справа № 638/2998/15-ц
провадження №2-0/638/90/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Грищенко І. О.

за участю секретаря -Виставної А.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, що діє як законний представник від імені та в інтересах її малолітньої доньки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, заінтересовані особи - нотаріус Московського нотаріального округу Московської міської нотаріальної палати Гіблов М.І., ОСОБА_4, про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , яка діє як законний представник від імені та в інтересах її малолітньої доньки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, просить встановити, що ОСОБА_5 (він же ОСОБА_5), ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, є батьком ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.10.2014 року помер ОСОБА_5 (рос. - ОСОБА_5), про що 14.11.2014 року зроблений запис акту про смерть №1575 Красногорським управлінням ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області. На випадок своєї смерті ОСОБА_5 залишив заповіт (посвідчений нотаріусом м. Москви Гібловим М.І. 07.08.2014 року, реєстровий номер 4-434), яким все його майно він заповів лише своїй дочці - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю якої є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3. Згідно Свідоцтва про зміну імені від 12.10.1994 року, що видано районним відділенням ЗАГС м. Єрусалим, ОСОБА_5 змінив ім'я на ОСОБА_5. Шлюб між нею та ОСОБА_5 був зареєстрований відділом РАЦС Балаклійського рай управління юстиції Харківської області 28.09.2010 року. На території Ізраїлю в місті БЕЕР - ЯКОВ від шлюбу 25 березня 2011 року народилася дитина - ОСОБА_11. Після смерті ОСОБА_5 (ОСОБА_5) відкрилася спадщина. Для отримання Свідоцтва про право на спадщину вона в інтересах своєї малолітньої дитини в установлений законом строк звернулася до нотаріуса м. Москви Гіблова М.І. з заявою про прийняття спадщини дитиною. Але виявилося, що після огляду документів, а саме заповіту та свідоцтва про народження доньки, нотаріус вказав на відсутність у свідоцтві про народження доньки відомостей про батька. Вказане стало причиною для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, хоча у заповіті померлого прямо вказано, що все своє майно він заповідає своїй доньці - ОСОБА_11. Вона змушена була звернутися до суду для встановлення факту родинного зв'язку.

В судовому засіданні заявник та її уповноважений представник підтримали доводи заяви та просили її задовольнити. Додатково заявник пояснила, що 10.06.2015 року нею отримано свідоцтво про народження дитини, де в графі "батько" записаний ОСОБА_5 ( свідоцтво видане Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Однак, актуальність встановлення факту родинного зв"язку залишається.

Заінтересована особа - нотаріус Московського нотаріального округу Московської міської нотаріальної палати Гіблов М.І., в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які містяться в матеріалах справи.

Заінтересована особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилась, про причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які містяться в матеріалах справи. Подала до суду письмові заперечення на вимоги заявника, в задоволенні яких просила відмовити. Її уповноважені представники в особі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з"явилися, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які містяться в матеріалах справи.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обгтрунтування заявленних вимог та заперечень на вимоги, дійшов наступного.

В ст.. 256 ЦПК України наведений перелік фактів, які встановлюються судом, зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до вимог ст..ст. 256 - 259 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що фактично ОСОБА_11 народилася під час зареєстрованого шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5, що згідно Сімейного кодексу України дає підстави вважати ОСОБА_5 (він же ОСОБА_5) батьком ОСОБА_11 у відповідності до вимог ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Оскільки Свідоцтво про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не було легалізовано в Ізраїлі (не поставлено відповідну відмітку у відповідних органах внутрішніх справ) на момент народження ОСОБА_11, в Свідоцтві про народження дитини, яке видано в Державі Ізраїль, відповідно до законодавства Ізраїлю графа «батько дитини» відсутня.

Згідно зі ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Заявник ОСОБА_1 не мала юридичних підстав звернутися до суду для встановлення саме факту батьківства, оскільки, по-перше, вона перебувала з померлим в зареєстрованому шлюбі, а, по-друге, у заявника відсутня можливість надати до суду запис про батька дитини з Книги реєстрації народжень, адже реєстрація народження ОСОБА_11 була проведена в державі Ізраїль.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 1ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ст.. 58 ЦПК України передбачено, що докази повинні бути належними, тобто такими, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Заявник надала до суду достатньо належних та допустимих доказів, які доводять що ОСОБА_5 (він же ОСОБА_5), який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, є батьком ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме:

-угода про сплату аліментів на утримання дитини від 28.01.2013 року, м. Москва, в якій вказано, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 мають неповнолітню дитину - ОСОБА_11, та вказаний порядок утримання малолітньої доньки;

-свідоцтво про реєстрацію шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

-заповіт від імені ОСОБА_5, в якому останній підтверджує, що ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю якої є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є його донькою.

-довідку про народження з пологового будинку Держави Ізраїль, в якій, зокрема, вказуються дані про батьків. У згаданій довідці у графі «батько» вказується, що ОСОБА_5 при народженні ОСОБА_11 стверджував батьківство, у графі «мати» - чітко вказана ОСОБА_1.

-диск з відеозаписами (8 відеозаписів), на яких записані відео ОСОБА_5 (він же ОСОБА_5) разом з його донькою ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1;

-рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.09.2014 року (справа № 6З8/564З/14-ц, провадження N 2/6З8/3З72/ l4) про розірвання шлюбу, в якому зокрема встановлено та не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_5 (він ОСОБА_5) та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

-фотокартки у вигляді фото таблиці (в кількості 12 штук на 6-ти аркушах) у різні періоди та проміжки часу, на яких зображені заявник, ОСОБА_5 (він же ОСОБА_5) та ОСОБА_11

-копії роздруківок переписки за допомогою мережі Інтернет між заявником ОСОБА_1 та третьою особою по справі - ОСОБА_4, які свідчать, що за життя ОСОБА_5 (він же ОСОБА_5) ОСОБА_4 визнавала ОСОБА_11 своєю онукою та донькою свого сина ОСОБА_5 (він же ОСОБА_5).

-копії роздруківок переписки за допомогою мережі Інтернет між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (він же ОСОБА_5), в яких, зокрема, листом від 07 серпня 2014 року ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_1, що склав заповіт саме на ім'я доньки ОСОБА_11.

Суд також при вирішенні справи взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що в 2010 році ОСОБА_5, з яким він товаришував з часів навчання в інституті , познайомив його з ОСОБА_1, яка через деякий час стала його дружиною. У них народилась дочка. Певний період часу вони проживали в Ізраїлі, потім ОСОБА_1 повернулась до Харкова. Микита покупав дочці подарунки, завжди надавав матеріальну допомогу .

Третя особа ОСОБА_4 подала до суду свої заперечення на заяву та вказала, що питання про встановлення родинних зв'язків не може бути вирішено в порядку окремого провадження, оскільки заінтересована особа вбачає в ньому спір про право.

Проте, суд звертає увагу на той факт, що за ЦПК України в порядку позовного провадження розглядаються саме спори про право; сторонами в позовному провадженні є позивач (особа, права якої порушено) та відповідач (особа, яка порушила право); на позовне провадження поширюється принцип змагальності.

Справи окремого провадження розглядаються за загальним правилом у тому ж порядку, що і справи позовного провадження. Однак відсутність в них спору про право цивільне обумовлює встановлення для них деяких особливостей. Справи окремого провадження порушуються не інакше, як за заявою, яка містить вимогу до суду, а, отже, окреме провадження - непозовне і одностороннє, воно не містить ні матеріально-правових вимог, ні адресатів такої вимоги.

Саме односторонність форми окремого провадження і визначає всі інші особливості. На відміну від позовного, окреме провадження не ґрунтується на принципі змагальності та відрізняється від позовного провадження межами судового розгляду.

Безспірне одностороннє окреме провадження характеризується і такою особливістю, як обов'язкова участь в ньому заявника та заінтересованих осіб. Рішення суду по справі не набуває ознак винятковості. Обставини, встановлені рішенням суду у справі, яка розглядалася в порядку окремого провадження, можуть бути оспорені шляхом пред'явлення позову в загальному порядку.

Права заявника в даному провадженні ОСОБА_4 не порушувались, оскільки вона жодного стосунку не має до факту родинного зв'язку між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 (він же ОСОБА_5), а тому заява про встановлення родинного зв'язку має розглядатись в порядку окремого провадження, а не позовного.

По-друге, ОСОБА_4 вказала в запереченнях на те, що розгляд заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинного зв'язку неможливо до розгляду аналогічного спору в сімейному суді м. Тель-Авів-Яффо (Ізраїль). Проте, з наданих копій документів до заперечень вбачається, що в сімейному суді м. Тель-Авів-Яффо знаходиться не аналогічна справа, а справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства ОСОБА_5 у відношенні ОСОБА_11.

Вважаю за необхідне вказати, що предметами розгляду цих двох справ є різного роду відносини. Більше того, неможливо оспорювати батьківство, яке ще не встановлено, а тому заперечення щодо того, що розгляд заяви ОСОБА_1 має біти зупинено до закінчення розгляду спору в м. Тель-Авів-Яффо не беруться судом до уваги.

Таким чином, суд заперечення ОСОБА_4 вважає безпідставними, незаконними, такими, що не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212 - 215, 235, 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин -задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_5 (він же ОСОБА_5), ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, є батьком ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особам, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.О.Грищенко