Апеляційний суд Полтавської області
Справа № 22ц - 551/2010 року Головуючий по 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Чічіль В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року травня місяця 06 дня м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Тимчук Л.А.,

Суддів: Чічіля В.А., Мартєва С.Ю.,

При секретарі : Мотрій С.В.,

розглянула у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства Страхова компанія "ВУСО"

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 грудня 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Закритого акціонерного товариства Страхова компанія "ВУСО" про стягнення страхової виплати.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судці-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ЗАТ СК "ВУСО" про стягнення страхово виплати, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 17 серпня 2007 року ним на вимогу АКІІ "УкрСиббанк", в якому ним було взято кредит на придбання автомобіля "ДЕУ - НЕКСІА" державний номерний знак НОМЕР_2, укладено договір "Добровільного страхуванні наземного транспорту" № 58970-25-02 з відповідачем. На прохання ознайомитися з дант договором вдома або надати його на розгляд фахівцю в галузі права йому було відмовлено, він був змушений підписати даний договір фактично не ознайомившись з ним.

12 березня 2008 року о 6 годині 30 хвилин ранку на мосту через річку Дніпро позива1 ОСОБА_3, керуючи зазначеним вище автомобілем, не витримав безпечної швидкості, і не впоравшись з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення автобусом ЛАЗ 4230-03, державний номер НОМЕР_1, який рухався в зустрічном напрямку. Обидва автомобілі отримали механічні ушкодження.

Постановою Автозаводського районного суду № 3- 7300/08 ОСОБА_3 бул визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто д адміністративної відповідальності у вигляді штрафу .Маючи укладений з СК "ВУСО договір добровільного страхування, позивач в той же день звернувся до страховиків з заявої про виплату страхового відшкодування.

18травня 2008 року позивач отримав відповідь від ЗАТ СК "ВУСО" про відмову виплаті страхового відшкодування з посиланням на те, що начебто його транспортний засі використовувався для пасажирських перевезень в режимі таксі, а сам він перебував у стаї алкогольного сп'яніння.

Виходячи з вищевикладеного, позивач вказував на те, що йому діями відповідача бул спричинена моральна шкода, оскільки він був позбавлений засобу пересування і вимушений відмінити всі заплановані поїздки, переніс нервове потрясіння. Просив стягнути з відповідача майнову шкоду в сумі 34221 гривні 05 копійок, моральну шкоду в сумі 2500 гривень, судові витрати по оплаті судового збору в сумі 342 гривні 22 копійки та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - ЗО гривень.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 грудня 2009 року позов ОСОБА_3 до ЗАТ СК "ВУСО" про стягнення страхової виплати задоволено частково.

Стягнуто із Закритого акціонерного товариства "СК "ВУСО" на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в сумі 34221 гривні 05 копійок, моральну шкоду - 1000 гривень, судові витрати державного мита в сумі 342 гривні 22 копійки та інформаційно- технічне забезпечення - 30 гривень.

ЗАТ СК "ВУСО" не погодилося з вказаним рішенням та подало на нього апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та залишити позовну заяву без розгляду.

Апелянт вважає рішення таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки відповідачем подавалася заява про залишення позову без розгляду з підстав досягнення між сторонами угоди про передачу спорів, пов'язаних виконанням договору на розгляд до третейського суду. Також вказував на те. що судом безпідставно не взяті до уваги надані відповідачем докази перебування позивача на момент скоєння ДТП у стані алкогольного сп'яніння та використання ним автомобіля в якості таксі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, доводи апелянта, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга ЗАТ СК "ВУСО" підлягає до задоволення частково за наступних підстав.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно до п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч. З ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, і не заперечується сторонами, що 17 серпня 2007 між позивачем ОСОБА_3 та ЗАТ СК "ВУСО" був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 58970-25-02 відносно автомобіля ДЕУ- НЕКСИА, державний номерний знак НОМЕР_2..

12 березня 2008 року о 6 годині 30 хвилин на мосту через річку Дніпро в м. Кременчуці позивач ОСОБА_3, керуючи автомобілем ДЕУ-НЕКСИА, державний номерний знак НОМЕР_2, не витримав безпечної швидкості, і , не впоравшись з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автобусом ЛАЗ 4230-03, державний номерний знак НОМЕР_1, який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення обидва автомобілі отримали механічні ушкодження.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 квітня 2008 року ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. внаслідок чого позивач притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

В свою чергу, судом не встановлено факту складення протоколу та притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КупАП, що передбачає відповідальність за водіння транспортних засобів у стані алкогольного сп'яніння.

Окрім того, згідно довідки № 1887 від 15 квітня 2008 року, виданої Третьою міською лікарнею м. Кременчука, встановлено, що на момент проведення обстеження 12 березня 2008 року у позивача "в крові етанол не знайдено".

При цьому, судом першої інстанції правомірно взято до уваги надані позивачем докази у спростування використання застрахованого автомобіля в якості таксі, а саме те. що він, будучи зареєстрованим як суб'єкт підприємницької діяльності і маючи ліцензію на право займатися перевезеннями пасажирів на таксі, має одну ліцензійну картку на автомобіль ЗАЗ ДЕУ Т 13110 СПГ, державний номерний знак НОМЕР_5. Документів на отримання ліцензійної картки відносно автомобіля ДЕУ НЕКСИА, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 не подавав.

На підставі викладеного, з урахуванням норм п. З ч. 1 ст. 988 ЦК України, відповідно до якого визначено обов'язок страховика у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором, та з урахуванням норм ст.ст. 989. 991 ЦК України та положень договору добровільного страхування наземного транспорту № 58970- 25-02, суд обгрунтовано дійшов висновку про зобов'язання ЗАТ СК "ВУСО" виплатити страхове відшкодування ОСОБА_3 за страховим випадком, що мав місце 12 березня 2008 року.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про страхування" розмір страхової суми та (або) розмір страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладення договору страхування або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування, а страхове відшкодування - страхова виплата здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового рахування та страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування при цьому не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Вирішуючи питання про розмір завданих позивачу збитків внаслідок пошкодження транспортного засобу, суд правомірно виходив з висновку експертного атотоварознавчого дослідження спеціаліста з оцінки транспортного засобу від 24 квітня 2008 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля ДЕУ НЕКСИА, державний номерний знак НОМЕР_2, становить - 33821 гривні 05 копійок.

Проте, районним судом не звернуто увагу на передбачені договором добровільного страхування умови визначення розміру страхового відшкодування ( п.п. 10.7, 10.7.1., 10..8 Договору ), у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне доповнити резолютивну частину рішення вказівкою про виплату відповідачем майнової шкоди в сумі 34221 гривні 05 копійок в розмірі страхового відшкодування, з урахуванням положень договору щодо його вирахування для даного страхового випадку.

Задовольняючи позовні вимоги про відшкодування позивачу моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 22 п. 22.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних

транспортних засобів" потерпілому виплачується моральна шкода, передбачена п. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України

Проте з таким висновком колегія суддів не може погодитися , оскільки, вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд не звернув уваги на те. що між сторонами існували договірні правовідносини, які врегульовані спеціальним законом - Законом України "Про страхування" -та нормами ст.ст. 625. 992 ЦК України, які не передбачають такого виду відповідальності страховика як відшкодування моральної шкоди, як і не передбачає такої відповідальності договір, укладений між сторонами.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 грудня 2009 року в частині часткового задоволення вимоги ОСОБА_3 про відшкодування спричиненої йому моральної шкоди, та постановления в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні даної вимоги.

В іншій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Посилання апелянта на роз'яснення Пленуму ВСУ в п. 2 Постанови № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" відносно того, що при пред'явленні позову за наявності договору сторін про передачу спору на розгляд до третейського суду, у разі надходження від відповідача до початку з'ясування обставин у справі заперечення проти вирішення спору в суді, районний суд відповідно до п. 6 ст. 207 ЦПК України зобов'язаний залишити заяву без розгляду, не беруться колегією суддів до уваги, оскільки дана обставина не є безумовною підставою для скасування рішення суду і залишення позову без розгляду відповідно до цивільного-процесуального законодавства, оскільки згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства Страхова компанія "ВУСО" - задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2009 року - в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди - скасувати.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Закритого акціонерного товариства СК "ВУСО" про стягнення моральної шкоди.

Доповнити резолютивну частину рішення вказівкою про виплату ЗАТ СК "ВУСО" ПанченкуОлександру Михайловичу майнової шкоди в сумі 34221 гривні 05 копійок в розмірі страхового відшкодування, з урахуванням положень договору щодо його вирахування для даного страхового випадку.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий суддя: /підпис/ Л.А. Тимчук

Судді: /підпис/ В.А. Чічіль /підпис/ С.Ю. Мартєв

КОПІЯ

ВІРНО: Суддя апеляційного суду Полтавської області