У Х В А Л А

7 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Лященко Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Апеляційного суду міста Києва від 11 грудня 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня

2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу та відшкодування збитків

в с т а н о в и в:

У листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто з публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») на його користь 4 тис. 470 грн 83 коп. пені за користування коштами за період з 2 лютого по 16 березня 2009 року; 11 тис. 74 грн 71 коп. упущеної вигоди за період з 2 лютого по 11 серпня 2009 року; 7 тис. 419 грн 30 коп. - 3% річних та інфляційних втрат за період з 2 лютого по 11 серпня 2009 року, а всього - 22 тис. 964 грн 84 коп. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в інтересах ПАТ «Родовід Банк» відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення процентів і пені залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року касаційні скарги ОСОБА_1 та ПАТ «Родовід Банк» відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року ОСОБА_1 порушує питання про скасування ухвалених у справі рішень суду апеляційної та касаційної інстанцій й передачу справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстави, передбаченої пунктом першим частини 1 статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме: статей 1061, 1070 Цивільного кодексу України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_1 посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2014 року.

Заява про перегляд судового рішення Верховним Судом України щодо неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права на підставі пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Згідно із пунктом 4 частини четвертої статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо є ухвала Верховного Суду України про відмову у прийнятті справи до провадження за наслідками розгляду заяви, поданої у цій справі з аналогічних підстав.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, заява про перегляд судового рішення Верховним Судом України повертається заявнику у разі якщо є ухвала суду (який повноважний вирішувати питання про допуск заяви про перегляд до провадження) про відмову у прийнятті справи до провадження за наслідками розгляду заяви, поданої у цій справі з аналогічних підстав.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 липня 2015 року відмовлено у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу та відшкодування збитків за заявою ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня

2015 року.

Зі змісту зазначеної ухвали касаційного суду вбачається, що ОСОБА_1 на підтвердження неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права на підставі пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України посилався на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2014 року.

Таким чином уповноваженим судом вже вирішувалось питання про допуск справи до провадження за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення касаційної інстанції з аналогічних підстав.

Керуючись статтею 359 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Н.П. Лященко