Справа № 466/8151/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Семків Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу у вихованні і спілкуванні з дитиною, зобов'язання до вчинення дій та відшкодування майнової і моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 пред'явив в суд позов до ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог - органу опіки і піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу у вихованні і спілкуванні з дитиною, яка проживає окремо від одного з батьків.

В обгрунтування своїх вимог зазначав, що з відповідачем ОСОБА_2 він перебував у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2005 року та від подружнього життя вони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки під час подружнього життя дружина його обманювала, порушувала подружню вірність і займалась непристойною для заміжньої жінки поведінкою, вони припинили сумісне життя і ведення спільного господарства та рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2013 року шлюб між ними було розірвано.

Відразу ж після розлучення між ним та відповідачем ОСОБА_2 почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні їх спільного сина ОСОБА_3, його відвідування та його колишня дружина і її мати ОСОБА_5 почали створювати йому штучні перешкоди у нормальному спілкуванні з дитиною. Всі його намагання нормальним і мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач ОСОБА_2 чинить йому перешкоди, не бажає його присутності та штучно створює обставини, через які він не може зустрічатись з малолітнім сином ОСОБА_3.

Весь цей час після розлучення він, позивач, намагається налагодити нормальний зв'язок із дитиною, приймати участь у його вихованні, утриманні, розвитку здібностей та забезпечувати його всім необхідним для нормального розвитку і становлення, що підтверджується його листуванням з колишньою дружиною.

Оскільки такі намагання вирішити спір в позасудовому порядку виявилися марними, він звернувся до органу опіки і піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, яким було прийнято рішення №36-1368 від 20 червня 2014 року та визначено порядок його участі у спілкуванні з сином ОСОБА_3, а саме:

- перша та третя субота місяця з 15.00 год. до 18.00год.;

- друга та четверта неділя місяця з 15.00 год. до 18.00год.;

- 1 січня - Новий рік;

- 8 березня - Міжнародний жіночий день;

- 9 травня - День Перемоги;

- 24 серпня - День незалежності України;

- один день (неділя) - Пасха (Великдень).

Крім цього, вказаним рішенням було роз'яснено, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Після винесеного рішення щодо його участі у спілкуванні з сином, він намагався домовитися з відповідачем ОСОБА_2 про зустрічі з сином ОСОБА_3 за місцем його проживання у м. Львові, однак колишня дружина замовчувалась або давала неправдиві підстави про перенесення дати його візиту в м. Львів.

Зокрема, 23 серпня 2014 року, коли він приїхав в м. Львів для зустрічі з сином, відповідачка ОСОБА_2 не відкрила дверей, стала чинити перешкоди, а тому він змушений був викликати наряд міліції.

Крім цього, відповідач ОСОБА_2. не тільки ухилялась від виконання вищевказаного рішення органу опіки і піклування щодо порядку його участі у спілкування з сином, але й сама не виконувала свої батьківські обов'язки та певний час перебувала за межами України, залишивши дитину своїм батькам - пенсіонерам, що підтверджується даними її закордонного паспорту.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 не має жодного бажання вирішити питання його участі у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_3 і намагається будь-якими способами довести його до того, щоб він відмовився від власного сина, він, ОСОБА_1, вирішив звернутись в суд.

З огляду на такі факти просив постановити рішення, яким:

- зобов'язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- зобов'язати ОСОБА_2 повідомляти його, позивача, про всі її дії та рішення щодо медикаментозного лікування, вибору методик лікування малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та приймати рішення спільно з ним щодо подальшого лікування;

- зобов'язати ОСОБА_2 надати йому інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання та перебування дитини, а у разі настання таких змін - повідомляти його про це на наступний день з дня настання таких обставин;

- зобов'язати ОСОБА_2 повідомляти його, ОСОБА_1 про свій від'їзд за межі України, про час перебування та її місцезнаходження поза домівкою, надавати інформацію про те, з ким залишається малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та надавати йому змогу забирати сина до себе додому в м. Київ або у гості до його батьків у м. Суми, якщо її від'їзд за межі України співпадає з канікулами або святковими днями;

- встановити наступний порядок його спілкування в м. Львові з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1:

- перша - третя субота місяця з 15.00 год. до 18.00год.;

- друга - четверта неділя місяця з 15.00 год. до 18.00год.;

- спільний відпочинок - перша половина літніх канікул;

- сімейні свята, такі як, Новий рік, Різдво, Пасха (Великдень), 8 березня - Міжнародний жіночий день, за домовленістю між батьками, чередуючи дати, а якщо свято співпало з відсутністю ОСОБА_2 на території України - зобов'язати її надавати йому змогу забирати сина до себе;

- у разі, якщо святкові дні припадають на день його побачення з сином ОСОБА_3 або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні дитина проводить з батьком.

В процесі судового розгляду справи позивач ОСОБА_1 подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій, крім раніше заявлених вимог, просить також стягнути з відповідача ОСОБА_2 3400 грн. майнової шкоди, яку він поніс із-за її протиправних дій та до складу якої входять: 400 грн. - консультація адвоката Трайно Т.В.; 800 грн. - підготовка позовної заяви з додатками; 1600 грн. витрат на чотири поїздки до м. Львова; 600 грн. - понесені витрати на харчування за 4 дні, а також стягнути з відповідача на його користь 15000 грн. компенсації за заподіяну неправомірними діями моральну шкоду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини, які викладені в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили, що позивачу ОСОБА_1 перешкоди в зустрічах з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ніхто не чинить та, крім прав на участь у спілкуванні з дитиною, несе обов'язки по утриманню дитини і сплаті аліментів. Дитина відвідує дитячий дошкільний заклад №31 та ходить в логопедичну групу. Інформацію про місце навчання, проживання і перебування дитини вони від батька дитини не приховують. Вона, ОСОБА_2, також не заперечує проти зустрічей позивача з сином в порядку, який визначений органом опіки і піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради. Інші позовні вимоги ОСОБА_9 вважають безпідставними та в їх задоволенні просять відмовити.

Представник Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Василюк Б.Л. в судовому засіданні пояснив, що органом опіки і піклування запропоновано графік зустрічей позивача ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зазначений у листах на ім'я позивача. Вказаний графік він підтримує та у вирішенні спору просить його врахувати.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 02 серпня 2005 року, який був зареєстрований Франківським відділом РАЦС Львівського міського управління юстиції. Від подружнього життя вони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки подружнє життя між ними не склалося, вони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2013 року шлюб між ними було розірвано.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та їх представників, долученими до справи копіями свідоцтва про шлюб НОМЕР_1, свідоцтва про народження ОСОБА_3 НОМЕР_2, рішення Шевченківського районного суду м. Львова в справі №466/4547/13-ц від 23 вересня 2013 року та ці обставини в судовому засіданні ніким з учасників процесу не оспорювались.

У відповідності до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з ч.1 ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Положеннями ст. 159 цього Кодексу передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім"ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Положеннями ст.ст.10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Зокрема, позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1. Разом з ним проживає його дружина ОСОБА_8, з якою він зареєстрував шлюб 03 травня 2014 року та їх малолітня донька ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідач ОСОБА_2 разом малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та своїми батьками проживає за адресою: АДРЕСА_2.

З пояснень позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_11 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та останній раз він бачив дитину 16 листопада 2012 року.

Факт чинення таких перешкод підтверджується долученою до справи копією листувань між сторонами по справі в мережі Інтернет, відповіддю на ім'я ОСОБА_1 з Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 04.09.2014 року за №16/13-9729.

З долучених до справи листів Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради за №36-1368 від 20.06.2014 року на ім'я позивача ОСОБА_1 та №36-1034 від 12.05.2015 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова вбачається, що за результатами розгляду поданих документів орган опіки і піклування вважає за доцільне встановити наступний графік побачень батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 за місцем проживання дитини в м. Львові:

- перша - третя субота місяця з 15.00 год. до 18.00год.;

- друга - четверта неділя місяця з 15.00 год. до 18.00год.;

- 1 січня - Новий рік;

- 8 березня - Міжнародний жіночий день;

- 9 травня - День Перемоги;

- 24 серпня - День незалежності України;

- один день (неділя) - Пасха (Великдень)

при умові, що побачення не будуть впливати на фізичний та психічний стан дитини.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та встановлення порядку його зустрічей з дитиною в частині, що відповідає визначеному органом опіки і піклування графіку, є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Крім цього, судом встановлено, що в малолітнього ОСОБА_3 наявна затримка психічного розвитку, загальне недорозвинення мовлення ІІ рівня та підвищена рухлива активність. Через незадовільний стан здоров'я дитина неодноразово обстежувалась працівниками медичних закладів та їй призначалось медикаментозне лікування.

В ході судового розгляду справи також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 періодично виїжджає на тривалий час за межі України, залишаючи малолітнього сина ОСОБА_3 своїм батькам, які мають пенсійний вік.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та їх представників, долученими до справи копіями медичних документів що стану здоров'я малолітнього ОСОБА_3 та закордонного паспорту відповідача ОСОБА_2

Враховуючи такі обставини, беручи до уваги вищезазначені норми матеріального права та бажання позивача ОСОБА_1 приймати активну участь у вихованні та лікуванні дитини, суд вважає також обґрунтованими вимоги позивача ОСОБА_1 про зобов'язання ОСОБА_2 повідомляти його про всі її дії та рішення щодо медикаментозного лікування, вибору методик лікування малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, надання йому інформації щодо фактичного місця навчання, проживання та перебування дитини, а також про зобов'язання повідомляти його про її від'їзд за межі України, надання інформації про те, з ким залишається малолітній син ОСОБА_3 та надання йому можливості забирати сина до себе додому, якщо її від'їзд за межі України співпадає з канікулами або святковими днями.

Що стосується інших позовних вимог ОСОБА_1 і, зокрема, про відшкодування майнової та моральної шкоди, то такі вимоги, на думку суду, не підлягають до задоволення, оскільки вони не підтверджені жодними належними і допустимим доказами.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 210, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 19, 141, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16, 22, 23 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 повідомляти ОСОБА_1 про всі її дії та рішення щодо медикаментозного лікування, вибору методик лікування малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та надати йому інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання та перебування дитини, а у разі настання таких змін - повідомляти його про це на наступний день з дня настання таких обставин.

Зобов'язати ОСОБА_2 повідомляти ОСОБА_1 про свій від'їзд за межі України, надавати інформацію про те, з ким залишається малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та надавати йому змогу забирати сина до себе додому, якщо її від'їзд за межі України співпадає з канікулами або святковими днями.

Встановити наступний порядок спілкування ОСОБА_1 в м. Львові з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за умови, що побачення не будуть негативно впливати на фізичний та психічний стан дитини:

- перша та третя субота місяця з 15.00 год. до 18.00год.;

- друга та четверта неділя місяця з 15.00 год. до 18.00год.;

- 1 січня - Новий рік;

- 8 березня - Міжнародний жіночий день;

- 9 травня - День Перемоги;

- 24 серпня - День незалежності України;

- один день (неділя) - Пасха (Великдень)

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок) витрат по оплаті судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити у зв'язку з їх безпідставністю.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя: В. І. Кавацюк