Справа № 2/303/2429/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 вересня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Морозової Н. Л.

секретар судового засідання Ільчак Р. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ВіЕйБі Банк», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів за договорами банківського вкладу та банківського рахунку,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ «ВіЕйБі Банк» та просить:

- розірвати Договір банківського вкладу, укладений між Особою 1 та Особою 2 № 848152/2014 від 26.09.2014 року;

- стягнути з Особи 2 () на користь Особа 1 - ОСОБА_1 на платіжну картку НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2 «ПАТ КБ ПривтБанк» суму 252 991,23 гривень;

- розірвати Договірпро відкриття банківського рахунка та обслуговування платіжних карток фізичної особи № 04 від 02.09.2014 року;

- стягнути з Особи 2 () на користь Особа 1 - ОСОБА_1 на платіжну картку НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2 «ПАТ КБ ПривтБанк» суму 1 239,00 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем - ПАТ «ВіЕйБі Банк» 26.09.2014 року було укладено Договір банківського вкладу «НВУ «Щомісячний» № 848152/2014, сума вкладу за Договором склала 14 000,00 доларів США, що (за курсом НБУ станом на 05.01.2015 р. 100 доларів США = 1 576,8556 грн.) станом на 05.01.2015 р. склало 220 759,78 гривень, строк дії вкладу 13 місяців, з дня укладення Договору. Крім того, між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем - ПАТ «ВіЕйБі Банк» 0209.2014 року було укладено Договір банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи № 04 від 02.09.2014 року. Доступний залишок неповерненої суми грошових коштів за Договором склав суму 135,65 доларів США, що (за курсом НБУ станом на 05.01.2015 р. 100 доларів США = 1 576,8556 грн.), станом на 05.01.2015 р. склало 220 759,78 гривень. Зазначає, що позивач неодноразово усно звертався до Банку з вимогою про повернення суми вкладу та відсотків. На його вимогу від 22.05.2015 року направлену Банку, не отримав відповіді Вважає, що діями Банку порушено п. 1.6 Догоровів після поданої ним заяви 22.12.2014 року, а як наслідок його права, як Споживача, тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Позивач, 07 вересня 2015 року, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач, ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» - Славкіної М. А., надіслав до суду заперечення на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні вимог позивача повністю, як незаконних та безпідставних. У запереченні зазначає, що повністю заперечує проти позовних вимог з посиланням на ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відповідно до якої грошові кошти , розміщенні клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Уклавши договір банківського вкладу, сторони договору своїми підписами, підтвердили, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов Договору та Правил відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк». Пункт 9.1.1 Правил, встановлює істотну умову: позивач, як клієнт повідомлений про те, що стосовно деяких операцій можуть застосовуватися обмеження, встановлені законодавчими та нормативними актами, внутрішніми правилами та процедурами Банку, інших банків та /чи платіжних систем, через які ці операції здійснюються. Позивачеві ОСОБА_1 05.02.2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, була виплачена сума вкладу в розмірі 200 000,00 гривень відшкодування. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Зазначає, що позивач не заявив Уповноваженій особи ФГВФО свої вимоги до банку в межах строку - 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи, встановлених ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З врахуванням заяви позивача та письмово заперечення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» - Славкіної М. А., дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що позивач - Вкладник ПАТ «ВіЕйБі Банк»:

- ОСОБА_1 26.09.2014 року уклав з ПАТ «ВіЕйБі Банк» Договір банківського вкладу «НБУ «Щомісячний» № 848152/2014, предметом якого є - грошові кошти (ВКЛАД в іноземній валюті) в розмірі 14 000,00 доларів США, строком на 13 місяців, з дня укладення Договору. Договір підписаний сторонами. (а.с.5)

Відповідно до п. 1.5 умов даного Договору процентна ставка за ВКЛАДОМ становила 10.6 % річних та діє перший місяць вкладу, З другого місяця по тринадцятий місяць дії ВКЛАДУ, стандартна ставка за ВКЛАДОМ , встановлюється згідно умов вкладу оголошених на Інтернет-сайті Банку.

Пунктом 2.1 Договру передбачено, що підписуючи цей Договір, Вкладник погоджується з викладеною пропозицією Банку щодо обслуговування Вкладу на умовах, встановлених цим Договором та Правилами, доступними для ознайомлення Вкладника на інформаційних стендах в приміщенні відділень Банку, а також на Інтернет-сайті Банку. Підписуючи цей Договір сторони договору своїми підписами, підтвердили, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов Договору та Правилах.

Згідно пункту 2.3 Договору, порядок припинення Договору та закриття рахунку, визначається правилами.

Відповідно до пункту 2.5 Договору, укладенням даного договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з умовами, передбаченими ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та до його відому доведено перелік зобов'язань на які не поширюються гарантії Фонду гарантування вкладів.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції від 04.07.2014 (далі - Закон) сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами становить 200 тис. грн.

Як вбачається з письмового заперечення уповноваженої особи Фонду та не заперечується позивачем у позовній заяві, позивачеві ОСОБА_1 05.02.2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, була виплачена сума вкладу в розмірі 200 000,00 гривень відшкодування.

Початком процедури виведення Фондом банку з ринку, відповідно до частини першої статті 34 Закону, є наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможним.

Частиною п'ятою статті 26 Закону встановлено, що відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» - Славкіної М. А., до заперечення надано Рішення виконавчої дирекції ФГВФО № 63 від 20.03.2015 року, згідно якого розпочата процедура ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» з 20.03.2015 року та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» - Славкіну М. А. з 20.03.2015 по 19.03.2016 року.

Відповідно до частини п'ятої статті 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Кредитором банку у визначенні Закону України «Про банки і банківську діяльність» є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань.

У випадку відкликання банківської ліцензії кредитори банку мають право письмово звернутися до уповноваженої особи Фонду протягом 30 днів з дня публікації відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» із заявою з наданням копій платіжних документів з відміткою банку, за якими було здійснено перерахування коштів.

Як стверджує позивач у своїй позовній заяві (а.с2) він 22.05.2015 року на адресу ПАТ «ВіАйБі Банку» вимогу про повернення суми Вкладу та відсотків, яка Банком залишена без реагування.

Таким чином, заслуговують на увагу письмові заперечення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» - Славкіної М. А., в частині того, що «позивач не заявив Уповноваженій особи ФГВФО свої вимоги до банку в межах строку - 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи, встановлених ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У разі ліквідації банку, якщо вклад перевищує гарантовану суму відшкодування, задоволення таких кредиторських вимог здійснюватиметься у черговості, визначеній у статті 52 Закону за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку.

Судом встановлю, що відповідно до п.1.1 Договору банківського вкладу «НБУ «Щомісячний» № 848152/2014 26.09.2014 року, для обліку Вкладу Банк відкрив на ім'я Вкладника вкладний рахунок № НОМЕР_3, про що між сторонами укладено Додатковий Договір № 1 до Договору про відкриття банківського рахунку, який 02.09.2014 року підписаний представником Банку та ОСОБА_1 (а.с7)

Відповідно до Додаткового Договору № 1 від 02 вересні 2014 року до Договору про відкриття банківського рахунка та обслуговування платіжних карток фізичної особи, ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1, уклали цей Додатковий договір про внесення змін (далі- угода) до Договору про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування платіжних карток фізичної особи, про наступне: 1. Викласти Договір в наступній редакції.

Таким чином Додатковий Договір № 1 - від 02 вересня 2014 року - є Договору про відкриття банківського рахунка та обслуговування платіжних карток фізичної особи - ОСОБА_1

Позивач просить розірвати Договір про відкриття банківського рахунка та обслуговування платіжних карток фізичної особи № 04 від 02.09.2014 року та стягнути з Особи 2 () на користь Особа 1 - ОСОБА_1 на платіжну картку НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2 «ПАТ КБ Приват Банк» суму 1 239,00 гривень.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком (ст. 55 Закону України "Про банки та банківську діяльність").

Згідно приписів ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом (ст. 1068 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь - який час. Відповідно до ч.3 цієї статті, залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і порядку, встановленими банківськими правилами.

Отже, у розрізі положень норм закону (ч.1 ст. 1075 ЦК) - право клієнта на розірвання договору банківського рахунку за заявою клієнта носить, по-перше, позасудовий, і, по-друге, безумовний характер (у будь-який час без пояснення причин.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" розрахунково-касове обслуговування -це послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, укладеного між ними, які пов'язані із переказом грошей з рахунку (на рахунок) цього клієнта, видачею йому грошей у готівковій формі, а також, здійсненням інших операцій, передбачених договорами. Поточний рахунок -це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками.

Пунктом 20.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах (затв. Постановою НБУ від 12.11.2003 N 492) передбачено закриття поточного рахунку за бажанням клієнта на підставі його заяви про закриття рахунку. За наявності коштів на рахунку банк здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів на підставі платіжного доручення на інший рахунок клієнта, зазначений у заяві, тощо). Датою закриття рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком день. Якщо на рахунку власника немає залишку коштів, а заява подана в операційний час банку, то датою закриття рахунку є день отримання банком цієї заяви. У день закриття рахунку банк зобов'язаний видати клієнту довідку про закриття рахунку.

Виходячи з положень вищенаведених норм, законом передбачено право односторонньої відмови клієнта від договору банківського рахунку, яка здійснюється за заявою клієнта, тому з моменту отримання заяви на закриття рахунку, що отримана банком 16.03.2009р., в силу вимог ч.3 ст. 651 ЦК України договір є розірваним.

Отже, саме у зв'язку з фактом розірвання договору банківського рахунку банк закриває рахунок і здійснює видачу залишку коштів на рахунку клієнту або за його вказівкою перераховує ці кошти на інший рахунок.

З цього моменту настають наслідки пов'язані з розірванням договору банківського рахунку, передбачені ч.3 ст.1075ЦК України.

Наведене дає підстави суду прийти до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо розірвання договору банківського поточного рахунку оскільки, нормами діючого законодавства передбачена можливість односторонньої відмови від договору банківського рахунку, то позовні вимоги про розірвання договору є безпідставними, оскільки договір припиняється за заявою клієнта.

Статтею 1073 ЦК України встановлено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Однак, незважаючи на те, що ОСОБА_1 заяву про закриття рахунку та повернення залишку на картці, було подано ще 22.12.2014 року, що стверджується копією заяви в матеріалах справи ( а.с.9) вимога про повернення залишкових коштів на рахунку клієнта Банком виконана не була.

Відповідно до Виписки за поточним картковим рахунком № НОМЕР_4, доступний залишок на рахунку ОСОБА_1 станом на 18.12.2014 року, складає 135, 65 доларів США (а.с.8).

У позовній заяві позивач просить стягнути доступний залишок неповерненої суми грошових коштів за Договором про відкриття банківського рахунка та обслуговування платіжної картки фізичної особи № 04, в сумі 135,65 доларів США, що (за курсом НБУ станом на 05.01.2015 р. 100 доларів США = 1 576,8556 грн.), станом на 05.01.2015 р. складає 220 759,78 гривень.

Відповідно до Довідки № 22/3- 28716 від 04.09.2015 року, підписаної Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» - Славкіною М. А., рахунки клієнта ОСОБА_1 станом на 01.09.2015 року закрито, а гарантована сума в розмірі 200 000,00 гривень виплачена 05.02.2015 року. На суму коштів, що перевищує гарантовану суму у розмірі 13 510,29 гривень вимоги від власника не надходили. Задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягає та вважається погашеною.

Аналіз встановленого судом, показує, що вимоги позивача, викладені Банку у заяві отриманої ПАТ «ВіЕйБі Банк» (згідно штемпелю а.с9) 22.12.2014 року, тобто до прийняття Рішення Виконавчою дирекцією ФГВФО ПАТ «ВіЕйБі Банку» про початок здійснення процедури ліквідації банку з 20.05.2015 року. У гарантовану суму 200 000,00 грн., яка виплачена ОСОБА_1 05.02.2015 року включена і сума по заяві ОСОБА_1 від 22.12.2014 року. На суму коштів, що перевищує гарантовану суму у розмірі 13 510,29 гривень вимоги від власника- ОСОБА_1 не надходили.

Згідно частини п'ятої статті 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

З врахуванням встановленого судом, вимоги позивача не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись: положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України ст.ст. 23,177, 316, 321, 1058,1060, 1061 ЦК України, ст. ст. 7, 47, 55, 75, 85 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст.22. Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213 - 215 ЦПК України, суд -

р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «ВіЕйБі Банк», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів за договорами банківського вкладу та банківського рахунку - повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Морозова Н. Л.