АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 758/12997/13-ц
№ апеляційного провадження:22-796/7205/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Шаховніна М.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

27 травня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Ратнікової В.М., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Круглику В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4 про виселення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року позов задоволено.

Виселено ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_4, через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, вважаючи що судом порушено норм матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

ОСОБА_4 та його представник в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність осіб, які не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про виселення, позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 22 листопада 2010 року Подільським районним судом м. Києва винесено рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_4, TOB «Вебстиль», ОСОБА_5 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 98 443,41 дол. США. Вказане рішення виконано не було та в ході виконавчого провадження було арештовано та реалізовано квартиру АДРЕСА_1, яку ОСОБА_4 передав позивачу в іпотеку, згідно договору іпотеки від 19 червня 2008 року.

Зазначив, що відповідно до свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів позивач набув право власності на вищезазначену квартиру.

Також зазначив, що на неодноразові звернення ПАТ «Універсал Банк» в добровільному порядку відповідачі не звільняють квартиру, у зв'язку із чим просив суд виселити ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, позбавити права користування даним житловим приміщенням, зняти відповідачів з реєстрації за вищевказаною адресою та стягнути судові витрати.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29 вересня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Універсал банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виселення, позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації залишено без розгляду.

29 вересня 2014 року представник позивача уточнила позовні вимоги та просила виселити ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 червня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого відповідач передав Банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, що складається з двох жилих кімнат, загальною площею 45,70 кв. м.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22 листопада 2010 року стягнуто солідарно з ТОВ «Вебстиль», ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 98 443, 41 дол. США

Зазначене рішення у добровільному порядку не виконувалося, а тому ПАТ «Універсал Банк» стягнуло заборгованість у примусовому порядку.

В ході виконавчого провадження квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4 було арештовано та реалізовано на прилюдних торгах.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником квартири АДРЕСА_1 зазначено ПАТ «Універсал Банк».

27 червня 2012 року позивачем була направлена вимога про добровільне виселення з спірної квартир, яку ОСОБА_4 отримав 02 липня 2012 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

3 вересня 2012 року представником ПАТ «Універсал Банк» було складено акт про відмову у виселенні.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 2 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно зі ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності.

Колегія суддів не може погодитись з посиланнями апелянта на постанову Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі за № 6-39цс15, якою визначена правова позиція, що за змістом статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» та статті 109 ЖК Української РСР особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло тільки у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду, оскільки до правовідносин, які виникли між сторонами, ця правова позиція не може бути застосована.

Як встановлено судом, спірна квартира була реалізована в ході виконавчого провадження.

З даним позовом про виселення відповідача ПАТ «Універсал Банк» звернувся як власник майна про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення бувшого власника квартири, на підставі ст.ст. 319, 386 ЦК України, а не на підставі Закону «Про іпотеку».

Також колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги, що судом не розглянуто та не надано належної оцінки заяві про зупинення провадження у справі до розгляду адміністративної справи, оскільки як вбачається з журналу судового засідання, заява була предметом обговорення судом, та судом відхилено клопотання про зупинення провадження у справі (а.с. 160-161).

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді