Справа № 359/110/14-ц Головуючий у І інстанції Яковлєва Л. В.
Провадження № 22-ц/780/2661/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 23.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

23 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Поліщука М.А.,

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_2 про визнання недійсним договору поруки,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в якому позивач просив: стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 у розмірі 11207 доларів США 28 центів, з яких: 6746 доларів США 46 центів кредитна заборгованість; 4460 доларів США 82 центів заборгованість по процентам та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 68640 грн. 87 коп., з якої: 44167 грн. 41 коп. пеня за прострочення сплати кредиту; 24473 грн. 46 коп. пеня за прострочення сплати процентів; стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту укладеного 20 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, останній отримав кредит в іноземній валюті в сумі 16277,00 доларів США і зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 20 липня 2014 року, сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13 % річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань позичальника за кредитним договором, між банком та ОСОБА_3 20 липня 2007 року укладено договір поруки. Відповідно до умов даного договору відповідальність позичальника та поручителя є солідарною. Відповідач ОСОБА_2 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості за кредитним договором та нарахованим процентам з лютого 2009 року, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. У звязку з наведеним, станом на 24.02.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 11207 доларів США 28 центів та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 68640 грн. 87 коп.

В березні 2014 ОСОБА_3 подала зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору поруки № 123874, укладеного 20.07.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та нею, який ухвалою суду від 12 березня 2014 року обєднано в одне провадження з первісним позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 навіть не знала про існування вищевказаного договору поруки. Жодних дій спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків по договору поруки № 123874 від 20 липня 2007 року не вчиняла і за виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20.07.20007 року перед АКБ «УкрСиббанк» не поручалася. Своїх підписів на цьому договорі не проставляла.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії СК № 706111 виданий 13.11.1997 р. Бориспільським МРВ ГУ МВС України в м. Києві, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (місцезнаходження: м. Харків, просп. Московський, 60, рахунок № 0113 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750): заборгованість за кредитним договором № 0 від 20.07.2007 р. в розмірі 11207 доларів США 28 центів, що за курсом НБУ (станом на 10.03.2015 р. за 1 долар США- 21,73 грн.) еквівалентно та становить 243534 гривні 19 копійок, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за період з 24.02.2014 р. по 24.02.2015 р. в розмірі 68640 гривень 87 копійок та судові витрати у розмірі 2858 гривень 44 копійки.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним договору поруки задоволено.

Визнано недійсним договір поруки № 123874, укладений 20 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3.

Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь сектору №4 відділу ТКЗ ОВС Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Київській області (р/р 0008, МФО 820019 УДКСУ у Подільському районі м. Києва, код 37975298) витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 1474 гривні 20 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2В та ПАТ «Укрсиббанк». подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просили рішення суду змінити. ПАТ «Укрсиббанк» просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а ОСОБА_2 просить скасувати рішення в частині стягнення з нього пені та зменшити розмір стягнутого судового збору.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Законним і обґрунтованим відповідно до ст. 213 ЦПК України є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 215 ЦПК України в мотивувальній частині рішення суд має зазначити встановлені судом обставини і визначити відповідно до них правовідносини, мотиви, з яких суд вважає встановленою наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення, бере до уваги чи відхиляє докази, застосовує зазначені у рішенні нормативно-правові акти.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого з 21.12.2009 року є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 0.

20 липня 2007 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки за № 123874 від 20 липня 2007 року.

Згідно умов договору поруки, поручитель зобовязався відповідати у повному обсязі за виконанням відповідачем ОСОБА_2 усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність позичальника та поручителя є солідарною.

Висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру сектору № 4 техніко-криміналістичного забезпечення ОВС ГУ МВС в Київській області за № 162 від 18 березня 2014 року, встановлено, що підпис від імені ОСОБА_3 в графі «Поручитель: ___ (підпис/ М.П.)» в нижній правій частині першої та другої сторінки договору поруки № 123874 від 20.07.2007 року, виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою (а.с. 114-127).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами першою - третьою, п'ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 не підписувала, а відтак і не укладала з ПАТ «УкрСиббанк» договору поруки від 20 липня 2007 року. Наведене підтверджено висновком експерта.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що зустрічний позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Встановлено, що за умовами кредитного договору, банк надав ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті в сумі 16 277,00 доларів США, а відповідач зобовязався щомісячно повертати наданий кредит у повному обсязі не пізніше 20 липня 2014 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13 % річних.

Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що за порушення відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, зокрема термінів повернення кредиту та плати за кредит банк має право вимагати сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума заборгованості виражена у іноземній валюті. Пеня нараховується починаючи з 32 календарного дня за кожен день прострочення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2, в порушення взятих на себе зобовязань, не здійснює платежі для погашення суми заборгованості за кредитним договором та нарахованим процентам з лютого по грудень 2009 року та з січня 2012 року по теперішній час.

В звязку з цим, станом на 24.02.2015 року виникла заборгованість в розмірі 11207 доларів США 28 центів, з яких : 6746 доларів США 46 центів кредитна заборгованість; 4460 доларів США 82 центів заборгованість по процентам та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 68640 грн. 87 коп., з якої : 44167 грн. 41 коп. пеня за прострочення сплати кредиту; 24473 грн. 46 коп. пеня за прострочення сплати процентів.

Пеня нарахована за один рік, а саме за період з 24 лютого 2014 року по 24 лютого 2015 року.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його не допускається.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини кредиту позивач має право вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з ОСОБА_2В заборгованість за кредитним договором на загальну суму 11207 доларів США 28 центів та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за період з 24.02.2014 р. по 24.02.2015 р. у розмірі 68640 грн. 87 коп..

Суд вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини.

Доводи апелянтів про неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи і повністю спростовуються дослідженими матеріалами.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: