Справа № 2-3618/10р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2010 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючий суддя Макарова Ю.І,.

при секретарі Горбатюк К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Світловодську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області про зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу, передбачену ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами до Управління Пенсійного фонду в Світловодському районі Кіровоградської області обґрунтовуючи їх тим, що є пенсіонером та має статус "дитини війни", тому у відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на щомісячну соціальну державну допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Оскільки відповідач не здійснює, у відповідності до вказаних норм, нарахування щомісячної соціальної допомоги, просить зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області провести перерахунок та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за періоди

1)
року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 17.08.2008 року та з 27.03.2010 року по день винесення рішення судом.

Представник Управління ПФУ в Світловодському районі Кіровоградської області надав суду заперечення, в якому зазначає, що згідно ст. 7 ЗУ Про соціальний захист дітей війни фінансове забезпечення державних соціальних гарантій передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок виключно коштів Державного бюджету України, такі кошти Державним бюджетом не були передбачені і на даний час жодних змін до перерозподілу до частини видатків Державного бюджету не було внесено. Відсутній і механізм реалізації положень ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни і у зазначений позивачем строк дія ст. 6 цього Закону зупинялась відповідними законами.

Сторони в судове засіданні не зявились, просили розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року №2195 -IV, дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересі .я 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Позивач ОСОБА_1 народилася 07.05.1938 року і відноситься до категорії осіб із статусом «дитина війни», що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні № 1003007. (а.с.5 - 7)

Таким чином, на позивача повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». Статтею 6 цього Закону передбачено, що 26.03.2010 року Світловодським міськрайонним судом винесено рішення по справі №2-а- 2239/10 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії, яким зобовязано Управління пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області здійснити щомісячне перерахування ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 18.08.2008 року та здійснити її виплату з урахуванням сплачених сум.

Після чого, на виконання вказаного рішення суду, ОСОБА_1 перераховано та виплачено у відповідності до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» недоотриману пенсію за період

1)
року по 26.03.2010 року, але в подальшому відповідач так і не здійснював виплату у відповідності до Закону, тим самим порушуючи законні права та інтереси позивача.

Преюдиційність фактів ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його межами, за якими сторони й інші особи, які брали участь у справі, не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені рішенням суду факти та правовідносини. Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини ч.З ст.61 ЦПК України.

Таким чином, після прийняття вищезазначеного рішення суду відповідач повинен був і надалі здійснювати виплату пенсії, у розмірах, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в 2010 році не була зупинена та не визнана не конституційною, тому суд вважає, що відповідач припустився неправомірних дій щодо нездійснення перерахунку і виплати позивачу у відповідності до зазначеної вище норми Закону пенсії з 26.03.2010 року по 24.09.2010 року.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Встановлені в судовому засіданні обставини дають підставу суду зробити висновок про те, що в період з 26.03.2010 року по 24.09.2010 року право позивача на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" було порушено відповідачем, який припустився протиправних дій щодо нездійснення відповідного перерахунку пенсії позивачу, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Заперечення представника відповідача щодо відсутності порядку перерахунку та виплати зазначеного підвищення пенсії та відсутності відповідного фінансування не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки саме на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок перерахування та виплати пенсії з відповідними підвищеннями.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За змістом ч.І ст.58 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, повязані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Зважаючи на те, що суд не вправі виконувати функції субєкта владних повноважень, покладені на нього законом, та питання щодо здійснення перерахунку пенсії відносяться до компетенції органів Пенсійного фонду України.

1)
року Світловодським міськрайонним судом винесено рішення по справі №2-а- 2239/10 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії, яким зобовязано Управління пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області здійснити щомісячне перерахування ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 18.08.2008 року та здійснити її виплату з урахуванням сплачених сум.

Після чого, на виконання вказаного рішення суду, ОСОБА_1 перераховано та виплачено у відповідності до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» недоотриману пенсію за період

1)
року по 26.03.2010 року, але в подальшому відповідач так і не здійснював виплату у відповідності до Закону, тим самим порушуючи законні права та інтереси позивача.

Преюдиційність фактів ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його межами, за якими сторони й інші особи, які брали участь у справі, не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені рішенням суду факти та правовідносини. Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини ч.З ст.61 ЦПК України.

Таким чином, після прийняття вищезазначеного рішення суду відповідач повинен був і надалі здійснювати виплату пенсії, у розмірах, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в 2010 році не була зупинена та не визнана не конституційною, тому суд вважає, що відповідач припустився неправомірних дій щодо нездійснення перерахунку і виплати позивачу у відповідності до зазначеної вище норми Закону пенсії з 26.03.2010 року по 24.09.2010 року.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Встановлені в судовому засіданні обставини дають підставу суду зробити висновок про те, що в період з 26.03.2010 року по 24.09.2010 року право позивача на підвищення пенсії ца 30 відсотків мінімальної пенсії за віком передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" було порушено відповідачем, який припустився протиправних дій щодо нездійснення відповідного перерахунку пенсії позивачу, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Заперечення представника відповідача щодо відсутності порядку перерахунку та виплати зазначеного підвищення пенсії та відсутності відповідного фінансування не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки саме на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок перерахування та виплати пенсії з відповідними підвищеннями.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За змістом ч.І ст.58 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, повязані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Зважаючи на те, що суд не вправі виконувати функції субєкта владних повноважень, покладені на нього законом, та питання щодо здійснення перерахунку пенсії відносяться до компетенції органів Пенсійного фонду України.

Таким чином, суд визнав необхідним зобовязати управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області, здійснити перерахунок щомісячного підвищення до пенсії позивачу за періоди з 09.07.2007 року 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по

1)
року та з 27.03.2010 року по 24.09.2010 року відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та здійснити її виплату.

На підставі ст.88 ЦПК України підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з Державного бюджету України на користь позивача витрати понесені ним при звернені до суду, а саме 8,50 грн. судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи.

На підставі викладеного, та керуючись ч.2 ст.19, ч.2, 3 ст.22 Конституції України, ст. ст. З, 6, 7, 10 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст.ст. 28, 58 Закону України "Про загальнообовязкове пенсійне страхування", ч.2 ст.19, ч.2, 3 ст.22, ч.2 ст. 95, ч.2 ст. 152 Конституції України, ст.ст . 10, 11, 57-60, 214,215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Світловодському районі Кіровоградської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 17.08.2008 року, з 27.03.2010 року по 24.09.2010 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 8 грн. 50 коп.

Стягнути з Пенсійного фонду України в місті Світловодськ Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 37 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його рішення апеляційної скарги.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_2

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області

м. Світловодськ, вул. Приморська, 48, 27501, (05236) 2-25-94