У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Малько О.С., Бондаренко Н.В., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом заступника прокурора Рівненського району в інтересах держави в особі Великожитинської сільської ради Рівненського району до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акта та витребування майна з чужого незаконного володіння .

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського районного суду від 26 лютого 2015 року задоволено позов заступника прокурора Рівненського району в інтересах держави в особі Великожитинської сільської ради Рівненського району до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акта та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_1 від 14 квітня 2006 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1565 в с. Великий Житин Рівненського району з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер НОМЕР_2), виданий на ім'я ОСОБА_2, скасовано державну реєстрацію цього державного акта.

Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1565 в с. Великий Житин Рівненського району з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер НОМЕР_2), вартістю 101960 гривень.

В апеляційній скарзі на це рішення ОСОБА_1 покликається на його незаконність, вказуючи, що судом при вирішенні позову безпідставно застосовано ст.388 Цивільного кодексу України, у відповідності до якої якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно у набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння не з їхньої волі іншим шляхом.

Судом не враховано при цьому, що земельну ділянку для нього відчужувала не сільська рада, а ОСОБА_3, яка на момент продажу мала всі законні підстави для волевиявлення та відчуження земельної ділянки.

Вважає, що судом безпідставно не застосовано строки позовної давності, про що було заявлено стороною у справі.

Порушення судом норм процесуального права полягає у невірному визначенні відповідача та третіх осіб.

Рішенням суду визнано недійсним державний акт, виданий на ім'я ОСОБА_2 і за таких обставин саме ОСОБА_2 повинен бути відповідачем у справі.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати і в позові відмовити.

В запереченнях на апеляційну скаргу заступник прокурора Рівненського району Рівненської області вказує, що викладені в ній доводи є необґрунтованими.

Спірна земельна ділянка вибула з комунальної власності територіальної громади Великожитинської сільської ради внаслідок вчинення сільським головою ОСОБА_4 злочину, а у разі вибуття майна з володіння власника поза його волею та внаслідок вчинення злочину законодавець надає перевагу у захисті саме власнику, а не добросовісному набувачеві.

Просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що вимоги прокурора про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку ґрунтувались на тому, що вказаним правочином порушено публічний порядок, визначений ст.228 ЦК України - правочин спрямований на незаконне відчуження землі як основного національного багатства.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

З врахуванням обставин справи та роз'яснень, які містяться в п.п.10, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" №9 від 06 листопада 2009 року, суд дійшов правильного висновку про задоволення позову прокурора про повернення майна переданого за нікчемним правочином.

Перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК України, і такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

При кваліфікації правочину за ст.228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Факт підробки рішення сільської ради, на підставі якого було видано оспорюваний державний акт, встановлено при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.2 ст.266 Кримінального кодексу України, в матеріалах якого є рішення Великожитинської сільської ради Рівненського району №180 від 27 вересня 2014 року, яким було надано дозвіл ОСОБА_5 на будівництво житлового будинку та господарських будівель на власній земельній ділянці площею 0,25 га в с. Великий Житин.

Рішення щодо передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,16 га сільська рада не приймала.

Відповідно до ст.330 Цивільного кодексу України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу це майно не може бути витребуване у нього.

Власник майна не може витребувати його з незаконного володіння іншої особи за наявності одночасно трьох умов: набувач має стати добросовісним набувачем, він не повинен знати, що купує майно не у власника: майно має бути придбане за гроші, власник має втратити володіння цим майном із власної волі.

У даному випадку наявності одночасно цих трьох умов судом не встановлено і їх не доведено відповідачем ОСОБА_1, а тому суд вірно задовольнив віндикаційний позов прокурора про про витребування майна із чужого незаконного ворлодіння на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України.

Висновки суду, викладені у рішенні, відповідають і роз'ясненням, які містяться в п.26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових справ" №5 від 07 лютого 2014 року відповідно до яких "власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі."

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують викладених в ньому висновків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського районного суду від 26 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Малько О.С. Бондаренко Н.В. Шимків С.С.