АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6355/15 Головуючий 1 інстанції Іванова І.В.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Коваленко І.П.,

суддів - Коровіна С.Г., Хорошевського О.М.,

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 липня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 грудня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» були задоволені.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.02.2015 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 грудня 2014 року було скасовано та призначено у загальному порядку.

01.07.2015 року позивач надав уточнений позов та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по відсоткам за договором б/н від 27.02.2006 року нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 28.10.2011 по 28.10.2014 року у розмірі 20567,13 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.02.2006 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 9 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно з умовами договору Банком передано відповідачу кредитну картку зі строком дії до 03/13, з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 9000 грн. , в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Згідно з умовами Кредитного договору б/н від 27.02.2006 року Позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами /щомісячними платежами/ в розмірі та строки, визначені Тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлена відповідальність за порушення строку повернення кредиту та процентів за користування ним. При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту , він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 3% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі , однак позичальник в порушення вимог ст. ст. 525,530,629,1054 ЦК України взяті на себе зобов'язання за договором належним чином до сьогодні не виконав, у зв'язку з чим, розмір простроченої заборгованості ОСОБА_1 по кредиту перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідно до детального розрахунку станом на 28.10.2014 року складає 8866,04 грн.

Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів , позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. = +5% від суми позову.

У судове засідання представник ПриватБанку , не з'явилась, надала до суду заяву, в якій уточнений позов підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. У судовому засіданні, яке відбулося 21.07.2015 року надала пояснення відповідні вищенаведеному.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, проти позову заперечував, просив застосувати строк позовної давності.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 липня 2015 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що 27.02.2006 року між сторонами укладено кредитний договір, який складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 9 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно пункту 9.12 умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін.

Крім того, відповідно до пункту 6.4 умов і правил надання банківських послуг у разі незгоди зі змінами правил чи тарифів обов'язок клієнта пред'явити банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість, яка утворилась перед банком, у тому числі й заборгованість, яка утворилась упродовж 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові №6-14цс14 від 19.03.2014 року, до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК країни) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не надав докази про строк дії картки, не довів, що відповідачу було видано нову картку та продовження дії договору.

У постановах від 24 .09.2014 року /справа №6-103цс14/ та від 12.11.2014 року /справа №6- 67цс 14/ Верховний суд України зазначив проте, що пролонгація договору передбачає продовження троку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладення договору на тих самих мовах, на яких він був укладений, а суди не звернули увагу що після закінчення строку дії договору банк е видавав боржнику грошових коштів і нової платіжної картки.

Відповідно до п.5.3 Правил користування платіжною картою, строк і порядок погашення по кредиту по платіжних картах зі встановленим мінімально необхідним платежем наведений у Пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами і частину заборгованості по кредиту.

Пунктом 5.4 Правил визначено, що строк погашення по кредиту по платіжних картках без встановленого мінімального обов'язкового платежу відбувається в наступному порядку: строк погашення відсотків - щомісячно за попередній період, строк погашення кредиту - у повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 18.06.2014 року у справі №6-61 цс 14, за договором про надання банківських послуг (позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено щомісячні платежі гашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст.261 ЦК України).

Останній платіж в розмірі 500 грн. в рахунок погашення кредиту відповідач здійснив 06.03.2008 року , що підтверджується банківською квитанцією №80603927 від 05.03.2008 р.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦК України строк, обчислюваний роками, спливає у відповідні місяць і число останнього року цього строку, а коли він обчислюється місяцями, то у відповідне число останнього місяця строку.

Таким чином, у позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло право вимагати повернення кредиту у повному обсязі - 06.03.2008 року, проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом лише 31.10.2014 року, тобто з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності, який закінчився 06.03.2008 року.

Отже, у зв'язку зі зверненням позивача до суду після спливу трирічного строку позовної давності, правових підстав для стягнення з відповідача процентів, оскільки сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Посилання представника банку на те, що строк дії картки 03/13, що зазначено в інформації по рахунку, колегією суддів не приймаються, оскільки зазначена інформація не є належним доказом в розумінні положень ст.ст. 59, 60 ЦПК України, оскільки не містить належних реквізитів та підпису особи, яка її надала.

Крім того, ця інформація суду першої інстанції не надавалась, та не була предметом розгляду суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 липня 2015 року- залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -