Справа № 473/1655/15-ц
"29" травня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Вуїва О.В.,
при секретарі Заблоцькій М.М.,
за участю: позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном, заборону вчиняти певні дії,
В квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном, заборону вчиняти певні дії в якому (з врахуванням подальших уточнень) зазначала, що вона є власником 7/18 часток незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1.
Співвласником майна, а саме власником інших 11/18 часток будинку є ОСОБА_3
Також вказувала на те, що відповідач тривалий час порушує її права, як співвласника майна, зокрема самочинно, без погодження з позивачкою, замінив замки у вхідних дверях будинку та вхідних воротах до будинку, не допускає ОСОБА_1 до житла, створив їй інші перепони в користуванні спільним майном.
В зв'язку з цими обставинами ОСОБА_1 просила зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні спільним майном шляхом забезпечення відповідачем позивачці безперешкодного доступу до будинку, співвласником якого вона є, способом заміни самочинно встановлених замків до дверей та воріт на попередні або зобов'язання його передати позивачці комплект ключів від нових замків, а також заборонити відповідачу в подальшому здійснювати заміну замків до дверей будинку та вхідних воріт і всіх господарських будівель, що є частиною будинку АДРЕСА_1.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові.
Відповідач ОСОБА_3 та його представники ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлені, причини неявки суду не повідомили.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка та її представник не заперечували проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема судом встановлено, що сторони є співвласниками незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1, а саме ОСОБА_1 належить 7/18 часток будинку, ОСОБА_3 - 11/18 часток цього майна.
В судовому засіданні з показань свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та письмових доказів, а саме висновків дільничих Вознесенського РВ УМВС України в Миколаївській області (а.с. 12, 14) також встановлено, що в січні 2015 року ОСОБА_3 самочинно, без погодження з позивачкою, замінив замки у вхідних дверях будинку та вхідних воротах до будинку, з цього часу не допускає ОСОБА_1 до житла, відмовляється надати позивачці комплект ключів до нових замків, створив їй інші перешкоди в користуванні майном.
Згідно ч. 1 ст. 316, ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Зокрема власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном незалежно від місця його проживання та місцезнаходження майна.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.ч.1-3 ст. 319 ЦК України).
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Особливим видом права власності є право спільної часткової власності - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у цьому праві.
З положень ч.ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України вбачається те, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, тобто спільно з врахуванням думки кожного з них.
Це жодним чином не може вказувати на звуження прав будь-кого зі співвласників майна.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України).
В разі ж порушення його права власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).
Таким чином норми цивільного законодавства України в своїй сукупності вказують на те, що позивачка не може бути позбавлена права вільного та безперешкодного доступу та користування спільним будинком, а перешкоди, що створені їй ОСОБА_3, підлягають усуненню у спосіб, найменш обтяжливий для відповідача, найбільш оптимальний та сприятливий для сторін, а саме шляхом забезпечення позивачці безперешкодного доступу до будинку з зобов'язанням ОСОБА_3 передати ОСОБА_1 комплект ключів від вхідних дверей до будинку та вхідних воріт до будинку.
Проте не підлягають задоволенню вимоги позивачки про заборону відповідачу в майбутньому здійснювати заміну дверних замків, оскільки згідно ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, що існує на момент розгляду справи. Дійсно, законодавство України (ч. 2 ст. 386 ЦК України) передбачає можливість охорони права власності й від майбутнього порушення, однак лише у випадку наявності реальної та невідворотної загрози такого порушення, що вимагає його судового захисту. Однак достатніх обставин, що свідчать про наявність такої загрози, судом не встановлено (наприклад повторення відповідачем аналогічних протиправних дій після примусового усунення порушення, висловлювання відповідача у відповідній формі з погрозами повторного вчинення таких дій тощо). В той же час, за відсутності реальної та невідворотної загрози, задоволення вказаної вимоги позивачки може призвести до негативних наслідків, зокрема у разі наявності об'єктивної, нагальної потреби в заміні замків (в разі виходу з ладу, ненавмисного їх пошкодження, необхідності встановлення нових замків з метою додаткового захисту житла за умови узгодження такої дії співвласниками тощо).
В силу ст. 88 ЦПК України (з врахуванням обсягу задоволених вимог) з відповідача на користь позивачки слід стягнути половину понесених нею судових витрат, а саме 121,80 грн. судового збору.
Тому, керуючись ст.ст. 88, 209, 212, 213, 214, 215, 226, 228, 233 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном - задовольнити повністю.
Зобов'язати ОСОБА_3 забезпечити ОСОБА_1 безперешкодний доступ до житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом передачі їй комплекту ключів до замків від вхідних дверей до будинку та від воріт до будинку.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про заборону вчиняти певні дії - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 121 (сто двадцять одну) гривню 80 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Вуїв