Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1372/15-ц
Провадження №: 2/332/592/15
28 липня 2015 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:
Головуючого судді: Федоренка О.І.;
при секретарі: Педак С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Сторони до суду не зявилися. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.
Відповідач причину неявки судові не повідомив, своєї думки з приводу позовних вимог не висловив у звязку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Перевіривши докази по справі суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини.
Відповідно до ст.202 ЦК України під правочином слід розуміти дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Стаття 207 ЦК України передбачає письмовий правочин, як такий де його зміст зафіксований у одному або декількох документах, де виражена воля сторін та підписаний сторонами. Стаття 208 ЦК України передбачає обовязковість вчинення правочину у письмовій формі, якщо правочин фізичних осіб між собою вчинено на суму, що у двадцять і більше разів перевищує розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.
Стаття 629 ЦК України передбачає обовязковість виконання сторонами умов договору.
Відповідно до ст.ст.526,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і вимогам цього Кодексу, інших атів цивільного законодавства у встановлений зобовязанням строк.
Статті 1046,1048,1049 ЦК України передбачають обовязок позичальника повернути у строк та в порядку, визначеному договором позикодавцеві таку ж суму позики, а позикодавець має право на одержання від позичальника процентів, встановлених договором, а у разі не встановлення їх договором їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.
Стаття 1050 ЦК України передбачає у разі несвоєчасного повернення позики позичальником, його зобовязання сплати грошової суми у відповідності до ст.625 ЦК України, яка в свою чергу передбачає обовязок боржника у разі прострочення грошового зобовязання сплати, на вимогу кредитора боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Щодо відшкодування моральної шкоди то в цій частині позову суд вважає відмовити з-за недоведеністю, оскільки викладені позивачем доводи, щодо зазнаних моральних страждань, суд вважає необґрунтованими.
У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відшкодування судових витрат в розмірі 253,19 грн.
Керуючись ст.ст.11,202,207,208,526,530,629,1046,1048-1050 ЦК України та ст.ст. 10,14, 57-60,88,208-209,212-215,218,224-225,294 ЦПК України,
В решті вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, відшкодування судових витрат в розмірі 253,18 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.І. Федоренко