Справа № 152/1564/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 жовтня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

заявника - ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю, заінтересована особа - Лозівська сільська рада Шаргородського району Вінницької області,

встановив:

24.09.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, яка ухвалою Шаргородського районного суду від 25.09.2015 року залишена без руху у зв'язку із порушеннями норм цивільного процесуального законодавства.

05.10.2015 року ОСОБА_1 на виконання ухвали Шаргородського районного суду від 25.09.2015 року подала заяву про виправлення недоліків заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю.

Мотивуючи заяву, ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_6 в АДРЕСА_5 померла матір її чоловіка ОСОБА_3, після смерті якої залишилася спадщина, що складається із земельних ділянок.

Вона є єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 за законом.

Для оформлення своїх спадкових прав у вересні 2015 року вона звернулася з заявою в державну нотаріальну контору, проте державним нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із ти, що не підтверджено факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Сімейні стосунки між нею та спадкодавцем виникли з 1987 року, коли вона одружилася з її сином - ОСОБА_4

Після смерті у ІНФОРМАЦІЯ_7 чоловіка ОСОБА_4 вона залишилася проживати з матір'ю останнього, вони жили однією сім'єю, допомагали одна одній.

Встановлення цього факту має для неї юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на отримання спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, відповідно до вимог ст.1264 ЦК України, як спадкоємця четвертої черги.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала заяву, зсилаючись на ті самі доводи. Просила встановити юридичний факт проживання однією сім'єю її та спадкодавця ОСОБА_3 не менш як п'ять років до відкриття спадщини після смерті останньої, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суду пояснила, що з 1987 року була одружена з пасинком ОСОБА_3 - ОСОБА_4. ОСОБА_3 та батько її чоловіка ОСОБА_4 - ОСОБА_5 почали проживати однією сім'єю з 1980 року, коли син останнього був ще неповнолітнім, а зареєстрували шлюб у 1984 році. Вона одружилася із ОСОБА_4 у 1987 році. Після одруження, вона та її чоловік проживали в АДРЕСА_1. Коли помер батько чоловіка ОСОБА_5, то його дружина перейшла проживати до них в АДРЕСА_1. Вона, її чоловік ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживали спільно у їх будинку. Під час спільного проживання однією сім'єю вони були пов'язані спільним побутом, взаємними правами та обов'язками, вели спільне господарство, одержували спільні доходи від ведення господарства, отриману нею заробітну плату та пенсію ОСОБА_3 спільно розподіляли на придбання необхідних продуктів, одягу, меблів, оплату комунальних послуг, на інші потреби сім'ї. При цьому, ОСОБА_3 з 2000 року була зареєстрована в її будинку по АДРЕСА_1. На день смерті ОСОБА_3, тобто на момент відкриття спадщини, вона проживала з останньою однією сім'єю понад п'ять років до відкриття спадщини. В ІНФОРМАЦІЯ_7 помер її чоловік ОСОБА_4 Проте, вона та ОСОБА_3 продовжували проживати однією сім'єю, вести спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_3 Встановлення означеного факту має для неї юридичне значення, так як дозволяє реалізувати право на отримання спадщини після смерті ОСОБА_3, оскільки інші спадкоємці за законом - відсутні.

Представник заінтересованої особи Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області - Лозівський сільський голова ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву визнала, не заперечувала щодо її задоволення. Суду пояснила, що ОСОБА_3 мешкала одиноко в АДРЕСА_2, яке відноситься до Лозівської сільської ради. Коли померла дружина ОСОБА_5, то в нього залишився неповнолітній син ОСОБА_6, тому ОСОБА_5 почав співмешкати із ОСОБА_3., яка прийняла сина чоловіка як рідного, виростила, проводжала на службу в армію, потім разом із чоловіком зробила весілля, коли син одружився із заявницею. Заявниця та її чоловік ОСОБА_4 після одруження проживали в АДРЕСА_1. Після смерті батька ОСОБА_5 його син та невістка - заявниця ОСОБА_1 забрали ОСОБА_3 із АДРЕСА_2 до себе в с. Лозова, зареєстрували її на своєму погосподарському номері. Приблизно з 2000 року вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний побут та бюджет, тобто всі ознаки сім'ї. Вказані обставини їй достовірно відомі як сільському голові на підставі даних погосподарських книг, які знаходяться в Лозівській сільській раді.

Вислухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.05.1987 року ОСОБА_1 одружилася із ОСОБА_4 та проживала з ним з 1987 року в домогосподарстві, що знаходиться на АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Батько ОСОБА_4 - ОСОБА_5 з 1984 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.21).

З 01.01.2005 року заявниця та її чоловік ОСОБА_4 почали проживати однією сім'єю з ОСОБА_3, забравши її із АДРЕСА_2 в с. Лозову після смерті чоловіка останньої, що підтверджується записами в погосподарських книгах за 2005-2010 роки та 2011-2015 роки (а.с.22-23).

ІНФОРМАЦІЯ_7 чоловік заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_4 помер (а.с.9).

При цьому, судом встановлено, що після смерті чоловіка ОСОБА_4 заявниця ОСОБА_1 продовжувала проживати з мачухою чоловіка ОСОБА_3 в АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мачуха чоловіка заявниці - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.6).

Таким чином, судом встановлено факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 2005 року по день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_6 проживали як члени однієї сім'ї в домогосподарстві заявниці, що знаходиться на АДРЕСА_1, тобто протягом дев'яти років в цілому та протягом не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3

При цьому, судом встановлено, що під час спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як сім'я, здійснювали свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, оскільки, як одна родина, були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку, придбавали майно, мали спільні інтереси та взаємні права і обов'язки, тобто заявниця та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю на інших засадах, ніж шлюбні відносини, кровне споріднення, усиновлення, проте, на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно із ч.ч.2, 4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки… Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім'єю є соціальна група, що складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, а також людей, що спільно проживають на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, яка здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які

проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до

часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом),

судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК

про те, що сім'ю складають особи, які спільно

проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та

обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на

момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з

урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією

сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно

проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали

взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки,

падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї,

тощо... До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка

хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у

зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Зазначене поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім'єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини. Саме така правова позиція висловлена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.12.2013 року у справі №6-6661св13.

Встановлений судом факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім'єю в судовому засіданні підтверджений поясненнями заявниці, представника заінтересованої особи, показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, а також дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи.

Так, свідок ОСОБА_9 суду показала, що проживає по сусідству із заявницею по АДРЕСА_3, з 2000 року. Їй достовірно відомо, що заявниця одружилася із ОСОБА_4, який після смерті свого батька ОСОБА_5 забрав дружину останнього, а свою мачуху ОСОБА_3 до себе додому з АДРЕСА_2 в с. Лозова, де вони спільно проживали на АДРЕСА_1. З того часу всі вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство. У ІНФОРМАЦІЯ_7 помер чоловік заявниці, проте, остання залишилась проживати разом із мачухою чоловіка. У ІНФОРМАЦІЯ_6 остання також померла. Під час їхнього проживання були наявні всі ознаки сім'ї: вони дружно жили, заявниця та ОСОБА_3 спільно працювали по господарству, були пов'язані спільним побутом.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що проживає в АДРЕСА_4, починаючи з 2001 року. Її чоловік ОСОБА_11 та чоловік заявниці ОСОБА_4 були двоюрідними братами. Їй достовірно відомо, що після смерті батька ОСОБА_5 чоловік заявниці перевіз його дружину ОСОБА_3 проживати до себе в с. Лозова із сусіднього АДРЕСА_2 приблизно у 2000 році. Потім він та заявниця зареєстрували ОСОБА_3 на своєму погосподарському номері. Заявниця, її чоловік та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, спільно обробляли присадибну ділянку, придбавали необхідні речі. Після смерті ОСОБА_4 в ІНФОРМАЦІЯ_7 заявниця та ОСОБА_3 продовжували проживати однією сім'єю, допомагали одна одній, підтримували одна одну, мали спільний побут, бюджет.

Також, означений факт підтверджується паспортом заявниці ОСОБА_1, з якого вбачається, що вона зареєстрована в АДРЕСА_1, з 1996 року (а.с.5); свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_3, з якого вбачається, що остання померла в с. Лозова (а.с.6); свідоцтвом про смерть чоловіка заявниці ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 (а.с.9); свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 серії НОМЕР_5, з якого вбачається що вони одружилися 10.05.1987 року та після одруження ОСОБА_12 присвоєно прізвище «ОСОБА_12» (а.с.10); свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_6 (а.с.20); свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_3. серії НОМЕР_2 (а.с.21); довідкою від 23.09.2015 року за №1039, виданою виконкомом Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про те, що заявниця ОСОБА_1 дійсно проживала разом із ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, протягом останніх п'яти років до часу відкриття спадщини (а.с.12); витягами з погосподарської книги за №6 по Лозівській сільській раді, особовий рахунок НОМЕР_7, за 2006-2010 роки, з якого вбачається, що заявниця ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_3 проживають на одному погосподарському номері. За даними погосподарських книг за період з 2011 року по 2015 рік, тобто на час смерті спадкодавця в ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 так само зареєстровані по АДРЕСА_1 (а.с.22-23).

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Заявниця ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, проте, оформити спадкові права на земельні ділянки, належні ОСОБА_3 (а.с.7-8), не може.

21.09.2015 року державним нотаріусом Шаргородської ДНК Вінницької області відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на те, що їй необхідно звернутися до суду для встановлення юридичного факту, що померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 проживала із нею однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (а.с.13).

У зв'язку із наведеним встановлення даного факту має для заявниці ОСОБА_1 юридичне значення.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки… Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявницею надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви ОСОБА_1

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Керуючись ст.ст. 3, 213-215, 218, 223, 234-235 ЦПК України, на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю, заінтересована особа - Лозівська сільська рада Шаргородського району Вінницької області, - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, українки, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_5, АДРЕСА_1, зі спадкодавцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала у АДРЕСА_5 на день смерті, - не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя