Справа №: 398/711/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"08" вересня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Тимченко Л.М.

з участю секретаря Міщенко С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрія цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) в лютому 2015 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (надалі відповідач) про стягнення аліментів на період його навчання, просить суд стягнути з батька аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), на час навчання до червня 2017 року, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є їйого батьком, однак після досягнення повноліття він добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання та навчання. Він навчається на денній формі навчання на другому курсі факультету Дніпропетровського національного університету. Просить суд задовольнити позовні вимоги, оскільки батько має таку фінансову можливість.

В судове засідання позивач, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи не з'явився, в письмовій заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності, на своїх вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини.

Відповідач в судове засідання також не з'явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Судове доручення не було виконано через відсутність відповідача за місцем реєстрації. Суд вважає, що відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в суді, оскільки до суду повернулось поштове повідомлення про особисте отримання відповідачем поштового повідомлення. Письмових заяв, клопотань чи заперечень до суду від відповідача не надійшло.

Дослідивши докази, що є в матеріалах справи у сукупності з іншими матеріалам справи, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України.

При вирішенні даного спору суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 3 - 15, 17-20,75-84, 180-182,191, 199 - 200 Сімейного кодексу України.

За змістом ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд призначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина в твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість надання утримання дитини другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми донькою, сином.

Приймаючи до уваги матеріальне забезпечення позивача, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача тільки на час навчання, що підтверджується копією договору від 16 серпня 2013 року.

Суд приймає до уваги, що позивач не має достатнього доходу, необхідного для витрат на забезпечення себе їжею та достатніх витрат на прожиття та навчання, а тому потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має змогу надати.

Судом встановлено, що відповідач є працездатним, здоровим, не працює, іншим особам аліменти не сплачує, тому зобов'язаний утримувати дитину після досягнення повноліття на час навчання, однак відповідач від такого обов'язку ухиляється.

Суд приймає до уваги матеріальне становище і в сімї позивача, і в сімї відповідача. За відсутності довідок про доходи сторін, приймаючи до уваги, що відповідач є працездатним, суд вважає необхідним визначити міру потреби позивача і міру можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, доходу на утримання дитини щомісячно тільки на час навчання в Дніпропетровському національному університеті.

Судом встановлено, що позивач навчається на контрактній основі за договором № 1646-13 від 16 серпня 2013 року в Дніпропетровському національному університеті ім. Олеся Гончара. За умовами контракту термін навчання закінчується 30 червня 2017 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. З відповідача суд вважає необхідним стягнути судовий збір на користь держави.

Враховуючи викладені обставини та керуючись ст.ст. 4- 11, 15,16, 22 ЦК України, ст.ст. 3 - 15, 17-20,75-84, 180-182,191, 198- 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 4-11, 15, 57-60, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 11 лютого 2015 року на час його навчання в Дніпропетровському національному університеті ім. Олеся Гончара, тобто до 30 червня 2017 року.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 487 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць суд піддає до негайного виконання.

Копію рішення надіслати сторонам.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя: