Номер провадження: 22-ц/785/3810/15
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі - Павлючук Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири,

ВСТАНОВИЛА:

16.10.2014 року, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7звернулись із позовом про визнання за ними права власності, за кожним, на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1.

Позов обгрунтовано тим, що 27.01.1994 року, у порядку державної приватизації житлового фонду, ОСОБА_8, ОСОБА_9і позивачі приватизували спірну квартиру у рівних частках. У свій час ОСОБА_8і ОСОБА_9, за рішенням суду, кожний, визнали право власності на 1/6 частину спірної квартири. Відповідач набув право власності на 2/6 частин спірної квартири за договором дарування між ним і ОСОБА_8та у порядку спадкування від ОСОБА_9

У теперішній час між сторонами погіршились відносини, відповідач не надає позивачам оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру, що позбавляє їх права володіти, користуватись та розпоряджатись належним їм майном.

Посилаючись на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документа, що посвідчує його право власності, позивачі просили позов задовольнити.

Представник відповідача позов визнав, однак зазначав, що у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на квартиру.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24.02.2015 року позов задоволено: суд визнав за позивачами, за кожним, право власності на 1/6 частину спірної квартири.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи й на недоведеність вимог позивачів.

У засіданні колегії суддів: представник відповідача скаргу підтримав; представник ОСОБА_5 скаргу не визнав. Позивачі і відповідач у засідання колегії суддів не з'явились.

Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

За змістом ст. 308 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанцїі постановив рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд, задовольняючи позов виходив з того, що вимоги обгрунтовані і доведені.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 04.04.1994 року, Бюро приватизації житла Одеського орендного колективного підприємства "Стальметиз" ім. Дзержинського видало свідоцтво про право спільної сумісної власності ОСОБА_8і членів його сім'ї: ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5на квартиру АДРЕСА_1(а.с.36).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.06.2006 року встановлено, що частки ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 у спільній сумісній власності на квартиру є рівними, по 1/6 кожному і за ОСОБА_8та ОСОБА_9визнано, за кожним, право власності на 1/6 частину спірної квартири (а.с.42,43).

На підставі договору дарування від 13.07.2006 року, ОСОБА_8і ОСОБА_9подарували ОСОБА_3 по 1/6 частині квартири, а останній прийняв у дар 2/6 частин спірної квартири (а.с.44,45).

На теперішній час право власності позивачів зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину /що не відповідає дійсності/ та р№177 04.02.1994 року Бюро приватизації житла Одеського орендного колективного підприємства "Стальметиз" ім. Дзержинського (а.с.69-71).

У позивачів відсутній оригінал свідоцтва про право власності на житло від 04.02.1994 року, а зважаючи на те, що у 2006 році ОСОБА_8 і ОСОБА_9, у судовому порядку, визнали за собою право власності на частину квартири й у подальшому подарували 2/6 частин квартири відповідачу, на даний час позивачі позбавлені можливості отримати дублікат свідоцтва про право власності.

Зважаючи на те, що підстави рестрації права власності на частину квартири не відповідають дійсності (підстава: свідоцтво про право на спадщину), крім того, після приватизації (1994 р.) частина власників квартири змінилась у (2006 р. відповідач, на підставі договору дарування став власником 2/6 частини квартири), що на данний час позбавляє позивачів можливості отримати дублікат про право власності, відповідно до ст. 392 ч.1 ЦК України, позивачі вправі у судовому порядку вимагати визнання за ними права власності на належну їм частину квартири.

Доводи представника відповідача у скарзі про те, що: права позивачів ніким, у тому числі відповідачем, не порушуються й не оспорюються; позивачі не довели того, що у них виникло право власності на частину спірної квартири; позивачі здійснюють спробу приховати приватизацію іншої квартири по АДРЕСА_2 - не заслуговують на увагу.

Через неможливість отримати оригінал /дублікат/ свідоцтва про право власності, позивачі, у судовому порядку, мають право вимагати визнання їхнього права власності на частину спірної квартири.

ОСОБА_3, як власник 2/6 частин спірної квартири, є належнимм відповідачем у даній справі.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.01.2006 року, яке набрало чинності, встановлено зокрема, що частки позивачів у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними, по 1/6 кожному (а.с.42,43),

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доводяться при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа щодо якої встановлено ці обставини.

Апеляційний суд перевіріяє законність і обгрунтованість рішення , зокрема, у межах вимог, заявлених у суді першої інстанції /ст. 303 ч.1 ЦПК України/.

Предметом спору у даній справі є квартира АДРЕСА_1, тоді як квартира по АДРЕСА_2 не є предметом розгляду даної справи.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2015 року - залишити

без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Н.Д. Плавич