Справа № 635/1937/15-ц
Провадження № 4-с/635/17/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Токарєвої Н.М.,

при секретарі - Браварець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області заяву ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Харківського управління юстиції Харківської області ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Харківського управління юстиції Харківської області ОСОБА_2, в якій просив визнати її дії щодо розшуку автомобіля Mitsubishi Lancer, 2012 року випуску, номер шасі JMBSRCY1ACU001968, перереєстрований 18 листопада 2014 року на імя ОСОБА_1, який мешкає за адресою: Учбове містечко ХНАУ АДРЕСА_1 та передачі вищезазначеного автомобіля на відповідальне зберігання ОСОБА_3 неправомірними, зобовязати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 вилучити у ОСОБА_3 даний автомобіль та повернути його власнику ОСОБА_1

В заяві ОСОБА_1 посилався на те, що 02.03.2015 р. Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 була розглянута заява про примусове виконання Ухвали суду по справі № 635/10868/14-ц від 13.02.2015 р., виданої суддею Харківського районного суду Харківської області, про накладення арешту на автомобіль Mitsubishi Lancer, 2012 року випуску, перереєстрований 18.11.2014 р. на ім'я ОСОБА_1, д/н. АХ 5046 ЕН. Державним виконавцем було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 46718414 від 03.03.2015 р. Державним виконавцем Спасьоновою О.Д. 03.03.2015 р. було видано постанову про розшук майна та організовано виїмку цього майна у власника ОСОБА_1 05 березня 2015 року Державним виконавцем Спасьоновою О.Д. було складено акт опису та арешту майна та передано це майно на зберігання іншій особі - стягувачу ОСОБА_3 (позивачу в забезпечення позову, якого вчинялися такі дії). Даний акт було складено без виклику та без присутності боржника. 05 березня 2015 року Державним виконавцем було видано Постанову про закінчення виконавчого провадження. Вважає дії державного виконавця Спасьонової О.Д. під час вчинення виконавчих дій такими, що порушують норми чинного законодавства, а саме: боржник не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження, діями державного виконавця, боржнику було завдано значних матеріальних та моральних збитків, зокрема, 05.03.2015 р., спірне авто під час руху по дорозі було зупинено співробітниками Державної автомобільної інспекції та відправлено на штраф майданчик. Внаслідок дій державного виконавця спірне майно було передано на відповідальне зберігання стягувачу ОСОБА_3

Представник заявника ОСОБА_4 до суду надав заяву, в якій просив розглянути скаргу у відсутність заявника та його представника.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, про день, час і місце розгляду скарги були сповіщені належним чином, що підтверджується представленими в матеріалах справи документами. Суд вважає можливим розглянути дану скаргу у відсутність зазначених осіб.

Перевіривши матеріали скарги, суд знаходить її обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду який видав виконавчий документ.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

В судовому засіданні було встановлено, що Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 13 лютого 2015 року по цивільній справі № 635/10868/14-ц накладено арешт на автомобіль Mitsubishi Lancer, 2012 року випуску, номер шасі JMBSRCY1ACU001968, перереєстрований 18 листопада 2014 року на імя ОСОБА_1, який проживає за адресою: Учбове містечко ХНАУ АДРЕСА_1, д/н. АХ 5046 ЕН.

02 березня 2015 року Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 була розглянута заява про примусове виконання зазначеної ухвали.

Державним виконавцем було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 46718414 від 03.03.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» стороною у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ.

Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Стягувачем є ОСОБА_3, а боржником ОСОБА_1

Державним виконавцем Спасьоновою О.Д. 03.03.2015 р. було видано постанову про розшук майна та організовано виїмку цього майна у ОСОБА_1

05 березня 2015 року Державним виконавцем Спасьоновою О.Д. було складено акт опису та арешту майна та передано це майно на зберігання іншій особі - стягувачу ОСОБА_3 (позивачу в забезпечення позову, якого вчинялися такі дії). Даний акт було складено без виклику та без присутності боржника.

05 березня 2015 року Державним виконавцем було видано Постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч.ч. 2,4,5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У разі відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, забезпечення позовних вимог або якщо рішення підлягає негайному виконанню строк, встановлений частиною другою цієї статті, не надається.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Боржник повинен бути повідомлений про відкриття виконавчого провадження з метою реалізації своїх прав та зобовязань у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо рішення підлягає негайному виконанню, державний виконавець відкриває виконавче провадження не пізніше наступного робочого дня після надходження документів, зазначених у статті 17 цього Закону, і невідкладно розпочинає його примусове виконання.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленого виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідку та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук.

Постановою про розшук майна боржника від 03 березня 2015 року встановлено, що виходом державного виконавця за адресою: Харківська область Харківський район, с. Комуніст, учбове містечко ХНАУАДРЕСА_2, з метою накладення арешту на майно боржника шляхом складання акту й арешту автомобіля Mitsubishi Lancer, 2012 року випуску, номер шасі JMBSRCY1ACU001968, перереєстрований 18 листопада 2014 року, на імя ОСОБА_1, провести виконавчі дії не виявилось можливим, у звязку з тим, що автотранспортний засіб за даною адресою відсутній. В звязку з вищевикладеним, керуючись ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» оголошено розшук майна: автомобіля Mitsubishi Lancer, 2012 року випуску, номер шасі JMBSRCY1ACU001968, перереєстрований 18 листопада 2014 року, на імя ОСОБА_1, д/н. АХ5046ЕН, що належить боржнику ОСОБА_1, який проживає за адресою: с. Комуніст, учбове містечко ХНАУ, б. 38, кв. 54.

З огляду наведеного, державний виконавець може оголосити розшук транспортного засобу, але при цьому, повинен виконати ряд дій, зокрема, зясувати у власника, або органу державної реєстрації про наявність та належність транспортних засобів, їх місце знаходження, та прийняти всі міри по виконанню рішення іншим шляхом, і тільки після цього, у разі необхідності, може оголосити розшук транспортного засобу.

Крім того, Державним виконавцем не надано доказів про необхідність застосування даної дії, у чому саме полягала така необхідність.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису.

Відповідно до п.4.2.3. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої, Наказом Міністерства юстиції №512/5 від 02 квітня 2012 року, якщо опис і арешт майна здійснюється на виконання рішення про забезпечення позову, державний виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику. Іншій особі майно на зберігання може бути передано лише у випадку відсутності боржника чи його відмови від прийняття майна на зберігання, а також у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання.

Нормами законодавства не передбачено зберігання майна, на яке накладено арешт стягувачем.

Передаючи спірний автомобіль на зберігання ОСОБА_3, державний виконавець фактично вирішив спір по суті на користь позивача, що є недопустимим.

Згідно п. 18 Постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 щодо розшуку автомобіля Mitsubishi Lancer, 2012 року випуску, номер шасі JMBSRCY1ACU001968, перереєстрований 18 листопада 2014 року на імя ОСОБА_1 в даний час д/н. АХ 5046 ЕН та передачі вищезазначеного автомобіля на відповідальне зберігання ОСОБА_3 є неправомірними.

Порушене право заявника підлягає поновленню шляхом зобов'язання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 вилучити у ОСОБА_3 автомобіль Mitsubishi Lancer, 2012 року випуску, номер шасі JMBSRCY1ACU001968, д/н. АХ 5046 ЕН та повернути даний автомобіль ОСОБА_1, який на момент розгляду справи є власником.

Керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Харківського управління юстиції Харківської області ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 щодо розшуку автомобіля Mitsubishi Lancer, 2012 року випуску, номер шасі JMBSRCY1ACU001968, перереєстрований 18 листопада 2014 року на імя ОСОБА_1, який проживає за адресою: Учбове містечко ХНАУ АДРЕСА_1, д/н. АХ 5046 ЕН, неправомірними.

Визнати дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 стосовно передачі автомобіля Mitsubishi Lancer, 2012 року випуску, номер шасі JMBSRCY1ACU001968, д/н. АХ 5046 ЕН, на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - неправомірними.

Зобовязати старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 вилучити у ОСОБА_6 автомобіль Mitsubishi Lancer, 2012 року випуску, номер шасі JMBSRCY1ACU001968, д/н. АХ 5046 ЕН та повернути ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Харківської області протягом пяти днів з дня її оголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Токарєва