Справа № 159/2204/15-ц
Провадження № 2/159/713/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 22 травня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого-судді Бондара В.М.

з участю секретаря Рижко О.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі перебувають у шлюбі з 29.08.1992 року, від шлюбу народилася донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідачка не мала серйозного наміру створювати сім'ю, між ним і дружиною склалися погані стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї, через що він з відповідачкою тривалий час не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо. Просить розірвати шлюб.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просить його задовольнити з викладених підстав, понесені судові витрати залишити за ним.

Відповідачка по справі у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та просить розірвати шлюб.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1, виданого 29.08.1992 року відділом державної ЗАГСу по м. Ковелю Волинської області стверджується, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб 29.08.1992 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 354, та після одруження стали носити спільне прізвище ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння, таким чином, шлюб існує формально й зберегти сім'ю неможливо. На подальше примирення сторони не погоджуються.

Зважаючи на те, що сторони виявили спільне бажання розірвати шлюб, не виявили бажання зберегти сім'ю та не вчинили дій до налагодження стосунків, тому суд вважає за недоцільне надавати подружжю строк для можливого примирення.

Судові витрати слід залишити за позивачем, згідно клопотання останнього.

На підставі ст. 112 СК України, керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, СУД, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований 29.08.1992 року відділом ЗАГСу по м. Ковелю Волинської області, реєстраційний номер № 354.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:В. М. Бондар