АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4617/15 Справа № 2-2040/2010 Головуючий у 1 й інстанції - Ходасевич О.В. Доповідач - Лаченкова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Видюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр міста" про визнання права власності на об'єкт інвестування,-

ВСТАНОВИЛА:

27 квітня 2010 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр міста" про визнання права власності на об'єкт інвестування.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр міста" про визнання права власності на об'єкт інвестування - задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на об'єкт інвестування - нежитлове приміщення будівельний №75, загальною площею 218,7 кв.м., що розташоване на 1 поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр міста" на користь ОСОБА_3, судовий збір у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення при розгляді цивільних справ у розмірі 120 (сто двадцять) грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2010 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно ст. 309 ЦПК України апеляційні скарги підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення скасуванню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, районний суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3. в повному обсязі виконала умови Договору №87 про інвестування житлового будівництва від 20.10.2004 року, здійснила перший внесок у розмірі 313 330,50 грн., що складає 100 % суми договору, проте невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо строків будівництва об'єкту та вводу його в експлуатацію призвело до порушення прав позивача, у якої відсутня можливість зареєструвати право власності на об'єкт у встановленому законом порядку.

Проте, з таким висновком та ухвалою суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Згідно із ст. 177 ЦК України до об'єктів цивільних прав відносяться речі, майнові права та інше.

Статтями 181 та 182 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухомості) належать об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення, а право власності та інші речові права на нерухомі речі, зокрема, їх виникнення, підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Постановою Кабінету Міністрів № 1243 від 22 вересня 2004 року (яка діяла на момент спірних правовідносин) «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» визначений порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів незалежно від джерел фінансування їх будівництва, в тому числі і на приміщення, побудовані за кошти фізичних та юридичних осіб.

Для пред'явлення закінченого будівництвом об'єкта державній приймальній комісії утворюється робоча комісія, яка перевіряє відповідність закінченого будівництвом об'єкта затвердженому проекту, санітарним, протипожежним, радіаційним та екологічним висновкам і нормам.

За результатам роботи державної приймальної комісії складається акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Судом встановлено, що 20.10.2005 року між ОСОБА_3 та Приватним підприємством «Центр міста», правонаступником якого являється Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр міста» було укладено Договір № 87 про інвестування житлового будівництва.

Згідно п. 1.1 Договору, інвестор зобов'язався прийняти участь в інвестуванні будівництва багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 а забудовник зобов'язався організувати будівництво цього будинку згідно договірних умов та передати інвестору у власність нежитлове приміщення будівельний №75, загальною площею 218,7 кв.м., розташоване на першому поверсі вказаного житлового будинку.

Відповідно до п. п. 2.1. 2.2 Договору, загальна сума інвестицій, здійснюваних інвестором за договором, відповідає узгодженій сторонами договірній вартості об'єкта інвестування та складає 331 330,50грн. Грошові кошти вносяться/ перераховуються інвестором в кассу/на поточний рахунок забудовника у національній валюті України (гривні) у розмірі 100% оплати.

Згідно п.п. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3 Договору, відповідач зобов'язався виконати будівництво житлового комплексу з дотриманням вимог проектної документації, Державних будівельних норм України, ввести його в експлуатацію у встановленому законодавством порядку. Запланований строк введення житлового будинку в експлуатацію зазначено 4-й квартал 2005 року. Протягом 90 днів після введення житлового будинку в експлуатацію забудовник зобов'язаний допустити інвестора до огляду «Об'єкта інвестування» згідно «Оглядового ордеру» та передати інвестору об'єкт інвестування за актом приймання-передачі.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і оплати інвестором першого інвестиційного внеску на протязі 10 календарних днів з моменту його укладення і діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків в поному обсязі.

Згідно квитанції до прибуткового кассового ордеру №426 від 20 жовтня 2005 року, ОСОБА_3 здійснила перший внесок в розмірі 303 000,00 грн., та другий внесок в розмірі 28 330,50, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №458 від 30 жовтня 2007 року , а разом - 331 330,50 грн., що складає 100 % суми договору.

Відповідно до розпорядження Міського голови міста Дніпропетровська № 74р від 14 лютого 2007 року житловому комплексу по АДРЕСА_1. У п.2 розпорядження зазначено, що присвоєння адреси не підтверджує право власності на нерухоме майно та право на земельну ділянку.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр міста» свої зобов'язання за Договором № 75 про інвестування житлового будівництва в повному обсязі не виконав, спірний об'єкт в експлуатацію не введений.

Суд першої інстанції, не врахував зазначені норми матеріального права та без достатніх правових підстав визнав право власності на нежитлове приміщення, яке не введено в експлуатацію.

Крім того, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 за договорами купівлі-продажу від 29 серпня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба Ю.А., та від 09 грудня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш В.І., належать на праві власності домоволодіння №№52,54 по АДРЕСА_1

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 серпня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба Ю.А., ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка розміром 0,0896га, розташована в АДРЕСА_2.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17 лютого 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш В.І., ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка розміром 0,0185га, розташована в АДРЕСА_1

В установленому законом порядку дані земельні ділянки зареєстровані у Державному земельному кадастрі.

26 січня 2005 року між ОСОБА_2 та ПП «Центр міста» укладено договір про надання земельних ділянок в користування під забудову (встановлення суперфіцію), який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б. № 113.

За умовами зазначеного договору ОСОБА_2 передав, а ПП «Центр міста» прийняв у безстрокове платне володіння та користування земельні ділянки №52 і №54 по АДРЕСА_1 з метою будівництва та подальшої експлуатації житлового комплексу згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради №50/18 від 14 липня 2004 року.

У вигляді плати за користування земельними ділянками ПП «Центр міста» зобов'язаний був передати ОСОБА_2 частину житлового комплексу, для будівництва якого надаються земельні ділянки загальною площею 300 кв.м на третьому поверсі (п.3.1 договору встановлення суперфіцію), однак своє зобов'язання ПП «Центр міста» не виконало.

Під час розгляду справи судом першої інстанції зазначені обставини зясовані не були, справу розглянуто без залучення до участі у ній власника земельних ділянок ОСОБА_2

Згідно ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені ним судові витрати за подачу апеляційної скарги в сумі 1827,00 грн.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване заочне рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи є обґрунтованими й правильність висновків суду спростовують.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2010 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр міста" про визнання права власності на об'єкт інвестування - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 витрати на сплату судового збору у сумі 1827,00 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича