Справа №469/1286/14-ц 28.05.2015 28.05.2015 28.05.2015
Провадження № 22-ц/784/1366/15 Головуючий першої інстанції: Старчеус О.П.
Категорія: 27 Суддя-доповідач апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М..,

суддів: Кушнірової Ж.М.,

Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання: Романенко Ю.О.

без участі осіб, які беруть участь у справі і належним чином повідомлені про час та місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства

комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

на заочне рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 12 березня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 р. публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - Банк) звернулося з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що відповідно до укладеного 23 травня 2006 р. договору № б/н (далі - Договір) відповідач отримав кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач виконує свої зобов'язання за Договором щодо повернення кредитних коштів неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за договором станом на 31 серпня 2014 р. складає 41 124 грн. 08 коп., з яких 6 780 грн. 61 коп. - заборгованість за кредитом, 34 343 грн. 47 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1156 грн. 40 коп. - штраф (процентна складова), в подальшому уточнивши позовні вимоги з урахуванням стягнутої судовим наказом Березанського районного суду Миколаївської області від 4 листопада 2009 р. заборгованості в сумі 17 996 грн. 03 коп. та рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 15 липня 2011 р. заборгованості в сумі 7 017 грн. 32 коп., просив стягнути з відповідача 17 408 грн. 30 коп., які є заборгованістю по процентам за користування кредитом.

Заочним рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 12 березня 2015 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи й просить його скасувати, ухваливши нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріли справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 23 травня 2006 р. між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_3, який в подальшому змінив прізвище на «Гродський», укладено договір № б/н, відповідно до якого Банк передав відповідачу кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту у розмірі 8 000 грн. на платіжну картку «Подія» зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік (3% на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно заяви позичальника (а.с. 10) він ознайомлений та згоден з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банка і згодна на те, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банка складають договір про надання банківських послуг.

Відповідач свої зобов'язання за Договором щодо повернення кредитних коштів не виконував належним чином.

Як встановлено судом 4 листопада 2009 р. судовим наказом Березанського районного суду Миколаївської області з ОСОБА_3 стягнуто на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в сумі 17 996 грн. 03 коп.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 15 липня 2011 р. з відповідача також стягнуто на користь Банку заборгованість за Договором станом на 31 травня 2011 р. в розмірі 7 017 грн. 32 коп.

Звертаючись з даним позовом, Банк наполягав на тому, що позичальник має станом на 31 серпня 2014 р. заборгованість - 41 124 грн. 08 коп., з яких 6 780 грн. 61 коп. - заборгованість за кредитом, 34 343 грн. 47 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1156 грн. 40 коп. - штраф (процентна складова).

Уточнивши під час розгляду справи позовні вимоги, представник позивача наполягав на стягненні лише заборгованості в сумі 17 408 грн. 30 коп., тобто заборгованості по процентам за користування кредитом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У абзацах 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Таким чином, реалізація Банком свого права на стягнення заборгованості за кредитним договором припиняє дію договірних зобов'язань, які виникли між сторонами, а отже й можливість нарахування процентів за користування кредитом та неустойки.

З урахуванням викладеного позовні вимоги Банку є недоведеними і суд обґрунтовано дійшов висновку про відмову в їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки не спростовують наведених висновків.

Зокрема, оскільки раніше було двічі ухвалені судові рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, в тому числі всієї суми кредиту, то нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено.

За такого колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» відхилити, заочне рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: