У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_1 про визнання частково недійсним строкового трудового договору, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який у подальшому уточнив (а. с. 21) та просив визнати п. 4 строкового трудового договору від 7 лютого 2007 року недійсним та таким, що не відповідає чинному законодавству, а саме ст. 9 КЗпП України.

Позивач посилався на те, що при прийнятті на роботу з ним був укладений строковий трудовий договір від 7 лютого 2007 року. У п. 4 цього договору було передбачено, що працівник, що прийнятий на посаду військовослужбовця (юрисконсульта військової частини НОМЕР_1) зобов'язується звільнити цю посаду за вимогою командування у разі комплектування її військовослужбовцем без дотримання вимог по попередженню про звільнення з посади за два місяці до звільнення.

Позивач вважав, що така умова договору порушує ст. 9 КЗпП України, згідно із якою умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 квітня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин і дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 з підстав недоведеності та безпідставності заявлених ним позовних вимог, оскільки останній не довів суду, що укладеним 7 лютого 2007 року між ним та відповідачем строковим трудовим договором порушені його права та вимоги чинного законодавства.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність висновків судів не спростовують, і, не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана
Колегія суддів: