Справа № 159/2416/15-ц
Провадження № 2/159/751/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 27 травня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Дзивульської Л.В., Паровенка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зеленської сільської ради Ковельського району про визнання незаконним рішення Зеленської сільської ради від 06.03.2015 року в частині відмови у наданні земельної ділянки та зобов'язання надати земельну ділянку, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Зеленської сільської ради Ковельського району про визнання незаконним рішення Зеленської сільської ради від 06.03.2015 року в частині відмови у наданні позивачу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та зобов'язання надати земельну ділянку. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 21.12.2006 року звернувся з заявою до Зеленської сільської ради Ковельського району про надання йому земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. Зазначив, що проживає на території Зеленської сільської ради Ковельського району, тому саме до відповідача звернувся з заявою про виділення йому земельної ділянки. Рішенням Зеленської сільської ради Ковельського району від 06.03.2015 року в наданні земельної ділянки позивачу відмовлено. Вважає, що прийняте відповідачем рішення від 06.03.2015 року в частині відмови у наданні земельної ділянки є незаконним та необґрунтованим, а тому просить його скасувати та зобов'язати Зеленську сільську раду Ковельського району надати позивачу земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку.

В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав повністю, з підстав, викладених у заяві, просить його задовольнити.

Представник відповідача Дзивульська Л.В. в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що відповідно до вимог ст. ст. 116, 125 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Загальний порядок надання земельних ділянок у власність або користування визначено нормами статей 118, 123 ЗК України. Приймаючи оскаржуване рішення Зеленська сільська рада діяла в межах наданих їх повноважень, при цьому права позивача порушені не були. Вказала, що незважаючи на прийняте радою рішення ОСОБА_1 не позбавлений права та можливості повторно звернутись у передбачений ст. 118 ЗК України спосіб до Зеленської сільської ради або органу місцевого самоврядування іншої місцевості та скористатись наданим йому правом на отримання у власність земельної ділянки із земель комунальної власності. Зазначила, що відповідно до ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад. В даному випадку Зеленська сільська рада відносно розпорядження землями діє як власник і тому лише виключно до компетенції ради належить вирішення питання щодо розпорядження вільними земельними ділянками. Крім того, вказала, що вимоги позивача в частині зобов'язання Зеленської сільської ради виділити йому земельну ділянку не є компетенцією суду, оскільки відноситься до виключної компетенції власника землі, а обраний позивачем спосіб захисту не відповідає способам захисту цивільних прав які визначено статтею 16 ЦК України. Поросить в задоволенні позову відмовити з мотивів його безпідставності.

Представник відповідача Паровенко О.В. в судовому засіданні позов не визнав, рахує його безпідставним, суду пояснив, що приймаючи оскаржуване рішення Зеленська сільська рада діяла в межах наданих їй повноважень, оскільки виключно сесією вирішуються питання регулювання земельних відноси, при цьому, Зеленська сільська рада, як власник землі, вправі приймати рішення про передачу земельних ділянок у власність чи надання в користування. Оскільки заява про виділення позивачу земельної ділянки депутатами підтримана не була, тому сільською радою правомірно прийнято рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Реалізація громадянами права на отримання земельної ділянки у власність чи користування здійснюється відповідно до положень Земельного Кодексу України.

Згідно ч.3 ст. 140 Конституції України, місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно змісту ч.2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 12 Земельного Кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 40 Земельного Кодексу України, громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Згідно п. б ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частиною 6 статті 118 Земельного Кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ст. 116 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Об'єктом реалізації безоплатної передачі земельної ділянки у власність є одержання земельної ділянки із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. При одержанні земельної ділянки із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації громадянин подає заяву до відповідної райдержадміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки, при цьому зазначивши бажані розміри земельної ділянки, що не перевищують норм безоплатної передачі та вказується мета її використання.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 21.12.2006 року звернувся до Зеленської сільської ради Ковельського району з заявою про надання йому земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку із земель комунальної власності в існуючих межах Зеленської сільської ради Ковельського району.

Як вбачається з виписки з протоколу № 38 сесії Зеленської сільської ради Ковельського району 6 скликання від 06.03.2015 року, в порядок денний сесії було включено розгляд заяв громадян щодо надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків та було розглянуто заяву позивача ОСОБА_1 За результатами голосування питання щодо забезпечення ОСОБА_1 земельною ділянкою, депутатами не підтримано його заяву про надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та прийнято рішення про відмову у наданні земельної ділянки.

Тобто, питання виділення позивачу ОСОБА_1 земельної ділянки було предметом розгляду сесії Зеленської сільської ради Ковельського району від 06.03.2015 року та за результатами розгляду заяви прийнято відповідне рішення.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, які приймаються на її пленарному засіданні шляхом відкритого або таємного голосування.

Відповідно до ст. 21 ЦПК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, або місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що оскаржуване рішення Зеленської сільської ради Ковельського району від 06.03.2015 року № 38/4 «Про розгляд заяв громадян про надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків» прийняте на пленарному засіданні сесії сільської ради після обговорення одноголосно, з дотриманням вимог ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та в межах наданих повноважень. Дане рішення є правомірним, обґрунтованим та відповідає чинним нормативно-правовим актам.

Доказів того, що оскаржуваним рішення порушено права позивача ОСОБА_1 останнім не надано, тому вимоги позивача в цій частині до задоволення не підлягають.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання Зеленську сільську раду Ковельського району надати йому земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, то суд вважає, що, оскільки вирішення земельних питань відноситься виключно до компетенції сільської ради, на даний час заява ОСОБА_1 про надання йому земельної ділянки вирішена, тому дана позовна вимога є безпідставною, так як суд не вправі вирішувати питання про виділення земельних ділянок.

Крім того, незважаючи на прийняте радою рішення позивач не позбавлений права повторного звернення у передбачений ст. 118 ЗК України спосіб до органу місцевого самоврядування та скористатись наданим йому правом на отримання у власність чи користування земельної ділянки із земель комунальної власності.

Відповідно до п. 2 та додатку № 2 рішення Зеленської сільської ради Клвельського району № 38/4 від 06.03.2015 року «Про розгляд заяв громадян про надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків», ОСОБА_1 поставлений на чергу на виділення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку за № 25.

Судом встановлено, що права позивача не порушені, оскільки питання щодо надання земельної ділянки було розглянуте на сесії ради шляхом голосування в порядку, встановленому чинним законодавством та за результатами його розгляду прийнято рішення.

На думку суду, суб'єктивне право чи охоронювані інтереси позивача оскаржуваним рішенням не порушені, а тому приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 19, 140 Конституції України, ст. 12, 40, 81, 116, 118, ЗК України, ст. 24, 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Зеленської сільської ради Ковельського району про визнання незаконним рішення Зеленської сільської ради від 06.03.2015 року в частині відмови у наданні земельної ділянки та зобов'язання надати земельну ділянку відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:Т. Д. Наваляний