АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/1579/15-ц Головуючий в і-й інстанції
Провадження №22ц/774/1482/К/15 суддя Бабаніна В.А.
Категорія - 19 (І) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

08 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Бондар Я.М., Соколан Н.О.

при секретарі: Петренко К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Нікопольського обласного підприємства оптової торгівлі Дніпропетровської облспоживспілки про відшкодування неотриманих доходів та моральної шкоди.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Нікопольського обласного підприємства оптової торгівлі Дніпропетровської облспоживспілки про відшкодування неотриманих доходів та моральної шкоди, посилаючись на те, що на підставі договору про спільну діяльність від 18.04.2000 року вона з ПП «Дніпрянка» використовує у своїй діяльності млин Р6-НВМ-15, який державною виконавчою службою було вилучено та за Актами від 03.08.2011 року і 15.11.2011 року передано на зберігання директору Нікопольського обласного підприємства оптової торгівлі Дніпропетровської облспоживспілки.

Зазначені акти згодом було скасовано, однак відповідач відмовився повертати їй млин Р6-НВМ-15, у зв'язку з чим, уточнивши позовні вимоги 27.04.2015 року, просила суд: стягнути з відповідача на її користь, як співвласника майна, недоотримані доходи у розмірі 2 376 000,00 грн. за період з 01.03.2013 року по 06.09.2013 року та моральну шкоду у розмірі 70 000,00 грн.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне з'ясування обставин справи. Зокрема, судом не враховано, що спірне майно є спільною сумісною власністю на підставі договору від 18.04.2000 року, а тому ОСОБА_2, як його співвласник, має право вимагати усунення порушення її прав.

Крім того, відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, тобто він згідний з визначеними цінами та не заперечує, а тому суд повинен був задовольнити позов.

Представник відповідача Нікопольського обласного підприємства оптової торгівлі Дніпропетровської облспоживспілки надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заперечує проти позову та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на відсутність правових відносин між Нікопольським обласним підприємством оптової торгівлі Дніпропетровської облспоживспілки та ОСОБА_2

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 приймає участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції в приміщенні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги і заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 03.08.2011 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції було описано й арештовано майно ПП «Дніпрянка» - агрегатний вальцовий млин та передано на зберігання стягувачу- Нікопольському обласному підприємству оптової торгівлі в особі директора Фесак О.М. (а.с.5-6).

15.11.2011 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції було описано й арештовано майно ПП «Дніпрянка» - пневмотранспортери, ваги, електрокара, ручні зашивочні машини, меблі та інше, всього 13 найменувань та передано на зберігання стягувачу - Нікопольському обласному підприємству оптової торгівлі Дніпропетровської облспоживспілки в особі директора Фесак О.М. (а.с.7-8).

04.12.2012 року постановою начальника відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції скасовано акти опису й арешту майна ПП «Дніпрянка» від 03.08.2011 року та 15.11.2011 року ( а.с.11).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції правомірно виходи з їх недоведеності.

Так, згідно з ч.2 ст.22 ЦК України збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до вказаної статті особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в грошовій сумі у повному обсязі.

Таким чином, при пред'явленні вимоги про вiдшкодування неодержаних доходiв (упущеної вигоди) законодавець покладає на позивача обов'язок довести, що цi доходи (вигода) не є абстрактними, а дiйсно були б ним отриманi якби його право не було порушене.

Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Колегія суддів вважає, що позивачем у порушення вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України на підставі належних та допустимих доказів не доведено того, що вона є співвласником спірного майна та, у зв'язку з зберіганням млина Нікопольськомим обласним підприємством оптової торгівлі Дніпропетровської облспоживспілки, їй було завдано збитки у вигляді упущеної вигоди.

Зокрема, посилання позивача на договір про спільну діяльність від 18 квітня 2000 року (а.с. 4) не може свідчити про належність млина Р6-НВМ-15 на праві власності ОСОБА_2, оскільки цим договором передбачено передачу учасником спільної діяльності ОСОБА_2 суб'єкту господарювання ПП «Дніпрянка» грошових коштів у розмірі 150 000,00 грн. у тимчасове володіння для досягнення спільної мети, однак жодним чином не визначено ані підстави набуття права власності учасником спільної діяльності на майно придбане ПП «Дніпрянка», ані порядок та розміри отримання нею доходів саме від використання млина Р6-НВМ-15.

Оскільки, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від позовних вимог про відшкодування неотриманих доходів, колегія суддів вважає, що підстави для їх задоволення відсутні, адже, згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода може бути відшкодована лише за наявності вини, тоді як судом першої інстанції вірно встановлено, що Нікопольськомим обласним підприємством оптової торгівлі Дніпропетровської облспоживспілки не було порушено жодних прав чи інтересів позивача.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності в матеріалах справи заяви представника відповідача Нікопольського обласного підприємства оптової торгівлі Дніпропетровської облспоживспілки про розгляд справи за його відсутності, яка може свідчити про те, що відповідач не заперечує проти заявлених позовних вимог, що є підставою для задоволення заявленого позову, колегією суддів відхиляються, як надумані та необґрунтовані, оскільки представником відповідача до суду першої інстанції було надано письмові заперечення на позову заяву ОСОБА_2, в якій він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 31).

Таким чином, вищевикладеним спростовуються доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, відповідно до ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: