Справа № 524/3709/15-ц
Автозаводський районний суд м. Кременчука, Полтавської області, в складі:
головуючого судді Рибалка Ю.В.
при секретарі Никифоренко А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
До суду звернулась ОСОБА_1 з вказаним позовом.
Просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 34 у будинку № 11 по вул. Г.Сталінграду у м. Кременчуці Полтавської області. Зазначила, що відповідач в спірному житловому приміщенні не проживає, комунальні послуги не сплачує, хоча зареєстрований у цій квартирі, через це вона несе додаткові витрати, не може оформити субсидію.
Позивач позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Третя особа Управління державної міграційної служби Полтавської області Автозаводського районного відділу в м. Кременчуці у судове засідання не прибула, про день час та місце була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без участі представника третьої особи, при винесенні рішення покладалась на розсуд суду.
Третя особа син позивача ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру, виданого згідно із розпорядженням від 24 листопада 1997 року, управлінням житлово комунального господарства Виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів, позивач, відповідач та третя особа у справі ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1.
В квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2. Фактично проживає лише позивач та третя особа.
Відповідно до обставин справи, відповідач ОСОБА_2 у спірній квартирі з 2006 року не проживає, речі, що йому належать там відсутні, у добровільному порядку не знявся з реєстраційного обліку, комунальні послуги не сплачує. Позивач через це несе додаткові витрати на утримання квартири (сплату комунальних послуг за нього), не може оформити субсидію.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує.
Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам інших громадян, інтересам суспільства.
Тягар утримання майна покладено на його власника. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позову, не довів, що він належним чином утримує своє майно, що його дії не порушують прав позивача.
З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено майнові права позивача щодо вказаної квартири, а тому вони підлягають захисту у судовому порядку. При цьому, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушених прав призведе до їх відновлення, та не порушить майнові права відповідача, а тому позов підлягає задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу згідно зі ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. 317, 319, 322, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 14, 57-60, 61, 146, 174, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-228 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 34 у будинку № 11 по вул. Г. Сталінграду у м. Кременчуці Полтавської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у повернення сплачених судових витрат - судовий збір у сумі 243, 60 грн.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуте Автозаводським районним судом м. Кременчука за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Автозаводського районного суду м. Кременчука протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд, якщо заяву не було подано.
Суддя Ю.В. Рибалка