КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3106/15-ц
Провадження № 2/552/1362/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.,

при секретарі Орламенко А.О.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення відсотків за договором про банківський строковий вклад та 3 % річних, неустойки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 05 травня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення відсотків за договором про банківський строковий вклад та 3 % річних та неустойки.

В своїй позовній заяві позивач посилалася на те, що 20 червня 2015 року уклала з відповідачем договір-заяву № 331832/123054/7-14 про строковий банківський вклад (депозит) «Пенсійний» на строк по 20 січня 2015 року, але після закінчення строку дії договору відповідач грошові кошти за договором не повернув. Просила стягнути з відповідач на її користь 36.89 доларів 12.10% річних, 8.99% трьох відсотків річних за період із 01.05.2015 року по 01.06.2015 року та неустойку у розмірі 766.94 долари США за період із 20.01.2015 року по 01.06.2015 року.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що неявка представника відповідача є неповажною, тому за відсутності підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи без участі осіб, які не зявилися.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 20 червня 2014 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» укладено договір-заяву № 331832/123054/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на строк з 20 червня 2014 року по 20 січня 2015 року зі сплатою позивачу процентів за ставкою 12,10 % річних.

Також судом встановлено, що позивач на виконання умов договору внесла грошову суму в іноземній валюті, у розмірі 8337 доларів США, але по закінченню терміну дії договору позивачу ОСОБА_2 сума вкладу повернута частково, залишок неповернутої суми становить 3541.54 долари США.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку.

Як встановлено судом, заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2015 року, яке вступило в законну силу, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ПАТ Банк «Фінанси та кредит на користь ОСОБА_2 4071,54 доларів США.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки ПАТ Банк Фінанси та кредит прострочив виконання грошового зобовязання за договором від 20 червня 2014 року №331832/123054/7-14, укладеним ним з ОСОБА_2, він зобовязаний на вимогу позивача сплатити три проценти річних від простроченої суми.

Розрахунок 3% річних згідно ст.625 ЦК України позивачем виконаний вірно та в повній відповідності до обставин справи.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача відсотків за користування грошовими коштами понад передбачені договором строки, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

Відповідно до частини пятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Оскільки у встановлений договором строк позивач в повному обсязі вклад позивачу не повернув, вимоги позивача про сплату процентів за весь час користування її коштами в повній мірі відповідають ст.1061 ЦК України та підлягають до задоволення.

Необхідно стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_2 12,10 % річних за договором про строковий банківський вклад від 20 червня 2014 року в розмірі 36.89 доларів США, що еквівалентно 812 грн. 02 коп., та 3 % річних в розмірі 8.99 доларів США, що еквівалентно 197 грн. 89 коп.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення неустойки у розмірі 766.94 грн. , та як на підставу задоволення цих вимог, позивач посилається на статтю 3 ЗУ « Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань»

Однак вказані позовні вимоги не можуть бути задоволені, бо як вбачається із преамбули цього Закону він регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності.

Позивач уклала договір не як фізична особа суб»єкт підприємницької діяльності , а як фізична особа, отже сфера застосування цього закону до правовідносин як склалися між сторони застосована бути не може.

Договір, що укладений між сторонами не передбачає сплату неустойки у разі невиконання банком зобов»язань по ньому.

Таким чином суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 45.88 доларів США.

При вирішення справи суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача коштів саме в іноземній валюті, відповідно до умов укладеного між сторонами договору. А розмір коштів в грошовій одиниці України гривні, суд визначає виключно як еквівалент на час вирішення справи судом та для визначення розміру судового збору.

Також з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_2 12,10 % річних за договором про строковий банківський вклад (депозит) «Пенсійний» від 20 червня 2014 року в розмірі 36. 89 доларів США, що еквівалентно 812 грн. 66 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_2 3 % річних в розмірі 8.99 доларів США, що еквівалентно 197 грн. 89 коп.

У задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь держави судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Л.М. Васильєва