Єдиний унікальний номер 243/1841/15-ц Номер провадження 22-ц/775/132/2015
Головуючий першої інстанції Кузнецов Р.В.
Доповідач Осипчук О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„08 липня 2015 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого: Осипчук О.В.

суддів: Дундар І.О., Корчистої О.І.

при секретарі: Баранові В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 29 травня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, до Словянської міської ради Донецької області, ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування Малинівської сільської ради Словянського району Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 29 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задоволені частково.

Визначено ОСОБА_2, яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_3, додатковий строк для подачі нею заяви про прийняття спадщини після померлого 01 червня 2014 року ОСОБА_4 в 2 місяці, обчислюючи його з дня набрання рішенням законної сили. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що суд не врахував, що ОСОБА_2 в 2002 році була призначена опікуном ОСОБА_3 і таким чином була наділена повноваженнями опікуна на вчинення юридично важливих дій від імені та в інтересах ОСОБА_3, зокрема, на подачу заяви про прийняття спадщини. Судом не встановлено обєктивних, непереборних, істотних труднощів, які є підставою для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

В апеляційному суді ОСОБА_2 заперечувала проти скарги, просила рішення суду залишити без змін.

Від Словянської міської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника.

ОСОБА_1, її представник ОСОБА_5, а також представник органу опіки та піклування Малинівської сільської ради до суду не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення судових повісток та відправлення телефонограм, які зареєстровані в Журналі телефонограм № 1 за № 102 та в Журналі телефонограм № 3 за № 65 (а.с.82,84).

Відповідно до ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи і не подали заяву про відкладення розгляду справи.

Апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції визнано встановленим, що 01 червня 2014 року у м. Словянську Донецької області помер ОСОБА_4, який згідно свідоцтва про народження був батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно довідки МСЕК від 10 серпня 2011 року ОСОБА_3 є інвалідом першої групи з дитинства безстроково та потребує стороннього догляду. Відповідно до рішення виконавчого комітету Малинівської сільської ради Словянського району від 20 червня 2002 року № 27 ОСОБА_2 призначено опікуном над її донькою інвалідом дитинства ОСОБА_3 На момент прийняття вказаного рішення ОСОБА_3 досягла повноліття і не була визнана недієздатною особою. З розяснення приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 01 грудня 2014 року ( а.с.16) вбачається, що 25 листопада 2014 року на адресу нотаріуса надійшла заява ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 Вказана заява зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ 25 листопада 2014 року за № 164. Оскільки підпис в заяві не був нотаріально завірений, то було розяснено про необхідність надіслання належним чином оформленої заяви або особистої явки до нотаріуса.

Відповідно до рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 18 грудня 2014 року, яке набрало чинності 30 грудня 2014 року, визнано ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною. Встановлено над нею опіку та призначено ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_3

Згідно постанови приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6 від 25 лютого 2015 року відмовлено ОСОБА_2, яка є опікуном недієздатної ОСОБА_3 у реєстрації заяви про прийняття спадщини після померлого 01 червня 2014 року ОСОБА_4. Рекомендовано опікуну спадкоємця звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Задовольняючи позов в частині визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд керувався вимогами ст. 1272 ЦК України і виходив з того, що ОСОБА_2 вжито всіх залежних та необхідних від неї заходів для забезпечення захисту майнових прав її підопічної доньки, що стосується прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4, однак певні обставини (звернення до суду з заявою про визнання доньки недієздатною, проведення судово-психіатричної експертизи у справі, визнання особи недієздатною з моменту набрання рішенням суду чинності) вплинули на реалізацію нею такого права з пропуском строку, визначеного діючим законодавством.

Апеляційний суд вважає висновки суду законними та обґрунтованими.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції щодо наявності поважних причин пропуску опікуном недієздатної спадкоємиці першої черги строку для подання заяви про прийняття спадщини вірними, тому рішення суду підлягає залишенню без змін.

Довід скарги про те, що позивачка з 2002 року була опікуном своєї доньки і мала можливість своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини до уваги не приймається, оскільки така заява була подана 25 листопада 2014 року, тобто у шестимісячний строк, проте згідно розяснень нотаріуса вона не відповідала встановленим вимогам підпис не був нотаріально засвідчений. Як пояснила в апеляційному суді позивачка про смерть її колишнього чоловіка їй стало відомо тільки у серпні 2014 року після закінчення бойових дій у Словянському районі, на особистому прийомі у нотаріуса у останньої виник сумнів щодо дієздатності її доньки, яка є інвалідом дитинства з психічного захворювання, тому вона звернулася до суду з позовом про визнання доньки недієздатною.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції ухвалено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308,313,315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 29 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: