233 № 233/6617/14-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
21 травня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Янюка Ю. Б. при секретарі Михайловій А.О..
представника позивача ОСОБА_1
відповідачів -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6
Василівни про відшкодування добросовісному набувачеві понесених ним витрат на придбання
майна, що було вилучено на користь власника, -
16 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування добросовісному набувачеві понесених ним витрат на придбання майна, що було вилучено на користь власника. Він обґрунтовував свої вимоги тим, що 28 листопада 2014 року на виконання рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2014 року у справі №219/2894/2013-ц, державним виконавцем Артемівської державної виконавчої служби у нього був вилучений автомобіль "CHEVROLET AVEO TC58U», який належав останньому на підставі договору купівлі - продажу, укладеному 2 червня 2013 року з ОСОБА_6, яка на той час була власником автомобіля.
Згідно рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2013 року був визнаний недійсним договір купівлі-продажу автомобілю "CHEVROLET AVEO TC58U», укладений між відповідачем ОСОБА_5, яка діяла від імені власника на підставі довіреності, посвідченої 13 квітня 2011 року приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу, та відповідачем ОСОБА_6 відповідно до довідки-рахунку КІМ № 881676 від 13 березня 2012 року, виданої Костянтинівською філією №3 ТОВ «ФОРВАРДАВТО-2", з моменту його укладання.
Цим рішенням суду, яке набуло законної сили, було встановлено, що ОСОБА_5 не мала права відчужувати автомобіль на користь своєї матері ОСОБА_6 без згоди іншого власника автомобіля, тобто, не потребує доведенню факт, що ОСОБА_6, укладаючи договір купівлі продажу з метою отримання матеріальної вигоди у вигляді грошових коштів за автомобіль, діяла навмисно та за домовленістю із своєю донькою ОСОБА_5, яка не мала права його відчужувати.
Таким чином, він, як добросовісний набувач, отримав право на відшкодування понесених ним витрат на придбання цього автомобіля, які мають бути стягнуті зі сторони правочину, та/або з особи, яка є винною в недійсності правочину.
Згідно даних сайту з продажу автомобілів в Україні станом на дату звернення до суду середня вартість аналогічного авто 2008 року випуску складає 109706грн. і цю суму він просив стягнути солідарно з відповідачів в рахунок відшкодування добросовісному набувачеві понесених ним витрат на придбання майна, що було вилучено на користь власника.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові.
Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на повторний виклик у судове засідання не явились, хоча належним чином були повідомлені про розгляд справи судом і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов слід задовольнити частково по наступним підставам.
Судом встановлено, що на підставі довідки-рахунку ДПІ 324627 від 2 червня 2012 року був укладений договір купівлі-продажу автомобіля "CHEVROLET AVEO TC58U», номер кузова НОМЕР_1, за яким відповідач ОСОБА_6 продала, а позивач ОСОБА_2 придбав у власність вказаний автомобіль.
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2013 року визнаний недійсним договір купівлі-продажу автомобілю "CHEVROLET AVEO TC58U», державний номер НОМЕР_2, укладений між відповідачем ОСОБА_5, яка діяла від імені власника на підставі довіреності, посвідченої 13 квітня 2011 року приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу, та відповідачем ОСОБА_6, відповідно до довідки рахунку КІМ № 881676 від 13 березня 2012 року, виданої Костянтинівською філією №3 ТОВ «ФОРВАРДАВТО-2», з моменту його укладання (а.с.15-17).

Цим рішенням суду, яке набуло законної сили, було встановлено, що відповідач ОСОБА_5 не мала права відчужувати автомобіль на користь своєї матері ОСОБА_6 без згоди іншого власника автомобіля, тобто, не потребує доведенню факт, що ОСОБА_6, укладаючи договір купівлі продажу з метою отримання матеріальної вигоди у вигляді грошових коштів за автомобіль, діяла навмисно та за домовленістю із своєю донькою ОСОБА_5, яка не мала права його відчужувати.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовими рішеннями у цивільній справі, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті саме особи, щодо якої встановлені такі обставини.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2014 року, яке вступило в законну силу 6 квітня 2014 року, був задоволений позов ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме витребування у ОСОБА_2 автомобіля "CHEVROLET AVEO TC58U», номер кузова НОМЕР_1 (а.с.11-14).

28 листопада 2014 року на виконання цього рішення суду державним виконавцем Артемівської державної виконавчої служби у ОСОБА_2 був вилучений автомобіль "CHEVROLET AVEO TC58U», який належав останньому на підставі договору купівлі - продажу, укладеному 2 червня 2013 року з ОСОБА_6, яка на той час була власником автомобіля (а.с.7-10).

Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України добросовісним вважається набувач, який не знав і не міг знати про те, що придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати.

На момент відчуження автомобіля 2 червня 2012 року продавець ОСОБА_6, у якої позивач його придбав, була власницею автомобілю.

Таким чином, позивач ОСОБА_2, як добросовісний набувач, отримав право на відшкодування понесених ним витрат на придбання автомобіля і такі витрати мають бути стягнутізі сторони правочину, та/або з особи, яка є винною в недіи?сності правочину, тобто, позивач має право на відшкодування вартості автомобіля у розмірі коштів, сплачених під час його придбання.

У відповідності до ч.1 ст.216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно даних сайту з продажу автомобілів в Україні станом на дату звернення до суду середня вартість аналогічного авто 2008 року випуску складає 109706грн. (а.с.18).

У відповідності до змісту п.10 постанови №9 Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року, якщо після укладення недійсного правочину щодо відчуження майна було укладено ще декілька, то визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна не вимагається. Враховуючи положення ст.16 ЦК України, яка визначає, що перелік способів захисту цивільних справ не є вичерпним, суд вважає, що одностороння реституція у даному випадку є окремим способом захисту майнового права позивача.

Тому, з відповідачів слід стягнути солідарно на користь ОСОБА_2 понесені ним витрат на придбання майна, що було вилучено на користь власника, у розмірі 109706грн.

Крім того, виходячи з положень ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім'ї.

Частиною 2 статті 216 ЦК України встановлено, якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Суд вважає, що з відповідачів слід стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі по 2000грн. з кожної у зв'язку з вчиненням ними недійсного правочину, в результаті чого йому завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього. Заплативши за придбане авто чималу суму власноруч зароблених коштів, він фактично позбавився права власності, а сусіди почали його звинувачувати у шахрайстві. Визначаючи такий розмір моральної шкоди, суд враховує характер та глибину душевних страждань ОСОБА_2, а також вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до ч.3ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243грн.60коп. слід стягнути з кожної з відповідачів в дохід держави, оскільки позивач ОСОБА_2, на користь якого ухвалено рішення, є інвалідом 2 групи (а.с.6), і звільнений в силу Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.88,212-215,224,226 ЦПК України, ст.ст.16,23,216,388 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування добросовісному набувачеві понесених ним витрат на придбання майна, що було вилучено на користь власника, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, солідарно на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Артемівськ Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, витрати, понесені на придбання автомобілю "CHEVROLET AVEO TC58U», 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, в сумі 109706 (сто дев'ять тисяч сімсот шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень з кожної.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі по 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок з кожної.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідачів, яку може бути ними подано протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя