Справа №628/2416/15-ц
Провадження №2-о/628/108/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року Куп'янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Скородєлової В.В.

при секретарі Бутковій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Куп'янську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Територіальна громада в особі Куп'янської міської ради Харківської області про встановлення факту спільного проживання, -

встановив:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, яка проживала в АДРЕСА_1.

Після її смерті залишилась спадщина - квартира АДРЕСА_1, яка належить померлій на праві власності. Крім померлої, з її згоди, у вказаній квартирі постійно проживала і вона з січня 2008 року, а саме: після смерті її чоловіка - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Приблизно з 1996 року і до смерті ОСОБА_3 - чоловіка померлої ОСОБА_2, вона постійно надавала їм побутові послуги: обслуговувала їх, готувала їжу, прала білизну, купувала необхідні ліки та продукти харчування, оскільки вони потребували такої допомоги. Між ними була домовленість про те, що вони на її ім'я за її послуги залишать заповіт на квартиру. Договір вони не укладали, оскільки між ними були довірливі відносини і на початку грудня 2000 року ОСОБА_2 повідомила їй, що вона в нотаріальній конторі уклала на її ім'я заповіт на квартиру. Вона продовжувала виконувати свої зобов'язання перед ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Померла ОСОБА_2 потребувала особливого догляду, оскільки вона страждала на психічний розлад, у зв'язку з чим вона постійно наглядалась лікарем-психіатром та лікувалась на стаціонарі у спеціалізованій клініці. Більш того, за станом психічного розладу ОСОБА_2 потребувала постійного знаходження біля неї, оскільки могла використати газові прилади, включати воду та інш. ОСОБА_2 агресивно відносилась до мешканців будинку і тільки її визнавала, як члена сім'ї.

Також заявниця зазначає, що всі питання побуту та з житловим кооперативом вирішувались нею. Крім того, заявниця вказує на те, що ОСОБА_2 запропонувала їй після смерті чоловіка оселитися постійно у її квартирі в якості члена її сім'ї, що вона і зробила у січні 2008 року. Оскільки у померлих не було рідних, своїх дітей, то померла до неї відносилась як до доньки. Коли ОСОБА_2 потрапила до лікарні, вона взяла на себе усі клопоти по забезпеченню її ліками, доглядом у лікарні, що підтверджує довідкою лікарняного закладу, а після її смерті вона на себе прийняла всі витрати на її поховання, що підтверджує довідкою ЖСК №5, свідоцтвом про поховання та для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 вона отримала лікарське свідоцтво про смерть, як член сім'ї померлої. Оскільки вона вважала себе спадкоємицею після смерті ОСОБА_2, звернулась до нотаріуса із заявою, що приймає спадщину і при перевірці виявилось, що на її ім'я відсутній заповіт і вона має право тільки на спадщину згідно ст. 1264 Цивільного кодексу України, тобто проживання зі спадкодавицею однією сім'єю не менш п'яти років. Також виявилося, що в січні 2000 року ОСОБА_2 залишила заповіт відносно квартири на користь держави, що було для неї несподіванкою. Ці обставини змусили її звернутись до суду з даною заявою для встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавицею у якості члена сім'ї більше п'яти років, що надасть їй право на спадщину згідно вимог ст. 1264 Цивільного кодексу України.

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги заяви підтримала у повному обсязі, яку просила суд задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не заявився, надавши до суду заяву про розгляд заяви без їх участі, доповнень та заперечень не мають, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами заявниці ОСОБА_1 і померлої ОСОБА_2 та підтвердили, що дійсно після смерті чоловіка ОСОБА_2, ОСОБА_1 проживала разом із нею однією сім'єю, доглядала її, забезпечувала ліками, ОСОБА_2 хворіла на психічну хворобу та потребувала постійного догляду, родичів у ОСОБА_2 немає. Також підтвердили, що ОСОБА_1 понесла витрати на поховання ОСОБА_2

Заслухавши заявницю, допитавши свідків, дослідивши надані письмові докази, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, яка проживала в АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 04 червня 2014 року. (а.с. 7)

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3, що підтверджується довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Куп`янську реєстраційної служби Куп`янського МРУЮ Харківської області від 12.12.2014 року. (а.с. 7)

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина - квартира АДРЕСА_1, яка належить померлій на праві власності.

Як вбачається з довідки житлово-будівельного кооперативу №5 м. Куп`янська Харківської області б/н від 10.12.2014 р., ОСОБА_1 проживала та вела сумісне господарство з 2008 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 і поховала за власні кошти ОСОБА_2, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1.(а.с. 13)

Згідно Акту житлово-будівельного кооперативу №5 м. Куп`янська Харківської області б/н від 10.12.2014 р., ОСОБА_1 спільно проживала та вела сумісне господарство з 2008 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 і поховала за власні кошти ОСОБА_2, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 18)

Довідка головного лікаря Відділкової лікарні ст. Куп'янськ СТГО «Південна залізниця» від 10 квітня 2015 року №01/213 свідчить про те, що померла ОСОБА_2 24.05.2014 року була доставлена з дому до хірургічного відділення лікарні фельдшером відділення невідкладної допомоги у супроводі ОСОБА_1 Необхідні медикаменти та продукти харчування доставляла ОСОБА_1 і наряду з персоналом відділення виконувала загальний догляд за ОСОБА_2 (а.с. 12)

Також в судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_2, заявниця ОСОБА_1 прийняла на себе всі витрати на її поховання, що підтверджується довідкою ЖСК №5 від 10.12.2014 року та актом ЖСК №5 від 10.12.2014 року (а.с. 13, 18), свідоцтвом про поховання та товарним чеком на витрати на поховання (а.с. 14) та для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2, ОСОБА_1 отримала лікарське свідоцтво про смерть №153-КПТ/14 від 03 червня 2014 року, як член сім'ї померлої. (а.с. 9)

Постановою державного нотаріуса від 03.12.2014 року №3076/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом згідно ст. 1264 ЦК України на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належить померлій ОСОБА_2 та рекомендовано в судовому порядку визнати факт її спільного проживання однією сім'єю із ОСОБА_2 (а.с. 5)

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю.

Статтею 3 СК України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 відповідно до спадкового законодавства має для заявниці юридичне значення та діючим законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Таким чином суд, оцінюючи всі обставини, на які послалася заявниця та свідчення свідків, приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що ОСОБА_1 проживала разом і ОСОБА_2 у якості члена сім'ї більш ніж 5 років, тобто з січня 2008 року і по ІНФОРМАЦІЯ_1, до дня смерті останньої за адресою: АДРЕСА_1. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Суд, вислухавши думку заявниці, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені заявницею вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 57, 61, 213-215, 256, 259, 296 ЦПК України, ст.ст. 256, 1264 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1, однією сім`єю із ОСОБА_2 з січня 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, до дня смерті ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Куп'янський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 10-ти денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Скородєлова