Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1267/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Циганаш І. А.
Спори, що виникають із житлових правовідносин Доповідач Кодрул М. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

26.05.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Кодрула М.А.

суддів: Чорнобривець О.С., Черненко В.В.

за участю секретаря: Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3, який діє від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Кіровоградської міської ради, Ленінський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області про виселення та зняття з реєстраційного обліку, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 10 лютого 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3, який діє в інтересах маломітнього ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Кіровоградської міської ради, Ленінський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області про виселення та зняття з реєстраційного обліку. Позов обґрунтовано тим, що 28.07.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та відповідно до ст. ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ « ОТП Факторинг Україна») та ОСОБА_6 (змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_6) було укладено кредитний договір №МL-K00/118/2008. Згідно з умовами кредитного договору банк здійснив видачу кредитних коштів ОСОБА_6 в сумі 57 073,45 доларів США на споживчі цілі. 28.07.2008 року з метою виконання кредитного договору між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_6 передала в іпотеку квартиру під АДРЕСА_1

В зв'язку з невиконанням ОСОБА_6 умов кредитного договору, АТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки і рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 06.07.2010 року позов задоволено.

Ухвалою Ленінського райсуду м. Кіровограда від 06.12.2011 року було замінено стягувача з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Позивачем 05.03.2014 року направлено відповідачам вимоги про звільнення житлового приміщення, проте у встановлені строки у вимозі та по даний час вимоги відповідачами не виконані. Просило виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення зі зняттям відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою, стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 10.02.2015 року позовні вимоги задоволено частково, суд вирішив виселити ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого приміщення. В решті позовних вимог відмовлено, вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 25.03.2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення суду та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог про виселення. Посилається на те, що відповідачі не отримували попередження про виселення.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, з підстав передбачених ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 28 липня 2008 року між ОСОБА_6 та ЗАТ « ОТП Банк », правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №МL-К00/118/2008, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у сумі 57 073,45 доларів США на споживчі цілі, з датою остаточного повернення кредиту - 22.07.2019 року.

28 липня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого для забезпечення повного і своєчасного виконання іпотекодавцем боргових зобов'язань, визначених кредитним договором №МL-К00/118/2008 від 28.07.2008 року, іпотекодавець надає іпотекодержателю нерухоме майно - квартиру загальною площею 52,45 кв.м. та житловою площею 29,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцю (ОСОБА_6 ) на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу 15.10.2003 року за реєстром № 2676.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 06 липня 2010 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 квітня 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» 61387,23 доларів США скасовано. В частині звернення стягнення на предмет іпотеки рішення суду змінено. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № МL - К00/118/2008 від 28 липня 2008 року та додатковим договором від 22 червня 2009 року в розмірі 61387,23 доларів США, що еквівалентно 491343,39 грн. та 36590,19 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 59024,11 доларів США, суми заборгованості по відсоткам за період з 22.05.2009 року по 30.09.2009 року у розмірі 2363,12 доларів США, заборгованості по штрафним санкціям ( пені ) за період з 22.12.2008 року по 30.09.2009 року в розмірі 36440,19 грн., штрафу згідно умов кредитного договору в сумі 150 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 28, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6 на праві власності, визнавши право ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення ПАТ «ОТП Банк» в м. Кіровограді на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку », з правом укладення ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення ПАТ «ОТП Банк» в м. Кіровограді договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою будь-якою особою покупцем та з наданням ПАТ «ОТП Банк» всіх повноважень продавця, (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на домоволодіння, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав на нерухоме майно в органах БТІ, ЖЕКів (КРЕПів), нотаріату тощо), необхідних для здійснення такого продажу, на підставі оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. В частині стягнення судових витрат рішення суду залишено без змін.

24.12.2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги.

Згідно з вищевказаними договорами ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимог, зокрема за кредитним договором №МL-K00/118/2008 від 28.07.2008 року та іпотечним договором від 28.07.2008 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 грудня 2011 року замінено стягувача ПАТ «ОТП Банк» його правонаступником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у виконавчому провадженні Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 28, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6, яка належить ОСОБА_6 на праві власності на користь ПАТ «ОТП Банк» з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

З розрахунку заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором №МL-K00/118/2008 від 28.07.2008 року вбачається, що станом на 13.10.2014 року ОСОБА_6 має заборгованість у розмірі 62 230,37 доларів США, що складається із залишку заборгованості за кредитом - 59 014,11 доларів США та відсотків за користування кредитом - 3206,26 доларів США, а також сума пені за прострочення зобов'язань у розмірі 2 941 479,23 грн.

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1, виданого 05 лютого 2014 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, ОСОБА_6 05.02.2014 року змінила прізвище, ім'я по батькові на ОСОБА_2

З довідки ЖЕК №12 від 25 лютого 2013 року за №515 та відповідей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Кіровоградській області вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають та зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 з 19.02.2014 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

05.03.2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було направлено відповідачам вимогу про звільнення житлового приміщення, яку відповідачі отримали 07.03.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення.

Встановивши вказані обставини та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції послався на те, що є судове рішення, яким звернуто стягнення наквартиру АДРЕСА_1, в якій проживають відповідачі, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було направлено відповідачам вимогу про звільнення житлового приміщення, але вони в добровільному порядку квартиру не звільнили, тому підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку».

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки судом допущено неправильне застосування норм матеріального права.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку».

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку».

Згідно із частинами першою, другою статті 39 цього Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК Української РСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

Частина третя статті 109 ЖК Української РСР регулює порядок виселення громадян.

За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК Української РСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Суд першої інстанції вказаних норм матеріального права не врахував та встановивши, що в іпотеку передано квартиру, яка була придбана не за рахунок отриманих кредитних коштів, квартира придбана у 2003 році, а кредитний договір укладено у 2008 році, дійшов помилкового висновку про наявність передбачених законом підстав для виселення мешканців із зазначеної квартири без надання їм іншого постійного житла.

Оскільки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не запропонувало відповідачам іншого постійного житла, про виселення в яке повинно бути зазначено в рішенні суду, і питання надання іншого жилого приміщення особам, про виселення яких заявлений позов, судом першої інстанції не з'ясовувалось, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.303, 304, 307, 309, 313-319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 10 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3, який діє від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Кіровоградської міської ради, Ленінський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області про виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: