АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5400/15
Справа №2033/9308/2012 Головуючий 1 інст. Трофімов В.С.
Категорія : право власності Доповідач - Бобровський В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

с у д д і в Пономаренко Ю.А.,

Черкасова В.В.,

при секретарі Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерної компанії «Харківобленерго» на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14 грудня 2012 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Харківської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Харківської міської ради про стягнення суми боргу та визнання права власності на нерухоме майно,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності на самовільно збудований житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, на земельній ділянці, що йому належить на праві власності, з посиланням на те, що будинок за висновком ПП «Модулор-Сервіс» відповідає нормам і правилам державних стандартів, будівельних, санітарних і протипожежних норм та може бути прийнято до експлуатації.

Одночасно із зустрічним позовом до ОСОБА_3 Харківської міської ради звернулась ОСОБА_4 про визнання її права власності на цей будинок з посиланням на те, що ОСОБА_3 запозичив на півроку для будівництва 60000 грн., які не повернув й з таких підстав просила визнати її право власності на новостворений за її кошти об'єкт нерухомості.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14 грудня 2012 року у позові ОСОБА_3 відмовлено.

Позов ОСОБА_4 -задоволено.

Визнано її право власності на вказаний житловий будинок.

В апеляційній скарзі АК «Харківобленерго» з посиланням на те, що будинок ОСОБА_3 збудовано без погодження з ними в межах охоронної зони високовольтної повітряної лінії електропередачі (ПЛ) 110кв. №№1,2 «Лосево - Серп і Молот», недопустимість експлуатації житлового будинку при вказаних умовах та порушення судом норм матеріального і процесуального права, рішення суду просить скасувати, у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заперечення проти них, колегія відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України вирішила апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення районного суду змінити з наступного.

З таким висновком суду погодитись не можна.

Відмовляючи у позові ОСОБА_3 у позові у зв'язку з невиконанням ним зобов'язань за договором позики з ОСОБА_4 та визнавши за нею з таких підстав право власності на самочинно збудований будинок ОСОБА_3 в порядку розрахунку заборгованості з ним, суд дійшов висновку про під ставність і обґрунтованість її позову.

За правилом ст..213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, таким, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Під час ухвалення рішення суд, за ч.1 ст.214 цього Кодексу вирішує питання про наявність обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Із матеріалів справи вбачається та фактично не оспорюється те, що житловий будинок і гараж на земельній ділянці, що належить ОСОБА_3, збудовані в межах охоронної зони високовольтної ЛЕП 110 кв., без погодження з АК «Харківобленерго», власника ЛЕП без належного дозволу і затвердженого проекту та за нормою ч.1 ст.376 ЦК України вважається самочинним.

Відповідно до ч.2 ст.331 цього Кодексу право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництво та прийняття його до експлуатації.

Із доданих до апеляційної скарги документів вбачається, що будинок до експлуатації не було прийнято у відповідності до встановленого порядку прийняття в експлуатацію житлових будинків, а відповідно до ДБН 360-92 «Планування і забудови міських і сільських поселень» в охоронних і санітарно-захисних зонах електричних мереж забороняється будувати житлові, громадські та дачні будинки.

З огляду на викладене, колегія вважає, що рішення судом про визнання права власності на самочинно збудований будинок ухвалене без додержання норм матеріального і процесуального права, підлягає в цій частині скасуванню, а позов ОСОБА_4, як безпідставний залишенню без задоволення.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу АК «Харківобленерго» задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14 грудня 2012 року змінити.

У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Харківської міської ради про визнання права власності на самочинно збудований житловий будинок по АДРЕСА_1, відмовити за безпідставністю вимог.

В решті це рішення залишити без зміни.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді