Справа № 473/1696/15-ц
"29" травня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Вуїва О.В.,
при секретарі Заблоцькій М.М.,
за участю: прокурора Лісовець М.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі фінансового управління Вознесенської міської ради Миколаївської області до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування,
В травні 2015 року Вознесенський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі фінансового управління Вознесенської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування в якому вказував, що 02 січня 2015 року близько 02 години в м. АДРЕСА_1 в житловому будинку АДРЕСА_1 в процесі спільного вживання спиртних напоїв, на ґрунті особистих неприязних стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла сварка, яка переросла в бійку. В ході бійки ОСОБА_1 з метою умисного заподіяння смерті ОСОБА_2 умисно нанесла останньому ножове поранення, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження від яких потерпілий помер в лікарні.
Вироком Вознесенського міськрайонного суду від 19 березня 2015 року ОСОБА_1 визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В той же час, оскільки внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_2 один день знаходився на стаціонарному лікуванні в КУ «Вознесенська центральна районна лікарня», яка є бюджетною установою та фінансується з місцевого бюджету м. Вознесенська, а тому прокурор просив стягнути з ОСОБА_1 на користь фінансового управління Вознесенської міської ради 1 333,84 грн. бюджетних витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

В судовому засіданні представник Вознесенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник фінансового управління Вознесенської міської ради в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлена, заяв, клопотань, пояснень, заперечень проти позову на адресу суду від неї не надходило.

Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник Вознесенської міжрайпрокуратури особисто та представник фінуправління Вознесенської міської ради письмово не заперечують проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення представника Вознесенської міжрайпрокуратури, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 02 січня 2015 року близько 02 години в м. АДРЕСА_1 в житловому будинку АДРЕСА_1 в процесі спільного вживання спиртних напоїв, на ґрунті особистих неприязних стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла сварка, яка переросла в бійку. В ході бійки ОСОБА_1 з метою умисного заподіяння смерті ОСОБА_2 умисно нанесла останньому ножове поранення, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження від яких потерпілий помер в лікарні.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду від 19 березня 2015 року ОСОБА_1 визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З матеріалів справи також вбачається, що в зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 знаходився один день на стаціонарному лікуванні в КУ «Вознесенська центральна районна лікарня».

Оскільки КУ «Вознесенська центральна районна лікарня» є бюджетною установою та повністю фінансується з бюджету м. Вознесенська, а тому на лікування потерпілого було витрачено 1 333,84 грн. бюджетних коштів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Враховуючи встановлені обставини суд вважає, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає повному задоволенню.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь державного бюджету також підлягають стягненню 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 88, 209, 212, 213, 214, 215, 226, 228, 233 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі фінансового управління Вознесенської міської ради Миколаївської області до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь фінансового управління Вознесенської міської ради Миколаївської області (р/р 0007 в ГУ ДКСУ Миколаївської області, МФО 826013, , код платежу 24060300) витрати на стаціонарне лікування в розмірі 1 333 (одна тисяча триста тридцять три) гривні 84 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору на користь державного бюджету Вознесенського району (р/р 0113, банк ГУ ДКСУ в Миколаївській області, МФО 826013, код платежу 22030001, код отримувача 38037770, ).

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання нею копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Вуїв