Справа № 161/4265/15-ц
Провадження № 2/161/1956/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 травня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі - Акайомовій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Самопоміч» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Кредитна спілка «Самопоміч» звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №VV від 26 червня 2014 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 10 000 гривень на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 48%.

В якості додаткового забезпечення виконання Договору позичальником було укладено Договір поруки №VV-П від 26 червня 2014 року з ОСОБА_2 та Договір поруки №VV0-П від 26 червня 2014 року з ОСОБА_3, що відображено положенням п. 5.1. розділу Договору.

На підставі п. 3.2. Договору поруки боржник і поручитель відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники.

Оскільки відповідачем ОСОБА_1 порушені строки погашення кредиту, що є невиконанням умов договору з сторони останньої, утворилась заборгованість в сумі 12 282 гривні 72 копійки, яка складається з суми основного боргу за кредитом - 7 662,90 грн., суми простроченого основного боргу за кредитом - 2102,05 грн., процентів за користування кредитом - 2517,77 грн.

Не зважаючи на те, що з метою досудового врегулювання спору на адресу відповідачів неодноразово надсилались вимоги в погашення заборгованості за кредитним договором за вих. № 2195 від 24.12.2014 року та вих. № 149 від 23.01.2015 року, вимоги в погашення заборгованості за кредитним договором згідно договору поруки №VV-П за вих. № 2196 від 24.12.2014 року та вих. № 150 від 23.01.2015 року, вимоги в погашення заборгованості за кредитним договором згідно договору поруки №VV0-П за вих. № 2197 від 24.12.2014 року та вих. № 151 від 23.01.2015 року, дій щодо погашення заборгованості по кредиту з боку боржника ОСОБА_1 та поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3 вжито не було.

Враховуючи наведене, просить стягнути солідарно з відповідачів 12 282,72 грн. заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача подав заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. За погодженням з представником позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №VV від 26 червня 2014 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 10 000 гривень на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 48% (а.с. 4-5).

Відповідно до умов даного договору відповідач ОСОБА_1 зобов'язувалася сплачувати щомісячно 655,87 грн., що складається з частини основної суми кредиту та процентів за користування кредитом починаючи з 26.07.2014 року по 26.06.2016 року.

В якості додаткового забезпечення виконання Договору позичальником було укладено Договір поруки №VV-П від 26 червня 2014 року з ОСОБА_2 та Договір поруки №VV0-П від 26 червня 2014 року з ОСОБА_3, що відображено положенням п. 5.1. розділу Договору (а.с. 10-11). На підставі п. 3.2. Договору поруки боржник і поручитель відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

З вищезазначених договорів поруки вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов'язувалися перед кредитором, позивачем по справі, за виконання зобов'язань щодо погашення кредиту відповідачем ОСОБА_1, яких вони не виконали, що підтверджується представленим в судове засідання розрахунком суми позову, згідно якого заборгованість по кредитному договору становить 12 282 гривні 72 копійки, яка складається з суми основного боргу за кредитом - 7 662,90 грн., суми простроченого основного боргу за кредитом - 2102,05 грн., процентів за користування кредитом - 2517,77 грн.

Не зважаючи на те, що з метою досудового врегулювання спору на адресу відповідачів неодноразово надсилались вимоги в погашення заборгованості за кредитним договором за вих. № 2195 від 24.12.2014 року та вих. № 149 від 23.01.2015 року, вимоги в погашення заборгованості за кредитним договором згідно договору поруки №VV-П за вих. № 2196 від 24.12.2014 року та вих. № 150 від 23.01.2015 року, вимоги в погашення заборгованості за кредитним договором згідно договору поруки №VV0-П за вих. № 2197 від 24.12.2014 року та вих. № 151 від 23.01.2015 року, дій щодо погашення заборгованості по кредиту з боку боржника ОСОБА_1 та поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3 вжито не було.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 та поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3 слід стягнути солідарно в користь Кредитної спілки «Самопоміч» заборгованість за кредитним договором №VV від 26 червня 2014 року в сумі 12 282,72 грн.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 526, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в користь Кредитної спілки «Самопоміч» заборгованість за кредитним договором №VV від 26 червня 2014 року в сумі 12 282 (дванадцять тисяч двісті вісімдесят дві) гривні 72 копійки.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 в користь Кредитної спілки «Самопоміч» заборгованість за кредитним договором №VV від 26 червня 2014 року в сумі 12 282 (дванадцять тисяч двісті вісімдесят дві) гривні 72 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь Кредитної спілки «Самопоміч» судові витрати по справі, а саме: 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання скарги про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги про апеляційне оскарження, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук