АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Левенця Б.Б., Поліщук Н.В.,

при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про виправлення помилки у виконавчому листі у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_4 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 12 березня 2015 року,

встановила:

У лютому 2014 року представник позивачів ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про виправлення помилки, допущеній при оформленні виконавчого листа, виданого на підставі рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 20.01.2014 року.

Обґрунтовував заяву тим, що після набрання законної сили рішення суду 13.02.2015 р. позивачі звернулися про примусове виконання рішення суду до ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві з виконавчим листом № 2-698/14 від 26.12.2014 р.

Постановою ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві від 16.02.2015 р. відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки в одному виконавчому листі зазначено два різних види стягнення, а саме : «не чинити перешкод», що регулюється ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» та «вселення», що регулюється ст. 79 ЗУ «Про виконавче провадження». Просив видати за кожною вимогою окремий виконавчий лист.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 12 березня 2015 року заяву представник позивачів ОСОБА_6 задоволено.

Виправлено помилки, допущені при оформленні виконавчого листа, виданого за рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 20.01.2014 р. у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення.

Видано виконавчий лист за вимогою «Зобов'язати ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_1, ОСОБА_2 перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1» та виконавчий лист за вимогою «Вселити ОСОБА_1, ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_1».

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_4 просять скасувати ухвалу суду і ухвалити нову про відмову в задоволенні заяви, посилаючись на те, що при її винесенні судом порушені норми процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та представник ОСОБА_5 вимоги апеляційної скарги підтримали.

Представник заявників проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що у виданому виконавчому листі допущена помилка, оскільки в одному виконавчому листі зазначено два різних види стягнення, що встановлюють окремий порядок виконання.

Висновки суду відповідають вимогамзакону та матеріалам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 20.01.2014 р. позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_1, ОСОБА_2 перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 та вселити ОСОБА_1, ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_1. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судовий збір в сумі 114,70 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.04.2014 р. рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20.01.2014 р. залишено без змін.

Постановою державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві від 16.02.2015 р. відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-698/14 від 26.12.2014 p., оскільки у виконавчому листі зазначено два різних види стягнення, а саме "не чинити перешкоди", що регулюється ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» - "Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматись від них", та "вселення", що регулюється ст.79 Закону України «Про виконавче провадження» - "Виконання рішення про вселення стягувача".

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Таким чином, судом першої інстанції враховані та дотримані положення ст. 369 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 12 березня 2015 року постановлена з додержанням вимог закону, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Болотов Є.В.

Судді: Левенець Б.Б.

Поліщук Н.В.