по 13.02.2015 року;

6 776,98 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, нарахована з 13.02.2014 року по 13.02.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір в сумі 1827 грн.

В іншій частині заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 квітня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: