АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7930/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Кізюн Л.І.
Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої - Кравець В.А.,

Суддів - Ратнікової В.М., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Центр обслуговування споживачів №1 Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення порядку користування квартирою, виселення, вселення, укладення договору найму та усунення перешкод у користуванні квартирою,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити спосіб і порядок виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 08.04.2014 № 760/22939/13-ц шляхом виселення ОСОБА_2 з кімнати площею 14,4 кв.м. та балкону площею 0,9 кв.м., що розташований біля цієї кімнати, у квартирі АДРЕСА_1.

В мотивування вимог посилалася на те, що ОСОБА_2 рішення суду не виконує, а тому, оскільки воно не передбачає заходів примусового виконання, а встановлює тільки порядок користування майном, що унеможливлює його примусове виконання органами державної виконавчої служби, її права можуть бути захищені лише у спосіб виселення відповідача з кімнати.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову про задоволення заяви, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Вказує на те, що державний виконавець не може виконати рішення суду, оскільки воно не передбачає заходів примусового виконання, а встановлює тільки порядок користування майном, що унеможливлює його примусове виконання органами державної виконавчої служби.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з відсутності законних підстав для встановлення запропонованого заявником порядку виконання рішення.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на законі.

Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 08 квітня 2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Центр обслуговування споживачів №1 Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення порядку користування квартирою, виселення, вселення, укладення договору найму та усунення перешкод у користуванні квартирою - задоволено частково. Виділено у користування ОСОБА_1 кімнату площею 14,4 кв. м у квартирі АДРЕСА_1.

Місця загального користування: кухню площею 7,4 кв. м, ванну кімнату площею 2,8 кв. м, вбиральню площею 1,0 кв. м, коридор площею 4,8 кв. м та 2,7 кв. м, веранду площею 6,0 кв. м, комору площею 0,8 кв. м та балкон площею 0,9 кв. м у квартирі АДРЕСА_1 залишено у спільному користуванні. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 08 квітня 2014 року змінено в частинні визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_1. Виділено у користування ОСОБА_1 кімнату площею 14,4 кв. м. та балкон площею 0,9 кв. м., що розташований біля цієї кімнати. Виділено у користування ОСОБА_2 кімнату площею 10,8 кв. м та комору площею 6,0 кв. м. Місця загального користування: кухню площею 7,4 кв. м., ванну кімнату площею 2,8 кв. м., вбиральню площею 1,0 кв. м., коридор площею 4,8 кв.м. та 1,7 кв. м., комору площею 0,8 кв. м., залишено у спільному користуванні. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Згідно листа ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві від 28.04.2015 року ОСОБА_3 було повідомлено, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 08.04.2014 року нe передбачає заходів примусового виконання, a встановлює тільки порядок користування майном, що унеможливлює його примусове виконання органами державної виконавчої служби.

Звертаючись до суду із заявою ОСОБА_1 просила суд встановити спосіб і порядок виконання рішення суду, оскільки державна виконавча служба виконати його не може, а ОСОБА_2 добровільно його не виконує.

Згідно ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, зміна способу і порядку виконання полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

У ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» при зазначенні повноважень державного виконавця акцент зроблено на тому, що державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Враховуючи те, що примусове виконання рішення суду Законом України «Про виконавче провадження» покладене на Відділ державної виконавчої служби Солом'янського РУЮ м. Києва, то відповідальність за несвоєчасність та неповноту виконання рішення суду має нести державний виконавець у разі доведення його вини. Проте, заявник не зверталася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, незважаючи на те, що рішення повинно бути виконане.

Крім того, вказівка виконавчої служби на неможливість виконання рішення суду є помилковою, адже резолютивною частиною чітко встановлено як повинно воно виконуватися.

Зокрема, виділення у користування ОСОБА_1 кімнати площею 14, 4 кв. м. та балкону площею 0,9 кв.м., що розташований біля цієї кімнати передбачає звільнення цих приміщень ОСОБА_2 та зайняття кімнати ОСОБА_1

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, оскільки її вимоги не ґрунтуються на приписах закону.

Апеляційна інстанція звертає увагу також на те, що вимоги заявника в разі встановлення факту невиконання рішення суду лише в позовному провадженні можуть бути вирішені.

Отже, доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і на їх правильність не впливають.

Відповідно до ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312,313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Судді