Провадження №2/405/2162/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2015 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: Іванової Л.А.

при секретарі: Лисоконь А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить в порядку поділу майна подружжя виділити їй (позивачу) та визнати за нею (позивачем) право власності на: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельну ділянку площею 607,90 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Кіровоград, вул. Мечнікова, 7-Б. Виділити відповідачу та визнати за ним право власності на: автомобіль ГАЗ 2705 Комбі СПГ, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію ВАС010961 від 03.07.2009 року; автомобіль MITSUBISHI Lancer 2.0 Snvite, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію СРВ682450 від 29 листопада 2007 року.

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_3 подана зустрічна позовна заява за вх. №21738 від 10 серпня 2015 року до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання при поділі майна подружжя спільними борговими зобовязаннями коштів, отриманих одним із подружжя за договором позики в розмірі 35 000 доларів США.

Позивач та в її інтересах представник заперечили щодо прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, зазначаючи про відсутність передбачених положеннями цивільно-процесуального кодексу України підстав для прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом.

Відповідач та в його інтересах представник під час судового розгляду справи просили прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом.

Заслухавши позивача, відповідача та в їх інтересах представників, зясувавши підстави та предмет первісного та зустрічного позову, суд приходить до висновку про відмову у прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач.

Частиною 2 ст.31, ст.123 ЦПК України за відповідачем закріплено право на предявлення зустрічного позову, який подається до початку розгляду справи по суті. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або часткового задоволення первісного позову.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об'єднання і роз'єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123- 126ЦПК. Відповідач має право пред'явити зустрічний позов до або під час попереднього судового засідання (частина перша статті 123ЦПК), а треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу шляхом пред'явлення позову до однієї чи обох сторін до закінчення судового розгляду (частина перша статті 34ЦПК). Позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову Роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи (зокрема, у зв'язку з необхідністю призначення складної експертизи за окремими вимогами, тривалого відрядження або тяжкого захворювання одного чи кількох з позивачів або відповідачів). У разі роз'єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз'єднання позовів і копія пред'явленого позову.

З аналізу зазначених норм права вбачається, що процесуальний закон наділяє правом предявлення зустрічного позову відповідача як сторони цивільного процесу, до якого позивачем предявлено первісний позов.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 про прийняття зустрічного позову та його об'єднання в одне провадження з первісним позовом, оскільки в межах розгляду даної цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 не є стороною в цивільному процесі (відповідачем) по первісному позову.

Крім того, судом відзначається що відмова в прийнятті зустрічної позовної заяви не є обмеженням доступу субєкта звернення до правосуддя, оскільки не позбавляє права ОСОБА_3 на звернення до суду із заявленими нею вимогами до відповідачів в загальному порядку, визначеному чинним цивільним процесуальним законодавством України.

Керуючись ст.ст.30, 31, 123, 168 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_3 у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання при поділі майна подружжя спільними борговими зобовязаннями коштів, отриманих одним із подружжя за договором позики, до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Повернути ОСОБА_3 зустрічну позовну заяву з доданими до неї документами.

Розяснити ОСОБА_3 її право на звернення до суду з позовною заявою в позовному провадженні в порядку цивільного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова