Малиновський районний суд м.Одеси
Справа № 2-7196/10
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді Дрішлюка А.І., при секретарі судового засідання Алманової І.Г., глянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Дзюби толія Павловича до ОСОБА_1 про повернення авансу та відшкодування моральної юди, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_2 з позовною вою до ОСОБА_1 про повернення авансу та відшкодування моральної шкоди, грунтовуючи свої вимоги позивач посилався на те, що 24.09.2007 року між ОСОБА_2 ловичем (замовником) та ОСОБА_1 (виконавцем) було укладено Угоду, в якій дбачалось, що ОСОБА_1 відповідно до довіреності від 24.09.2007 року представляє ереси ОСОБА_2 у всіх судах та правоохоронних органах України з питання „Про «рахунок пенсії з 01.01.2005 р. по теперішній час як учаснику бойових дій у розмірі 150 % від міру мінімальної пенсії за віком (п. „б Угоди). Відповідно до умов Угоди (п. 4) позивач сплатив повідану аванс у сумі 2000 грн., про що відповідач розписався в Угоді. Позивач зазначив, що ОСОБА_1 ій Вікторович не виконував належним чином зобовязання, передбачені Угодою, згодом змінив :це проживання, на звернення пояснити ситуацію відповіді не давав, на телефонні дзвінки не повідав. У заяві вказується, що позивач звернувся до пенсійного фонду, де йому пояснили, що рахунок пенсії щодо позивача не передбачений чинним законодавством. На підставі цього Дзюба атолій Павлович просить стягнути з відповідача суму авансу у розмірі 2000 грн., відшкодувати ~альну шкоду у розмірі 10 000 грн.; стягнути з відповідача судові витрати.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання відомлявся належним чином. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні лчини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює ення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 торовича про повернення авансу та відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково наступних причин.
24.09.2007 року між ОСОБА_2 (замовником) та ОСОБА_1 горовичем (виконавцем) було укладено Угоду, в якій встановлювалося, що ОСОБА_1 ювідно до довіреності від 24.09.2007 року представляє інтереси ОСОБА_2 у всіх _дах та правоохоронних органах України з питання „про перерахунок пенсії з 01.01.2005 р. по длерішній час як учаснику бойових дій у розмірі 150 % від розміру мінімальної пенсії за віком (п. „б годи). Відповідно до п. З Угоди „виконавець забезпечує підготовку відповідних документів, .дщставництво інтересів замовника у судових та інших органах, виконання рішень судових органів, [реальне стягнення призначених сум на користь замовника у встановленому законодавством порядку.
Відповідач ОСОБА_1 у період з часу укладення угоди 24.09.2007 р. до теперішнього часу не виконував обовязки, покладені на нього у відповідності з п. 1 „б, п. З Угоди від 14.09.2007 р., чим порушив положення, передбачені угодою. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання ¦аг виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, ¦Юговір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням вобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання іиалежне виконання). Відповідного п. 4 Угоди, „замовник забезпечує виконавця авансом у сумі 2000 дві тисячі) грн. Відповідач аванс у сумі 2000 грн. отримав, що підтверджується розписом відповідача ¦ід 25.09.2007 року. Згідно з п. 5 Угоди, „при невиконанні умов Угоди внаслідок вини виконавця,
останній повертає замовнику суму авансу, тому сума авансу підлягає поверненню ОСОБА_1 (виконавцем) ОСОБА_2 (замовнику) внаслідок невиконання умов Угоди з вини відповідача. Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди суд виходе з наступного. Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно зі ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що ЦК України не передбачають стягнення компенсації завданої моральної шкоди у разі невиконання зобовязань за договором. Так само договір про надання послуг, укладений між сторонами, не передбачає стягнення моральної шкоди за невиконання чи не неналежне виконання умов договору.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягу ються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 23, 525, 526, 610, 629 ЦК України, ст.ст. З, 10, 1 1, 60, 88, ч.8. ст. 110, 208, 209, 212-215, 224-225 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення авансу та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму авансу розмірі 2000 грн.
Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь держави судовій збір в розмірі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн.
В частині вимог щодо відшкодування моральної шкоди - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення