Справа № 202/7913/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

18 травня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровськ у складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.

при секретарі - Пугач Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визначення часток у майні, яким особи володіють на праві спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка 16 квітня 2015 року звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із заявою в якій просить ухвалити додаткове рішення у вищевказаній цивільній справі та вказати житлову площу будинків А-1 та Б-1, а також зобовязати Індустріальний відділ Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції скасувати арешт з 1/6 частини домоволодіння розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Амурська, 112/2, що належить їй на праві власності на підставі рішення суду.

Обґрунтовуючи заяву позивачка посилається на те, що при ухваленні рішення суду від 22.10.2014 року у зазначеній цивільній справі суд не вказав площу житлових будинків А-1 та Б-1, що стало підставою для відмови у державній реєстрації права власності. Окрім того щодо спірного будинку мають два арешти Індустріального відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, які необхідно скасувати.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про місце та час судового розгляду, про причини неявки не сповістили.

Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін не є обов'язковою.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2014 року у справі № 202/7913/14-цза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визначення часток у майні, яким особи володіють на праві спільної сумісної власності, позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково, присуджено: визначити, що ОСОБА_1 у спільній сумісній власності із ОСОБА_2 належить 1/6 частка домоволодіння № 112, по вул. Амурській в м. Дніпропетровську, яке розташоване на земельній ділянці, площею 599 кв.м. держфонду та складається з: А-1 житлового будинку, загальною площею 71,9 кв.м.; Б-1 житлового будинку загальною площею 36,3 кв.м. із надвірними спорудами; Е літньої кухні; Ж сараю; Г вбиральні; Д вбиральні; З сараю; № 1-1 2.І споруд і мостіння, а також визначено, що ОСОБА_2 у спільній сумісній власності із ОСОБА_1 належить 1/6 частка домоволодіння № 112, по вул. Амурській в м. Дніпропетровську, яке розташоване на земельній ділянці, площею 599 кв.м. держфонду та складається з: А-1 житлового будинку, загальною площею 71,9 кв.м.; Б-1 житлового будинку загальною площею 36,3 кв.м. із надвірними спорудами; Е літньої кухні; Ж сараю; Г вбиральні; Д вбиральні; З сараю; № 1-1 2.І споруд і мостіння. Рішенням суду припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на 1/3 частку домоволодіння № 112 по вул. Амурській в м. Дніпропетровську. В решті позовних вимог відмовлено.

Позивачка просить суд у своїй заяві ухвалити додаткове рішення та вказати площі житлового будинку А-1 та житлового будинку Б-1, а також скасувати арешти з спірного домоволодіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

З інших питань ухвалення додаткового рішення у цивільній справі не допускається.

Враховуючи, що в судовому рішенні зазначено площу спірних приміщень із привязкою до технічного плану будинку та земельної ділянки, що містяться в технічному паспорті, ухвалення додаткового рішення із зазначенням житлових площ будинків А-1 та Б-1 не потребується.

В разі незгоди з рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про відмову у державній реєстрації, позивачка має право оскаржити таке рішення в порядку адміністративного судочинства.

Що ж стосується вимог про скасування арештів з спірного будинку, то відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачкою ОСОБА_1 не було в позовній заяві заявлено вимог про виключення спірного нерухомого майна з акту опису і арешту, або ж про виключення майна з-під арешту чи скасування арешту, тому такі її вимоги задоволенню не підлягають.

За таких обставин у задоволенні заяви слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 220 ЦПК України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 210, 220 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за її позовом до ОСОБА_2, про визначення часток у майні, яким особи володіють на праві спільної сумісної власності - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.С. Шклярук