Справа № 36/5820/14 Головуючий у І інстанції Ковбель М. М.
Провадження № 22-ц/780/3164/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 13.07.2015
УХВАЛА

13 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Березовенко Р.В., Савченко С.І.

при секретарі Нагорній Г.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 товариства «RolselGrup" Т.О.В. про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 16 листопада 1993 року між ОСОБА_2 та резидентом Республіки Молдова Концерном "ВІАС"(правонаступником якого є Комерційне товариство "RolselGrup" Т.О.В.) було укладено договір позики, відповідно до якого останній отримав у позику грошові кошти в розмірі 900 000,00 доларів США та зобов'язувався їх повернути до 29 березня 1999 року.

Крім того, 20 квітня 1999 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору позики від 16 листопада 1993 року, відповідно до умов якої строк повернення суми позики продовжено до 20 квітня 2004 року.

Позивач стверджує, що відповідач належним чином не виконував покладені на нього зобов»язання щодо повернення боргу, неодноразові звернення до нього щодо повернення коштів залишені без задоволення і лише 01 березня 2014 року в листі на ім.»я позивача ОСОБА_4 товариством «RolselGrup" Т.О.В. повідомлено, що вимоги позивача визнано і борг має бути повернутим до 01 квітня 2014 року.

У визначений строк грошові кошти позивачу не повернуто, а тому він просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість, яка станом на 01 липня 2014 року становить 4 415 220,27 доларів США.

Дана сума складається з суми основного боргу -900000 дол.США, суми відсотків- 275220,27 дол. США , 3 240 000 неустойка, а всього 4 415 220,27 дол.США, що в гривневому еквіваленті становить 52 035 569,87 грн.

Крім того, позивач, посилаючись на положення ст..625 ЦК України просив стягнути на його користь борг з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 товариства "RolselGrup" Т.О.В. на користь ОСОБА_2 суму боргу за кредитним договором в розмірі 1 175 220,27 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 13 850 556,15 гривень, в тому числі: сума основного боргу - 900 000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 10 606 948,20 гривень, сума відсотків - 275 220,27 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 3 243 607,94 гривень та неустойку в розмірі 38 185 013,52 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4 товариства "RolselGrup" Т.О.В. на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в розмірі 3 654,00 гривень.

В апеляційній скарзі представник позивача просила змінити рішення суду першої інстанції, доповнивши його в частині вимог про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних та здійснити перерахування суми боргу за курсом НБУ на момент винесення рішення (а.с.45-48).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28 квітня 2015 року, справу за позовом ОСОБА_2 передано до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення в частині вимог, які були заявлені позивачем, але не розглянуті судом, а саме в частині стягнення боргу з урахуванням положень ст..625 ЦК України з урахуванням індексу інфляції та 3% річних ( а.с.3, 40-42).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду від 15 травня 2015 року в ухваленні додаткового рішення було відмовлено.

При цьому, на обґрунтування ухвали, суд послався на те, що підстави для нарахування боргових зобов»язань з урахуванням інфляційних витрат відсутні, оскільки індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України- гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Крім того, суд послався на те, що позивачем не було заявлено вимоги стосовно стягнення інфляційних витрат, що протирічить змісту позовної заяви ( а.с.3) та не відповідає дійсності.

10.07.2015 року представник ОСОБА_2 подала заяву про часткову зміну апеляційної скарги та просила задовольнити апеляційну скаргу частково, а саме змінити рішення та зазначити суму пені, яка стягнута з відповідача на користь позивача в гривневому еквіваленті в доларному виразі, а саме -3240000 дол. США, замість 38185013,52 грн. З позицією суду першої інстанції, викладеною в ухвалі від 15 травня 2015 року погодилася. (а.с. 79-86). Уточнення апелянтом апеляційної скаргу прийнято колегією.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 товариства "RolselGrup" Т.О.В. на користь ОСОБА_2 суму боргу за кредитним договором в розмірі 1 175 220,27 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 13 850 556,15 гривень, в тому числі: суму основного боргу - 900 000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 10 606 948,20 гривень, суму відсотків - 275 220,27 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 3 243 607,94 гривень та неустойку (пеню) в розмірі 38 185 013,52 гривень.

Рішення суду в цій частині відповідає вимогам закону.

Як роз»яснино Верховним Судом України щодо судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин, а також відповідно до положень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, виходячи з того, що виконання договірних зобов»язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то наряду зі стягнення заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути і проценти за користування грошовими коштами в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією, а є платою за користування грошима.

Щодо неустойки ( пені) за прострочення виконання грошового зобов»язання, то її функцією є фінансова санкція, а тому суд, вирішуючи спір в цій частині вимог, обґрунтовано зазначив у рішенні її розмір у гривневому еквіваленті.

У зв»язку з викладеним, колегія вважає, що рішення суду в частині задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Підстав до його зміни при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін , якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.307, 308 ЦПК України, колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: