НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/55/15
№ 2/183/1112/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2015 року м.Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі секретаря судового засідання Пошивайло І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі, кожен окремо, у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надавали.
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини.
Судом встановлено, що 28 лютого 2014 року між банком та відповідачем-1 укладено Кредитний договір № IKIPG3.9884.010, відповідно до якого банк надає відповідачу-1 у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти на визначених договором умовах в сумі 1000000,00 грн. у вигляді строкового кредиту на придбання нерухомості та оплати винагороди Банку за надання фінансового інструменту. Термін користування кредитом до 27 лютого 2034 року, ставка за користування кредитом: 18,00 % річних. Комісія за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,20% від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати.
28 лютого 2014 року між позивачем та відповідачем-1 у якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором укладений Договір іпотеки квартири №ZXR019521.9884.011 у відповідності до якого в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: квартира, загальною площею 128,1 кв.м., житловою площею 95,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши позивачу-1 кредитні кошти згідно меморіального ордеру № 41444797 від 28 лютого 2014 року.
З огляду на викладене вбачається, що між сторонами склались правовідносини передбачені главою 71 ЦК України.
Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором та законом.
Відповідач-1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, позивачем відповідачу-1 направлено вимогу про усунення порушень умов кредитного договору, в якій зазначалось про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором /а.с.26/, та вимогу про сплату заборгованості /а.с.24/. Також 22 травня 2014 року відповідачу-2 направлено повідомлення про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором /а.с.26/.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.
Згідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання. забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
На підставі викладеного, суд вбачає підстави для задоволення позову та з відповідачів підлягає стягненню солідарно на користь позивача вказана заборгованість на підставі ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що у відповідності до п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати державного мита, а отже, з відповідачів на користь державного бюджету підлягає стягненню сума в розмірі 3654,00 грн.
Керуючись ст. ст. 10,11,60,88,174, 212-215,224-226 ЦПК України суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету судові витрати в розмірі 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету судові витрати в розмірі 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 50 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Д.О. Парфьонов