01.06.2015 Єдиний унікальний № 371/379/14-ц
МИРОНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Єдиний унікальний № 371/379/14-ц

Провадження № 2/371/255/15

26 травня 2015 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Рудика Ю. В.

при секретарі Семерей Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Миронівський інкубатор» про стягнення розрахункових коштів, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, посилаючись на ті обставини, що з 29 листопада 2007 року по 16 травня 2012 року працював техніком-електриком ПрАТ «Миронівський інкубатор», звільнився з роботи за згодою сторін. При звільненні з роботи з ним не було проведено повного розрахунку, оскільки не нарахована заробітна плата за період роботи з 1 квітня 2012 року по 16 травня 2012 року. Заробіток за вказаний період він розрахував в сумі 1903,20 грн. У зв'язку з затримкою виплати заробітної плати за період з 17 травня 2012 року по 13 березня 2014 року розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 29245,84 грн.

На неодноразові звернення за розрахунком відповідач не реагує. Невиплата заробітної плати негативно вплинула на його майновий стан, завдала моральної шкоди, яку він оцінив в сумі 22000 грн. Просив в судовому порядку стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з 1 квітня 2012 року по день звільнення в сумі 1903,20 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 29245,84 грн. та 22000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, в поясненнях послалися на обставини, викладені в поданій до суду заяві.

Представник відповідача - голова правління ПрАТ «Миронівський інкубатор» ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала повністю та вважає його вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_4, дослідивши надані документи і матеріали, оглянувши матеріали цивільної справи № 2 -н/ 371/50/13 за заявою прокурора Миронівського району Київської області в інтересах громадянина ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з ПрАТ «Миронівський інкубатор», всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо : наявності обставин (фактів) , якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи ; правовідносини, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом..

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільнення працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що позивача з 29 листопада 2007 було прийнято на роботу техніком - електриком ПрАТ «Миронівський інкубатор», 16 травня 2012 року його звільнено з роботи за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Вказані обставини підтверджуються даними , що містяться у фотокопії трудової книжки ОСОБА_1

На підтвердження наявної заборгованості по заробітній плату позивачем надано довідка № 5 від 7 березня 2013 року, відповідно до якої станом на 7 березня 2013 року за підприємством рахується заборгованість із заробітної плати в розмірі 12130,20 грн.

Разом з тим, зазначена довідка містить суперечливі дані, а саме те, що ОСОБА_1 працював в ПрАТ «Миронівський інкубатор», на посаді старшого техніка - електрика згідно наказу №5 від 16 травня 2012 року, оскільки зазначені відомості не узгоджуються з записами у його трудовій книжці колгоспника, а саме те , що в ній відсутні відомості про призначення (переведення) ОСОБА_1 на посаду СТАРШОГО техніка електрика та те, що він працював на зазначеній посаді з 16 травня 2012 року відповідно до наказу № 5, оскільки згідно даних, які містяться у трудовій книжці колгоспника ОСОБА_1 він працював на посаді техніка - електрика з 29 листопада 2007 року , відповідно до наказу № 54 від 29.11.2007 р.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 7 квітня 2015 року за заявою позивача ОСОБА_1 витребувано у приватного акціонерного товариства «Миронівський інкубатор» довідку про заробітну плату ОСОБА_1 на даному підприємстві за період з 1 квітня 2012 року по 16 травня 2012 року із зазначенням розміру середньоденного заробітку.

Виконати зазначену ухвалу не представилось за можливе, оскільки ПрАТ «Миронівський інкубатор» не працює.

В поясненнях щодо позовних вимог ОСОБА_1, голова правління ПрАТ «Миронівський інкубатор» ОСОБА_5 пояснила, що підприємство припинило свою діяльність у зв'язку з усною вимогою голови наглядової ради товариства у квітні 2012 року. Проте вона продовжує рахуватися на посаді голови правління. Після припинення діяльності вона передала всю документацію , печатку товариства ОСОБА_4

Ці обставини заперечує свідок ОСОБА_4, яка в судовому засіданні пояснила, що відповідальність за збереження бухгалтерської та кадрової документації покладена на голову товариства ОСОБА_5 та про її знаходження їй не відомо. Будь-яких актів прийому - передачі не складалося та документація їй не передавалася. До прийняття рішення про припинення діяльності підприємства товариство тривалий час не займалося виготовленням продукції, у зв'язку з чим було прийнято рішення про припинення діяльності товариства. У зв'язку з чим працівники даного підприємства не працювали. Голова правління ПрАТ «Миронівський інкубатор» ОСОБА_5 самоусунулася від виконання обов'язків голови правління з травня 2012 року.

Зазначені обставини об'єктивно підтверджуються даними, які містяться у Індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 поданих до Пенсійного фонду України, відповідно до яких починаючи з квітня 2012 року відсутні відомості про його заробітну плату.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 від виконання ухвали суду від 7 квітня 2015 року про витребування довідки про заробітну плату позивача відмовилися .

З урахуванням досліджених у судовому засіданні обставин суд вважає, що будь-яких допустимих доказів щодо невиплати ПрАТ «Миронівський інкубатор» належних звільненому ОСОБА_1 сум у строки , зазначені у статті 116 КЗпП України не надано, а тому в задоволенні позову про стягнення розрахункових коштів, середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволенню не підлягають.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині позовних вимог, то позов в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 57 - 60 , 212-216, 218, 294, 296 ЦПК України, на підставі ст. ст. 116,117,237-1 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Миронівський інкубатор» про стягнення розрахункових коштів, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди відмовити .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд протягом десяти днів з часу проголошення. Особи, які не були присутні під час проголошення рішення в той же строк і порядок з часу отримання копії рішення.

Суддя Підпис Ю.В. Рудик

Згідно з оригіналом

Суддя Ю.В. Рудик