АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження №22-ц/792/1022/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Фанди В.П., Купельського А.В.,

при секретарі - Шевчук Ю.Г.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про відшкодування збитків внаслідок несвоєчасного повернення депозитного вкладу,

встановила:

В жовтні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом та після уточнення позовних вимог просила стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на її користь за договором банківського вкладу (депозиту) №934846 від 07.04.2009 року: відсотки за депозитом за період з 05.02.2014 року по 03.06.2014 року в сумі 6465грн.; індекс інфляції за період з 08.04.2010 року по 03.06.2014 року у сумі 20791грн.; три проценти річних за період з 08.04.2010 року по 03.06.2014 року у сумі 18833грн., та за договором банківського вкладу (депозиту) №934847 від 07.04.2009 року: відсотки за депозитом за період з 05.02.2014 року по 03.06.2014 року в сумі 13578грн.; індекс інфляції за період з 08.04.2010 року по 03.06.2014 року у сумі 43662грн.; три проценти річних за період з 08.04.2010 року по 03.06.2014 року у сумі 39551грн.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що між нею та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» було укладено договори банківського вкладу від 07.04.2009 року №934846 на суму 100000грн. та від 07.04.2009 року №934847 на суму 210000грн. Строк банківських вкладів закінчився 08.04.2010 року, проте в обумовлений строк вклади повернуті не були. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 04 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2014 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково та стягнуто з ПАТ «Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_2 суму вкладу за депозитним

________________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції - Заворотна О.Л.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: 19,27

договором №934846 від 07квітня 2009 року в розмірі 100000грн. та 82030грн.60коп. відсотків; за депозитним договором №934847 від 07 квітня 2009 року суму вкладу 210000грн. та 172886грн.42коп. відсотків, а всього - 546917грн.02коп. На виконання рішення суду банком кошти були перераховані лише 03.06.2014р., у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача належні їй за договорами банківських вкладів відсотки за період з 05.02.2014 року по 03.06.2014 року, та враховуючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, він також має нести відповідальність, передбачену ст.625 ЦК України за весь період прострочення з 08 квітня 2010 року по 03 червня 2014 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 березня 2015 року задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_2 6465грн. - відсотків за депозитним договором №934846 від 07.04.2009 року, 13578грн. - відсотків за депозитним договором №934847 від 07.04.2009 року, 64453грн. - індекс інфляції, 58384грн. - три відсотка річних, а всього - 142880грн. Вирішено питання про стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації просить рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що договорами банківського вкладу не встановлено розмір відсотків за користування грошовими коштами понад термін, встановлений договором для повернення банківського вкладу, а тому, починаючи з 08.04.2010 року підстави для стягнення відсотків на вклад за ставкою 20% річних відсутні. Судом першої інстанції не враховано, що не підлягають задоволенню вимоги про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних за період з 08.04.2010 року по 16.10.2011 року у зв'язку із спливом позовної давності. Не враховано вимоги Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якого під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Крім того судом не враховано, що згідно із ст.88 ЦПК України ПАТ КБ «Надра» звільнений від сплати судового збору.

Представник апелянта публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності.

Позивач ОСОБА_2 повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилася.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що ПАТ «Комерційний банк «Надра» порушив свої грошові зобов'язання щодо повернення депозитних коштів із процентами на вимогу вкладника, тому повинен виплатити проценти по банківських вкладах до дня фактичного повернення вкладнику, три проценти річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання.

Судом правильно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджують підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Заслухавши учасника процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що 07.04.2009 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Комерційний банк «Надра» було укладено договір №934846 строкового банківського вкладу (депозиту) «Від тисячі до мільйону - один крок!», відповідно до якого позивач ОСОБА_2 передала банку 100000грн. строком на 12 місяців - до 07.04.2010 року з процентною ставкою по вкладу у розмірі 20% річних.

Також, 07.04.2009 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Комерційний банк «Надра» було укладено договір №934847 строкового банківського вкладу (депозиту) «Від тисячі до мільйону - один крок!», відповідно до умов якого позивач ОСОБА_2 передала відповідачу 210000грн. строком на 12 місяців - до 07.04.2010 року з процентною ставкою по вкладу у розмірі 20% річних.

За умовами пунктів 2.2 укладених між сторонами договорів банківського вкладу, строк дії вкладів складав 12 місяців від дати внесення вкладу на відповідний рахунок, тобто до 07.04.2010 року.

У зв'язку з цим банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договорів - 7 квітня 2010 року.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Таким чином проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові, а також три проценти річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання.

Вказана правова позиція Верховного Суду України висловлена у постановах від 29 травня 2013 року у справі № 6-39цс13 та від 28 січня 2015 року у справі №6-247цс14.

Відповідно до змісту ст.ст. 526, 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-140 цс 13 від 25 грудня 2013 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 04 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2014 року, стягнуто з ПАТ «Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_2 суму вкладу за депозитним договором №934846 від 07 квітня 2009 року в розмірі 100000 грн. та 82030грн.60коп. відсотків; за депозитним договором №934847 від 07 квітня 2009 року суму вкладу 210000грн. та 172886грн.42коп. відсотків, а всього - 546917грн.02коп.

На підставі платіжної вимоги №1400/26 від 26.05.2014р. ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві з ПАТ «Комерційний банк «Надра» 03.06.2014р. стягнуто на користь ОСОБА_2 546917грн.02коп.

Оскільки внесені позивачем гроші на її вимогу у визначені договорами строки не повернуті, то це дає право позивачу на отримання процентів за користування депозитними коштами по день фактичного їх повернення також за період з 05.02.2014р. по 03.06.2014р., а саме за договором банківського вкладу №934846 від 07 квітня 2009 року у сумі 6465грн. (100000х20%:365x118).; та за договором банківського вкладу №934847 від 07 квітня 2009 року у сумі 13579грн. (210000х20%:365x118).

Посилання представника апелянта на відсутність встановленого розміру відсотків за користування грошовими коштами банківського вкладу понад термін, встановлений договором для повернення банківського вкладу, не заслуговують на увагу, оскільки проценти на банківський вклад нараховуються відповідно до умов договору від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові. При розрахунку процентів за користування коштами суд першої інстанції правильно виходив із процентної ставки у розмірі 20% річних, передбаченої п.2.3 договорів строкового банківського вкладу №934846 від 07.04.2009р. та №934847 від 07.04.2009р. Не заслуговують на увагу твердження представника апелянта на необхідність застосування тарифів, які вступили у дію з 04.03.2009 року та передбачали виплату відсотків по рахунках «До запитання» у розмірі 0,10% річних, оскільки вони не були невід'ємною частиною договорів строкового банківського вкладу, укладених з позивачем, та процентна ставка банком відповідно до п.3.3.1 та 4.5 зазначених договорів, не змінювалась.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення на користь позивачки відсотків за договорами строкового банківського вкладу до дня фактичного повернення коштів.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

Застосування до простроченої суми грошового зобов'язання встановленого індексу інфляції за весь час прострочення за своєю правовою природою є відшкодуванням збитків, завданих позивачам внаслідок знецінювання їх грошових коштів у зв'язку зі зростанням загального рівня цін на товари і послуги протягом певного періоду часу.

Відповідно до ст. 256, 257, ч.1 ст.261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із п.2 ч.1 ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу вкладника до банку (фінансової установи) про видачу вкладу.

Частиною 1 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Колегія суддів вважає, що позивач довідалася або могла довідатися про порушення свого права, коли ПАТ «Комерційний банк «Надра» фактично сплатив їй суму боргу без урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, тобто 03.06.2014 року, а тому посилання представника апелянта на необхідність застосування позовної давності до заявлених вимог про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних не заслуговує на увагу.

Встановивши, що відповідач ПАТ «Комерційний банк «Надра» порушив виконання грошового зобов'язання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача щодо сплати інфляційних втрат за весь час прострочення у сумі 64453грн., а також трьох процентів річних від простроченої суми у сумі 58384грн.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 частини 6 статті 36 цього Закону установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Отже доводи апеляційної скарги про необхідність застосування Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не спростовують висновків суду першої інстанції, адже такі норми Закону не перешкоджають вкладнику звернутися до суду за захистом порушеного права та вимагати стягнення сум, які йому не повернуті, виходячи із наведених норм ЦК України та умов договорів банківського вкладу.

Пунктом 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Тому, безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо звільнення ПАТ «Комерційний банк «Надра» від сплати судового збору при ухваленні рішення.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча:/підпис/ Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова