АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/1885/14-ц Номер провадження 22-ц/786/484/15Головуючий у 1-й інстанції Дігтяр М. І. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів: Гальонкіна С.А., Петренка В.М.

при секретарі Верещаці М.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах та за дорученням позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112, ОСОБА_113, ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122, ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126, ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130, ОСОБА_131, ОСОБА_132, ОСОБА_133, ОСОБА_134, ОСОБА_135, ОСОБА_136, ОСОБА_137, ОСОБА_138, ОСОБА_139, ОСОБА_140, ОСОБА_141, ОСОБА_142, ОСОБА_143, ОСОБА_144, ОСОБА_145, ОСОБА_146, ОСОБА_147, ОСОБА_148, ОСОБА_149, ОСОБА_150, ОСОБА_151, ОСОБА_152, ОСОБА_153, ОСОБА_35, ОСОБА_154, ОСОБА_155, ОСОБА_156, ОСОБА_157, ОСОБА_158, ОСОБА_159, ОСОБА_160, ОСОБА_161, ОСОБА_162, ОСОБА_163, ОСОБА_164, ОСОБА_165, ОСОБА_166, ОСОБА_167, ОСОБА_168, ОСОБА_169, ОСОБА_170, ОСОБА_171, ОСОБА_172, ОСОБА_173, ОСОБА_174, ОСОБА_175, ОСОБА_176, ОСОБА_177, ОСОБА_178, ОСОБА_179, ОСОБА_180, ОСОБА_181, ОСОБА_182, ОСОБА_183, ОСОБА_184, ОСОБА_185, ОСОБА_186, ОСОБА_187, ОСОБА_188, ОСОБА_189, ОСОБА_190, ОСОБА_191, ОСОБА_192, ОСОБА_193 на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 24 грудня 2014 року про повернення заяви заявникам без розгляду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 24 грудня 2014 року на підставі ч.2 ст.121 ЦПК України позов ОСОБА_3 та інших 193 осіб до ПП "Фірма Борисфен" про стягнення заборгованості за договорами оренди та розірвання договорів оренди повернуто заявникам без розгляду.

В апеляційній скарзі представник позивачів за дорученням ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати, зобов'язати Зіньківський районний суд прийняти позовну заяву до провадження.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що вимоги та висновки суду є безпідставними, оскільки подана до суду заява оформлена у відповідності до вимог закону за наявності необхідних обставин для відстрочення сплати судового збору в порядку ст. 82 ЦПК України..

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав:

Відповідно до п.4 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2014 року ОСОБА_3 та інші 193 особи подали до суду позовну заяву до ПП "Фірма Борисфен" про стягнення заборгованості за договорами оренди та розірвання вказаних договорів, просили припинити дію договорів оренди землі укладених між сторонами та стягнути з відповідача на користь позивачів заборгованість по орендній платі за користування земельними ділянками. Посилались на те, що відповідно до договорів оренди земельних ділянок, укладених між позивачами та ПП "Фірма Борисфен", відповідач за користування земельними ділянками повинен виплачувати орендну плату у грошовій формі та в натуральному вигляді, однак в порушення умов договорів ПП "Фірма Борисфен" систематично не сплачувала орендну плату.

10 жовтня 2014 року ухвалою судді Зіньківського районного суду Полтавської області позовна заява повернута позивачам на підставі ч.3 ст.121 ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 листопада 2014 року вищевказана ухвала скасована, а матеріали позовної заяви повернуто до Зіньківського районного суду Полтавської області для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвалою судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2014 року позовну заяву ОСОБА_3 та інших 193 осіб до ПП "Фірма Борисфен" про стягнення заборгованості за договором оренди та розірвання договорів подану залишено без руху для усунення недоліків, а саме: ОСОБА_187, ОСОБА_194 взагалі не були включені до осіб, які звертаються із заявленими вимогами, хоча в прикінцевих вимогах у списках знаходяться; ряд осіб не мають ніякого відношення до укладення договірних зобов'язань, так як вони являються згідно позовної заяви спадкоємцями, але належним чином не прийняли спадкове майно у свою власність; маються дві позовні вимоги відносно спадкоємців по спору одного і того же предмету, але в рівних долях, тобто у двократному відшкодуванні заборгованості по оренді одного і того же предмету спору; в окремих даних позивачів різняться державні акти про дату і розмір земельних ділянок, що являються предметом спору; не залучено інших зацікавлених осіб, які також можуть бути спадкоємцями щодо спірного майна; відсутні документи по факту орендних відносин; маються відомості щодо заявлених вимог відносно земельних ділянок, а в позовній заяві одна; у мотивувальній частині заяви список позивачів, як заявники складає 194 особи, щодо договірних відносин згідно нумерації значиться 210 осіб; у вимогах в частині стягнення заборгованості по оренді 206 осіб; ОСОБА_2 неналежним чином оформлене право на представництво позивачів; ОСОБА_7 та інш. на час звернення до суду померли; явно видно, що підписи ОСОБА_56, ОСОБА_195, ОСОБА_58, ОСОБА_57, виконані однією особою; аналогічне порушення мається відносно ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130, ОСОБА_184, ОСОБА_185, ОСОБА_151,ОСОБА_152 та багатьох інших; надані доручення незавірені відповідними установами чи органами місцевого самоврядування; також не сплачено судовий збір в сумі 92 686 грн. 00 коп.

Представнику позивачів ОСОБА_2 надано термін на усунення недоліків та роз'яснено наслідки їх не усунення.

У встановлений строк адвокат ОСОБА_2 надав суду заяву, у якій по суті, висловив свою незгоду з висновками суду щодо наявності недоліків у позовній заяві, а також заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору в порядку ст. 82 ЦПК України.

Ухвалюючи рішення про повернення заявникам заяв без розгляду, суддя суду першої інстанції виходив з того, що подані заяви не відповідають вимогам ст.119 ЦПК України, і їм та їх представнику запропоновано було усунути недоліки, які згідно ст. 121 ЦПК України мають суттєве значення по даній справі, але на 24 грудня 2014 року представником позивачів їх усунуто не було, а саме не було надано належним чином підтверджуючих даних своїх повноважень на представництво інтересів позивачів, не надано ніяких даних по усуненню недоліків по попередній ухвалі суду, крім клопотання про відстрочку сплати судового збору, яке фактично відхилено в зв'язку з тим, що деякі особи від імені яких заявлені вимоги померли і ніяким чином фізично не можуть являтися учасниками розгляду даної справи загалом, а їх спадкоємці можуть вирішувати спірне питання в іншому порядку судочинства.

З таким рішенням колегія суддів може частково погодитись, виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст.82 ЦПК України, ст.8 ЗУ «Про судовий збір» суд на підставі обґрунтованої заяви має право своєю ухвалою, враховуючи майновий стан сторони, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, при цьому рішення суду (судді) про сплату судового збору чи відмову про відмову у задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору оформлюється шляхом постановлення відповідної ухвали.

Відповідно до ст.121 ЦПК України неподання стороною доказів або подання недостатніх доказів на обгрунтування заявленого клопотання про відстрочення сплати судового збору не може бути підставою для ухвалення рішення про визнання позову неподаним та повернення його позивачеві.

Як слідує з матеріалів справи, при звернені до суду з позовом представник позивачів не заявляв клопотання про відстрочення сплати судового збору, але у своєму клопотанні (а.с.128) на усунення недоліків, посилаючись на скрутне матеріальне становище позивачів, їх кількість, проживання в різних населених пунктах, прохав відстрочити сплату судового збору.

За таких обставин суддя суду першої інстанції був зобов?язаний на підставі наявних доказів вирішити питання про відстрочення сплати судового збору у відповідності до вимог ст.82 ЦПК України, ст.8 ЗУ «Про судовий збір»: відмовити у задоволенні клопотання і ухвалою зобов?язати сплатити конкретну суму судового збору виходячи із суми позову; задовольнити клопотання і відстрочити позивачам сплату судового збору.

В мотивувальній частині ухвали від 24 грудня 2014 року суддя фактично відмовив в задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору, навівши мотиви такого рішення. Проте в резолютивній частині ухвали суддя не зробив висновки з цього приводу, що не змінює правильності вирішення даного питання по суті, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження голослівних пояснень представника 194-х позивачів по даній справі, щодо їх проживання в різних населених пунктах і їх соціальний статус, розмір доходів.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу судді слід змінити доповнивши її резолютивну частину указівкою про відмову у задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору, а також про визнання неподаними та повернення заяв позивачам.

Керуючись ст.303, п.4 ч.2 ст.307, п.3 ч.1 ст.312, ст.315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах та за дорученням 194 позивачів, задовольнити частково.

Резолютивну частину ухвали судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 24 грудня 2014 року змінити: замість фрази "Позовну заяву ОСОБА_3 та інших осіб, яка направлена до Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_2, до Приватного підприємства "Фірма Борисфен" про стягнення заборгованості за договором оренди та розірвання договору повернути заявникам без розгляду" вказати "Позовну заяву ОСОБА_3 та інших 193 осіб до Приватного підприємства "Фірма Борисфен" про стягнення заборгованості за договором оренди та розірвання договору вважати неподаною та повернути позивачам".

Доповнити резолютивну частину вказівкою: "У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 представника ОСОБА_3 та інших 193 осіб щодо відстрочки сплати судового збору відмовити".

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.А. Лобов

Судді: С.А.Гальонкін

В.М. Петренко

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов