Справа № 355/1142/15-ц
Провадження № 2/355/502/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого Лисюк О.Д.

при секретарі Ющенко Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка справу №355/1142/15-ц №2/355/502/15 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його проживання із ОСОБА_2 в період з 15.01.1993 року по 15.11.2008 рік.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені в заяві до суду та пояснив наступне, що 24.12.1976 року сторони зареєстрували шлюб, а 15.01.1993 року їхній шлюб було розірвано, але вони проживали разом, вели спільне господарство, займалися вихованням своїх дітей. 13.11.1994 року відбулося їхнє вінчання. Після отримання свідоцтва про розірвання шлюбу 14.11.2008 року ОСОБА_1 15.11.2008 року повторно одружився із ОСОБА_2 В цей період ними був придбаний недобудований житловий будинок в смт. Новосвітлівка квартал Восточний, 90 Краснодонського району Луганської області, який вони разом добудували, хоча його власником є ОСОБА_2

Просить суд, встановити факт їхнього з відповідачкою проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу в період з 15.01.1993 року по 15.11.2008 рік.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, свідків ОСОБА_3, який є сином сторін по справі, та який підтвердив, що його батьки весь час проживали разом, а також свідка ОСОБА_4, який є товаришем подружжя, що також посвідчив факт їхнього проживання однією сімєю в період з 15.01.1993 року по 15.11.2008 рік, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Судом встановлено, 24.12.1976 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. 15.01.1993 року шлюб було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії ІЕД №076292 (а.с. 5), але сторони продовжували проживати разом, вести спільне господарство.

Як вбачається із пояснень позивача, в 1992 році, коли постало питання про його звільнення із лав збройних сил, він хотів переїхати до Маріуполя, але дружина заперечувала проти переїзду. Проживши один місяць в м. Маріуполі, ОСОБА_1 повернувся до сімї.

13.11.1994 року вони вирішили повінчатися. Вінчання відбулося у Свято-Вознесенському храмі м. Олександрівськ Луганської області.

14.11.2008 року, отримавши свідоцтво про розірвання шлюбу, наступного дня 15.11.2008 року сторони зареєстрували шлюб повторно.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України до таких ознак належить: спільне проживання, пов'язаність спільним побутом, взаємні права та обов'язки, як наслідок сімейних відносин.

Згідно ст. 3 ч. 2 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України, режим спільної сумісної власності поширюється також на майно набуте за час спільного проживання жінки та чоловіка, проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою. Законом не обмежується коло об'єктів права спільної сумісної власності подружжя, зараховуючи до них будь-яке майно.

ОСОБА_2 є власником житлового будинку, з належними йому прибудовами, який розташований за адресою: квартал Восточний, буд. 90, смт. Новосвітлівка, Краснодонський район, Луганська область, що підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 08.08.1996 року, виданого виконавчим комітетом Новосвітлівскої селищної ради народних депутатів Краснодонського району Луганської області (а.с. 8) на підставі рішення №66/1 від 01.08.1996 року, взамін договору купівлі-продажу недобудованого будинку. Даний будинок був ними спільно добудований.

Статтею 63 Сімейного кодексу України закріплено принцип рівності прав чоловіка та дружини володіння, користування та розпорядження майном що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу позивача із відповідачем, потрібно сторонам для встановлення правового режиму спільної сумісної власності на майно набуте сторонами в період з 15.01.1993 року по 15.11.2008 року.

Суд вважає, що наведені в судовому засіданні факти, покази свідків, дають всі підстави встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 15.01.1993 року по 15.11.2008 рік.

Керуючись ст.ст.10, 60, п. 5 ч. 2 ст. 234, п. 5ч. 1ст. 256, 257, 258 ЦПК України, ст. 3 ч. 2 СК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сімєю без реєстрації шлюбу в період з 15.01.1993 року по 15.11.2008 рік.

Витрати за розгляд справи в суді відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 1.2 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок, покласти на рахунок держави.

На дане рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_5