Справа № 369/8149/13-ц Головуючий у І інстанції Пінкевич Н.С.
Провадження № 22-ц/780/2/15 Доповідач у 2 інстанції Коцюрба
Категорія 20 26.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

26 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Голуб С.А., Сержанюка А.С.,

При секретарі - Химинець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, та її правонаступника ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу «Локомотив», ОСОБА_3, виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання недійсним протоколу, договору дарування, свідоцтва, зобов»язання вчинити дію,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року позивач звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що вона була членом автогаражного кооперативу «Локомотив» (далі АГК «Локомотив») та мала у власності гараж АДРЕСА_1.

У 2006 році, на прохання її племінника - ОСОБА_3 вона передала йому у користування гараж, а він зобов'язувався в повній мірі виконувати обов'язки члена кооперативу. Тому, на підставі його заяви, відповідач був прийнятий в члени кооперативу.

Випадково їй стало відомо, що ОСОБА_3 розпочав процедуру приватизації гаражу, а на її звернення повідомив, що вона подарувала йому цей гараж. Вказала, що ОСОБА_3 шляхом умислу та обману, скориставшись її важким фізичним здоров'я, похилим віком, поганим зором змусив її відмовитись від членства в кооперативі, хоча в той час, вона не в повній мірі усвідомлювала значення своїх дій. Для з'ясування всіх обставин, вона звернулась до колишнього голови кооперативу ОСОБА_4, який запевнив, що її заява про виключення з членів кооператив, буде анульована та гараж повернутий в її власність. Проте, після зміни керівництва, ОСОБА_3 було дозволено приватизувати спірний гараж.

За час її звернення до інших інстанцій для захисту свого порушеного права, відповідач приватизував гараж, та з того часу, між ними почались постійні конфлікти.

За таких обставин, вона звернулась до суду з вказаним позовом в якому просила визнати недійсним протокол засідання правління автокооперативу «Локомотив» в частині виключення її зі складу членів кооперативу, зобов'язати автокооператив «Локомотив» поновити її у членах кооперативу, визнати недійсним протокол № 11 засідання правління автокооперативу «Локомотив» від 29 червня 2006 року про прийняття в члени кооперативу ОСОБА_3, визнати недійсним договір дарування гаражу АДРЕСА_1, укладений між нею та ОСОБА_3, як такий, що вчинений під впливом тяжкої обставини, визнати недійсним свідоцтво про право приватної власності на гараж АДРЕСА_1, виданого на ім'я ОСОБА_3

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2013 року, ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вище зазначеним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просила, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2013 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення про задоволення її позовних вимог. Зазначила, що при розгляді справи, судом допущено неповноту судового слідства, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Під час розгляду справи в апеляційному суді Київської області, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської област від 17 грудня 2013 року, було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла, в зв'язку з чим, до участі в справі залучено правонаступника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від17 грудня 2013 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 28 березня 2006 року ОСОБА_1 звернулась до голови АГК «Локомотив» із заявою про виключення її з членів кооперативу у зв'язку з даруванням гаражу НОМЕР_1 своєму племіннику ОСОБА_3

Пунктами 3.3.2, 3.3.3 Статуту АГК «Локомотив» передбачено право члена кооперативу добровільно за згодою правління кооперативу, за заявою, вийти з кооперативу, передати за згодою правління кооперативу свій пай і право користуватись місцем стоянки (боксом або гаражем), батькам, чоловіку, жінці, дітям, якщо ці особи мають особистий транспортний засіб, зареєстрований у встановленому порядку. 28 березня 2006 року ОСОБА_3 звернувся до голови АГК «Локомотив» із заявою про прийняття в члени кооперативу.

У п. 3 статуту АГК «Локомотив» передбачені права членів кооперативу, а саме, кожному члену кооперативу налається в постійне користування місце стоянки, бокс, гараж для зберігання в належному йому транспортного засобу. Виділене члену кооперативу місце стоянки (бокс або гараж) належить йому на праві особистої власності згідно з пайовими внесками.

29 червня 2006 року на засіданні правління АГК «Локомотив», були розглянуті заяви громадян про прийняття їх в члени кооперативу, в тому числі і заяву ОСОБА_3 від 28 березня 2006 року.

З часу прийняття ОСОБА_3 в члени кооперативу, останній регулярно та в повній мірі сплачував, передбачені статутом членські внески, що підтверджується поданими квитанціями, та відповідає обов'язкам члену кооперативу, встановлених у п. 3.4 Статуту АГК «Локомотив».

ОСОБА_1, з часу подання заяви про виключення її з членів кооперативу таких внесків не сплачувала.

Відповідно до ч. І ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК Украъни, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин. який не вчинено.

У п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вказано, що відповідно до частини першої ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК Украъни, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Так як ОСОБА_1 суду не подано доказів, що між нею та ОСОБА_3 укладено договір дарування спірного гаражу, тому, колегія суддів погоджується з думкою Києво-Святошинського районного суду Київської області про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в цій частині.

23 березня 2009 року ОСОБА_1 звернулась до голови АГК «Локомотив» із заявою про повернення їй гаражу. 20 травня 2010 року на засіданні членів правління АГК «Локомотив була розглянута заява ОСОБА_1 та їй роз'яснено право на вирішення питання про повернення гаражу в судовому порядку, оскільки ОСОБА_3 виконує обов"язки члена кооперативу.

Рішенням виконавчого комітету Вишневої міської ради Києзо-Святошинського району Київської області №66/4 від 27 серпня 2009 року за ОСОБА_3 оформлено право приватної власності на гараж АДРЕСА_1 та 11 жовтня 2010 року йому видано свідоцтво про право власності на гараж АДРЕСА_1.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що Києво-Святошинський районний суд Київської області на законних підставах не прийняв до уваги доводи позивача про те, що свідоцтво про право власності на спірний гараж, відповідачу було видано з порушенням передбаченої законом процедури та закону, так як ОСОБА_1, доказів цим обставинам надано не було.

Подані позивачем суду акти депутата Ромасєва В.Г. від 25 червня 2009 року та ОСОБА_6 від 25 січня 2013 року, 09 вересня 2013 року, та покази допитаних в судовому засіданні свідків не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, зазначені в них обставини, зроблені на підставі опитування сусідів, та вони містять лише суб'єктивні оціночні судження та припущення, з них не можливо встановити конкретні та об'єктивні факти, які б могли вплинути на розгляд цієї справи.

Також, колегія суддів погоджується з думкою Києво-Святошинського районного суду Київської області про застосування, за заявою відповідача по даній справі, строків позовної давності, так як ОСОБА_1 не подано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку позовної давності.

Тому, є правильним висновок суду першої інстанції про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2013 року скасуванню, з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог, так як апеляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її правонаступника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: