Провадження № 2/127/5139/15
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

17 липня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача шляхом визнання недійсним третейського застереження та скасування рішення третейського суду, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», в якій просила:

1) визнати недійсною статтю 6 «Врегулювання спорів» кредитного договору №050/25-1439/1 від 31.03.2008р., укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк»;

2) скасувати рішення третейського суду по справі №240/15 від 13.05.2015р.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи суд дійшов висновку про необхідність її повернення позивачеві з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем зазначено відповідачем ПАТ «Укрсоцбанк», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ковпака, 29

Отже, оскільки відповідач у даній справі знаходиться у місті Києві, дана справа не підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть предявлятись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Однак, посилання на ч. 5 ст. 110 ЦПК України та Закон України «Про захист прав споживачів» при визначенні підсудності даної справи, суд вважає безпідставним, оскільки застосування Закону України «Про захист прав споживачів», можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання інформації споживачеві про умови договору, процедуру його виконання тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають зобовязальні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору, в тому числі врегулювання спорів, цей закон не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Отже, оскільки в даній справі, предметом позову є визнання недійсним пункту кредитного договору, щодо третейського застереження, а тому позивач в даних правовідносинах виступає як сторона третейської угоди, а не як споживач в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, другою позовною вимогою позивачем вказано - скасувати рішення третейського суду по справі №240/15 від 13.05.2015р.

Однак, порядок провадження у справах про оскарження рішень третейських судів врегульовано Главою 1 Розділу VII-1 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 389 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обовязки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Форма та зміст заяви про скасування рішення третейського суду визначена статтею 389-2 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 389 ЦПК України заява про скасування рішення третейського суду подається сторонами, третіми особами до суду за місцем розгляду справи третейським судом.

Отже, для оскарження рішень третейський судів встановлено окремий порядок, відповідно до якого заявник звертається до суду з заявою, а не позовною заявою, за місцем розгляду справи третейським судом, в порядку передбаченому Главою 1 Розділу VII-1 ЦПК України.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається позивачу, якщо справа не підсудна суду, до якого вона була подана.

При вказаних обставинах суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу для подальшого подання до належного суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 109, 110, 115, 121, 389 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача шляхом визнання недійсним третейського застереження та скасування рішення третейського суду - повернути позивачу для подальшого подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з отримання копії ухвали.

Суддя: