Провадження № 2/520/1063/15
Київський районний суд м.Одеси
У складі судді Калашникової О.І.
При секретарі Шеховцевій О.В.
Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог- Перший Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про переведення прав та обов'язків співвласника-боржника на частку квартири,
визнання права власності на частку квартири та встановлення порядку користування
ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами постановити рішення, яким перевести на неї права та права та обов'язки співвласника-боржника ОСОБА_4 на належну йому 1/4 частину квартири АДРЕСА_1; зменшити суму боргу , що підлягає стягненню з ОСОБА_4 на її - позивачки - користь на суму вартості 1/4 частини квартири АДРЕСА_1;
визнати за нею, ОСОБА_1- право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1; встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши їй- позивачці- у користування житлову кімнату пл.9,5 кв.м з балконом пл.2,5 кв.м, комору пл.1,9 кв.м, а відповідачам - кімнати пл.11,8 кв.м та 20,7 кв.м, інші приміщення квартири - кухню пл.8,5 кв.м,ванну кімнату пл.2,6 кв.м, туалет пл.1,0 кв.м, два коридори пл.3,4 кв.м та 5,1 кв.м залишити у спільному користуванні.
Відповідачі до суду не з"являються, про час і місце слухання справи сповіщені відповідно до вимог закону. Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_6 двічі надавав заяву про відкладення розгляду справи, але письмових доказів поважності причин неявки до суду не надавав.
Представник третьої особи до суду не з"явився, про час слухання справи сповіщений, виконав ухвалу суду і надав копію виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4075/11, виданого Київським райсудом м.Одеси 22.01.2013 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 796470 грн.
За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Суд вислухав позивачеві сторону, вивчив матеріали справи і встановив наступне:
Рішенням Київського райсуду м.Одеси від 28 серпня 2012 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку, відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди. Суд визнав попередній договір недійсним і стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 796470 грн. Рішення суду набрало законної сили і 22.01.2013 року Київський райсуд видав ОСОБА_1 виконавчий лист за №2-4075/11 на виконання зазначеного судового рішення. За заявою ОСОБА_1 державним виконавцем Першого Київського ВДВС 30.01.2013 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4075/11, виданого Київським райсудом м.Одеси 22.01.2013 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 796470 грн. До сьогодні рішення суду ОСОБА_4 не виконано. Посилаючись на положення ст.ст.366,371 ЦК України ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом і вимагає перевести на неї права та права та обов'язки співвласника-боржника ОСОБА_4 на належну йому 1/4 частину квартири АДРЕСА_1; зменшити суму боргу на суму вартості 1/4 частини квартири, визнати за не. право власності на 1/4 частину квартири і встановити порядок користування квартирою між співвласниками 1/4 частини і 3/4 частин квартири відповідно до висновку експерта.

На обґрунтування своїх вимог позивачка посилалась на відсутність у боржника іншого, крім 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, майна, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

Так, під час проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що боржнику ОСОБА_4 належать на праві власності автотранспортні засоби : фургон ACKERMAN FRUEHAUF, 1992 р.в.,д/н НОМЕР_1, томливо-цистерна ГАЗ 5201, 1990 р.в., д/н НОМЕР_2,HUNDAI H200, 1999 р.в., д/н НОМЕР_3, права користування на які він передав третім особам. Ці автотранспортні засоби знаходяться у розшуку вже більше року, що підтверджується постановою головного державного виконавця Першого Київського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_7 про оголошення розшуку майна боржника від 10.04.2013. На час звернення до суду з цим позовом відомості про місцезнаходження автотранспортних засобів так і не встановлено.

Таким чином, виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на автотранспортні засоби є неможливим.

Також ОСОБА_4 належить на праві власності земельна ділянка, що розташована по АДРЕСА_2, пл.0, 0232 га, але це право оскаржується особою, яка вимагає визнання право власності на цю ділянки у зв'язку із придбанням у нього житлового будинку, який розташований на цій ділянці, що підтверджується ухвалою Київського районного суду м. Одеси про відкриття провадження від 16.07.2014 (суддя Прохоров П.А.).

Таким чином, виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на земельну ділянку є неможливим.

Відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням ЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 01.09.1997.

При вищенаведених обставинах суд вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав:

Ст.371 ЦК України передбачає, що кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.366 ЦК України " кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку."

25.09.2014 року ОСОБА_1 направила відповідачам лист, в якому на підставі ст.ст.366, 371 ЦК України просила повідомити її про наявність у ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_5 згоди на виділ частки квартири, що належить ОСОБА_4, для звернення на неї стягнення, про наявність згоди ОСОБА_4 на продаж належної йому частки в квартирі іншим співвласникам та про наявність згоди та можливості ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_5 на придбання належної ОСОБА_4 частки квартири з направленням суми продажу на погашення боргу на її - ОСОБА_1- користь. Відповідачі звернення ОСОБА_1 залишили без уваги.

Ст.370 ч.2 ЦК України встановлює, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Таким чином, кожний із відповідачів, в тому числі і боржник ОСОБА_4, має у власності 1/4 частину квартири.

Згідно із роз'ясненнями п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов."

Згідно технічному паспорту квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 67 кв.м, в тому числі житлову - 42 кв.м і складається із трьох житлових кімнат пл.11,8 кв.м, пл.9,5 кв.м та пл.20,7 кв.м, кухні пл.8,5 кв.м, ванної кімнати пл.2,6 кв.м, туалету пл.1,0 кв.м, двох коридорів пл.3,4 кв.м та 5,1 кв.м, комори пл.1,9 кв.м, балкону пл.2,5 кв.м.

У висновку №5819 судової будівельно-технічної експертизи від 23.12.2014 року зазначено, що відсутня технічна можливість виділити в натурі 1/4 частину квартиру.

З огляду на викладене вимоги позивачки про переведення на неї прав та обов'язків співвласника-боржника ОСОБА_4 на належну йому 1/4 частину квартири підлягають задоволенню відповідно до положень ст.366 ЦК України.

Відповідно до ст.ст.317 ч.1, 319 ч.1 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення порядку користування квартирою підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Так, на 1/4 частина квартири відповідає в натурі 16,75 кв.м загальної площі (із рахунку 67 кв.м : 4) та 10,5 кв.м житлової площі (із рахунку 42 кв.м : 4). У користування позивачки належить виділити окрему житлову кімнату пл.9,5 кв.м з балконом пл.2,5 кв.м, та комора пл.1,9 кв.м, що в цілому становить 13,9 кв.м, та не перевищує 16,75 кв.м загальної площі, яка приходиться на 1/4 частину квартири і найближча до ідеальної частини позивачки.

Експертом (висновок №5819 судової будівельно-технічної експертизи від 23.12.2014 року) визначена вартість 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 - 215 000 грн (що еквівалентно 13000 дол.США).

Керуючись ст.ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Перевести на ОСОБА_1 права та права та обов'язки співвласника-боржника ОСОБА_4 на належну йому 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

Встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 між співвласниками: виділити ОСОБА_1 у користування житлову кімнату пл.9,5 кв.м з балконом пл.2,5 кв.м, комору пл.1,9 кв.м; виділити у користування ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_5 - кімнати пл.11,8 кв.м та 20,7 кв.м; у спільному користуванні співвласників залишити кухню пл.8,5 кв.м,ванну кімнату пл.2,6 кв.м, туалет пл.1,0 кв.м, два коридори пл.3,4 кв.м та 5,1 кв.м.

Зменшити суму боргу в розмірі 796470 грн , що підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, на суму вартості 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 - на 215 000 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м.Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача, наданою протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення.

-

Суддя Калашнікова О. І.