У Х В А Л А

3 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Гуменюка В.І., Романюка Я.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

10 червня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Бак» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Родовід Бак», третя особа - ОСОБА_5, про визнання частково недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 (боржник), ОСОБА_5 (поручитель) про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним 5 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_4

ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Родовід Банк» про визнання недійсним п. 3.6 кредитного договору, яким установлено пеню у розмірі 1,6 % за кожен день прострочення виконання зобов'язання, посилаючись на те, що при укладенні кредитного договору відповідач порушив вимоги ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» про заборону включати в договір умови, які є несправедливими.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від

24 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2015 року, позов ПАТ «Родовід Банк» задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі

16 193 доларів США 90 центів, що згідно з офіційним курсом Національного Банку України (далі - НБУ) станом на 24 листопада 2014 року в гривневому еквіваленті становило 244 527 грн 89 коп.; 1 331 доларів США 95 центів, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 24 листопада 2014 року в гривневому еквіваленті становило 20 112 грн 45 коп., відсотків за користування кредитом, у тому числі прострочених; 8 096 доларів США 95 центів, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 24 листопада 2014 року в гривневому еквіваленті становило 122 263 грн 95 коп., пені за кредитом; 4 581 грн 20 коп. плати за обслуговування кредитом, у тому числі простроченої; 2 290 грн 60 коп. пені за обслуговування кредитом. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року у відкритті касаційного провадження в указаній справі ОСОБА_4 відмовлено.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування ухвали суду касаційної інстанції та передачу справи на новий розгляд до цього ж суду з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статті 264 ЦК України,

статей 1050, 1054 ЦК України.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 10 червня 2015 року, щодо якої подана заява про перегляд, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, які частково задовольняючи основний позов та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову про визнання частково недійсним кредитного договору, виходили з наступного.

Оскільки 25 грудня 2009 року ОСОБА_4 частково сплатив борг, перебіг строку позовної давності переривався 25 грудня 2009 року. Позовна заява

ПАТ "Родовід Банк" подана до суду 16 травня 2013 року. Разом з тим, рішенням Галицького районного суду м. Львова від 16 березня 2012 року в іншій справі встановлено, що 6 жовтня 2010 року вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави за вказаним кредитним договором від 5 червня 2008 року, у зв'язку з чим моментом настання обов'язку позичальника щодо повернення суми кредиту та процентів за ним є 6 жовтня 2010 року.

Відмовляючи в задоволенні вимог до ОСОБА_5, суди, посилаючись на правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року та 24 вересня 2014 року, дійшли висновків про припинення зобов'язань за договором поруки.

Крім того, стягуючи пеню, суди врахували дисбаланс договірних прав та обов'язків між сторонами договору та зменшили її розмір до 50 % від розміру заборгованості по кредиту.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2013 року суд касаційної інстанції скасував рішення апеляційного суду і залишив у силі рішення суду першої інстанції про часткове задоволення основного позову про стягнення заборгованості за кредитним договором та відмову в задоволенні зустрічного позову про визнання кредитного договору частково недійсним.

Порівняння наведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У наданих для порівняння постановах Верховного Суду України:

від 17 вересня 2014 року у справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та 24 вересня 2014 року у справі за позовом про визнання договору поруки припиненим суд дійшов висновку про припинення зобов'язання за договором поруки;

від 29 жовтня 2014 року у справі за позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки суд виходив з того, що, якщо за умовами договорів погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальниками кожного із цих зобов'язань.

Порівняння змісту вказаних постанов Верховного Суду України зі змістом ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеним у зазначених постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Бак» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Родовід Бак», третя особа - ОСОБА_5, про визнання частково недійсним кредитного договору за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України А.Г. Ярема В.І. Гуменюк Я.М. Романюк