У х в а л а

2 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 та будинкового комітету «Л. Толстого, НОМЕР_5» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 та будинкового комітету «Л. Толстого, НОМЕР_5» в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 до комунального підприємства «ЖРЕР № 4» про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 та будинкового комітету «Л. Толстого, НОМЕР_5» задоволено: зобов'язано відповідача зарахувати мешканцям будинку АДРЕСА_1, а саме квартир НОМЕР_1 - ОСОБА_4, НОМЕР_2 - ОСОБА_6, НОМЕР_3 - ОСОБА_7, НОМЕР_4 - ОСОБА_9, по 102 грн 50 коп. кожному витрат, понесених на виготовлення та встановлення металевих дверей до підвалу, як оплату за послуги з утримання цього будинку.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 24 лютого 2015 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та будинкового комітету «Л. Толстого, НОМЕР_5» відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 та будинковому комітету «Л. Толстого, НОМЕР_5» у відкритті касаційного провадження у вказаній справі з підстави, передбаченої пунктом 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

21 липня 2015 року ОСОБА_4 та будинковий комітет «Л. Толстого,НОМЕР_5» звернулись до Верховного Суду України із заявою про перегляд вищезазначеного судового рішення з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На обґрунтування підстави перегляду зазначеного судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявники посилаються на постанову Вищого господарського суду України від 16 квітня 2013 року, в якій, на їх думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному рішенні, застосовано вказану норму матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 23 березня 2015 року, про перегляд якої порушують питання заявники, касаційний суд, відмовляючи у відкритті касаційного провадження, погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що цивільні права та інтереси позивачів не підлягають захисту у обраний ними спосіб.

Разом з тим в постанові Вищого господарського суду України від 16 квітня 2013 року, наданій заявниками для порівняння, касаційний суд, передаючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, зазначив про допущені порушення вимог процесуального закону щодо встановлення судом фактичних обставин справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Отже, порівняння наведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшли протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску вищевказаної справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 та будинкового комітету «Л. Толстого, НОМЕР_5» в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 до комунального підприємства «ЖРЕР № 4» про зобов'язання вчинити дії за заявою ОСОБА_4 та будинкового комітету «Л. Толстого, НОМЕР_5» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін

А.Г. Ярема