АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3198/15 Головуючий 1 інст. -
Справа № 640/2611/15-ц Сенаторов В.М.
Категорія: інша Доповідач - Яцина В.Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Харків.

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.

за участю секретаря : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Харківського національного автомобільно-дорожнього університету на рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 березня 2015 року по цивільній справі за позовом заступника прокуратури Харківської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до Харківського національного автомобільно-дорожнього університету про зобов'язання проведення перерахунку стипендії та їх сплати,-

ВСТАНОВИЛА:

13 лютого 2015 року заступник прокурора Харківської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 заборгованість по виплаті стипендії за період з 01.09.2014 року по 31.12.2014 рік у сумі 1935 грн.00 коп., а також - зобов'язати відповідача проводити у подальшому виплату стипендії ОСОБА_4 в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб та стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог заступник прокурора Харківської області ст. радник юстиції Є. Безбородов вказав, що н/л ОСОБА_4 навчається у Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті з 01.09.2014 року по теперішній час.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що особам, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І або II групи, гарантується виплата стипендії за рахунок коштів державного бюджету в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

На момент вступу до Харківського національного автомобільно-дорожнього університету (далі по тексту - ХНАДУ) батько позивача - ОСОБА_6 мав стаж роботи під землею тривалістю більше 15 років, що підтверджується довідкою про наявність підземного стажу Управління Пенсійного фонду України в Будьоновському районі м. Донецька №7037 від 11.07.2014 та копією трудової книжки, які додаються до позову.

Таким чином, представник прокуратури вважав, що ОСОБА_4 має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

У той же час встановлено, що адміністрацією Харківського національною автомобільно-дорожнього університету, усупереч вимогам законодавства, з вересня по листопад 2014 року ОСОБА_4 стипендія нараховувалася у розмірі 730 грн. на місяць, а у грудні 2014 - 747 грн. 52 коп., і була нижчою за рівень прожиткового мінімуму, що підтверджується довідкою Університету про нарахування стипендії.

Зазначені дії призвели до утворення заборгованості по виплаті стипендії ОСОБА_4 за період з 01.09.2014 року по 31.12.2014 рік у сумі 1935грн.00коп.

В судовому засіданні представник прокуратури підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача. проти позовних вимог заперечувала. Вказала, що ОСОБА_4 дійсно з 01.09.2014 року зарахований студентом 1-го курсу денної форми навчання ХНАДУ за направлені «Економіка» факультету управління та бізнесу, на бюджет. Зарахування ОСОБА_4 відбувалось поза конкурсом, у відповідності етапі 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», при цьому ОСОБА_4 надав до приймальної комісії ХНАДУ документи, які підтвердили причетність його до осіб, батьки яких є шахтарями з необхідним стажем підземної роботи

З 1 вересня 2014 року ОСОБА_4 була призначена стипендія в сумі 730 гривень, яка з 1 грудня 2014 року проіндексована до 747 грн. 52 коп.

Призначення, нарахування та виплата стипендії ОСОБА_4 і здійснювалось на підставі Закону України «Про вищу освіту». Постановами Кабінет Міністрів України від 12 липня 2004 року за N 882 «Порядок призначення і виплати стипендій» ( із змінами ) та за № 165 «Деякі питання стипендіального забезпечення (із змінами).

Представник відповідача вважає, що стипендія ОСОБА_4 нарахована на підставі діючого законодавства України.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 березня 2015 року позовну заяву задоволено повністю. Стягнуто з Харківського національного автомобільно-дорожнього університету на користь ОСОБА_4 заборгованість по виплаті стипендії за період з вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року у сумі 1935 грн. 00 коп. Зобов'язано Харківський національний автомобільно-дорожній університет проводити у подальшому виплату стипендії ОСОБА_4 в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 березня 2015 року стягнуто з Харківського національного автомобільно-дорожнього університету на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням ХНАДУ просить рішення скасувати та ухвалити нове яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, судом не з'ясовано юридичні наслідки, які наступають для підзаконного нормативно-правового акту, який не визнавався судом при розгляді справи.

У своїх запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить за безпідставністю її відхилити, а рішення суду - залишити без змін, як законне і обґрунтоване.

Судова колегія, заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника прокуратури, дослідивши за відсутності представника відповідача, який був належним чином повідомлений, однак з невідомих причин в судове засідання не з'явився, матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Судом безспірно встановлено, що неповнолітній на день розгляду справи ОСОБА_4 з 1 вересня 2014 року навчається на першому курсі у ХНАДУ, на денному відділенні, за рахунок бюджету. З вересня по листопад 2014 року ОСОБА_4 стипендія нараховувалася відповідачем у розмірі 730 грн. на місяць, а у грудні 2014 - 747 грн. 52 коп., і була нижчою за рівень прожиткового мінімуму 1218 грн. на місяць, і призвело до заборгованості у сумі 1935 грн., що підтверджується відповідною довідкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" передбачено, що шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Виходячи з передбаченого ст. 8 Конституції України принципу верховенства права районний суд правильно взяв до уваги положення вищевказаного закону, який має вищу юридичну силу, не погодився із запереченнями відповідача, які ґрунтуються на тому, що у даному випадку можливо обмеження нарахування стипендії, оскільки Кабінет Міністрів України вправі обмежувати ці виплати на підставі постанови КМ України № 882 від 12 липня 2004 року та Постанови КМ України № 165від 05 березня 2008 року (з наступними змінами), які є підзаконним нормативним актом і передбачає обмеження розміру цієї пільги. Виходячи із конституційного принципу верховенства права, при встановленні конкретного розміру пільги Кабінет міністрів, не вправі його встановлювати у меншому розмірі, ніж це визначено нормою закону.

Враховуючи наведене, суд правильно застосувавши зазначені положення матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості. Колегія суддів також відхиляє доводи скарги щодо наслідків відсутність позивача при розгляді справи судом. Оскільки позов від його імені було заявлено прокурором на підставі ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» і ст. 45 ЦПК України про представництво прокуратурою інтересів неповнолітнього громадянина, його участь не є обов?язковою, ніяких заяв з цього приводу від позивача не надходило.

Таким чином, в частині стягнення грошової суми рішення суду є законним і обґрунтованим і доводами скарги не спростовується.

Однак, районний суд безпідставно задовольнив позовні вимоги про зобов'язання ХНАДУ проводити у подальшому виплату стипендії позивачу в розмірі прожиткового мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб. В цій частині рішення суду не відповідає положенням ст. 15 ЦК України, про те, що кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання, або на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 1 ЦПК України передбачає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Таким чином, закон не передбачає захист судом цивільних прав та інтересів на майбутнє, якщо на день розгляду справи вони ще не порушені і спору з цього приводу не виникло.

Виходячи з наведеного, з передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підстав, порушення судом норм матеріального і процесуального права, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, із ухваленням нового рішення про відмову у задоволення позову.

В іншій частині оскаржене рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309, 316, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Харківського національного автомобільно-дорожнього університету задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 березня 2015 року в частині зобов'язання ХНАДУ проводити у подальшому виплату стипендії позивачу в розмірі прожиткового мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб - скасувати.

У задоволенні позову заступника прокуратури Харківської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 в цій частині - відмовити.

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 березня 2015 року - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: