АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2099/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 56 Михальченко Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБородійчука В. Г.
суддівПальонного В. С. , Нерушак Л. В.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

26 січня 2015 року ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної працівником при виконання трудових обовязків.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_6 була прийнята на роботу на посаду старшого касира Черкаського регіонального відділення ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» з 16 липня 2013 року згідно Наказу № 216-ос від 16 липня 2013 року. Цього ж дня, тобто 16 липня 2013 року, з ОСОБА_6 укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність працівника № 122.

Крім того, в день прийому на роботу ОСОБА_6 ознайомлена з Посадовою інструкцією старшого касира Черкаського регіонального відділення ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», затвердженою 11 березня 2013 року виконуючим обов'язки Голови Правління ОСОБА_8, також у ОСОБА_6 прийнято залік касових працівників, що підтверджується Протоколом № 86 засідання комісії Головного банку за результатами прийнятого заліку касових працівників від 16 липня 2013 року.

Таким чином, ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» виконав вимоги, передбачені п.12 Розділу І Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління НБУ № 174 від 01 червня 2011 року.

Перебуваючи на посаді старшого касира Черкаського регіонального відділення ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», ОСОБА_6 14 жовтня 2014 року здійснила обмін на гривню прийнятих у невідомої особи підроблених банкнот доларів США у кількості 60 штук, номіналом по 100 доларів США кожна, на загальну суму 6 000 доларів США.

Після прийняття підроблених банкнот доларів США ОСОБА_6 протягом двох робочих днів (14 жовтня 2014 року та 15 жовтня 2014 року) здійснювала їх продаж клієнтам позивача.

Так, 15 жовтня 2014 року ОСОБА_6 продала клієнту Черкаського регіонального відділення ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» ОСОБА_9 2 банкноти номіналом по 100 доларів США кожна.

Після отримання куплених банкнот на руки, клієнт звернув увагу на те, що вони мають ідентичні номерні знаки, про що повідомив ОСОБА_6, яка продала йому ці банкноти.

ОСОБА_6 забрала у клієнта банкноти з однаковими номерними знаками та видала клієнту з каси інші 2 банкноти, після чого клієнт пішов з відділення.

Через деякий час ОСОБА_9 повернувся у відділення та повідомив про те, що він перевірив в іншому банку 2 банкноти, отримані від ОСОБА_6 з каси позивача, і що ці банкноти виявились підробленими.

Про факт виявлення підроблених банкнот доларів США під час їх купівлі - продажу стало відомо начальнику Черкаського регіонального відділення ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» ОСОБА_10, про що вона Службовою запискою № 65/1 від 15 жовтня 2014 року повідомила керівництво ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень».

ОСОБА_6 в пояснюючій записці від 15 жовтня 2014 року надала пояснення щодо купівлі-продажу підроблених банкнот, але при цьому навмисно не вказала про факт заміни одних фальшивих купюр на інші, а також про те, що вона не здійснила жодних заходів щодо своєчасного вилучення з обігу фальшивих грошей, чим порушила п. 2.1 та п. 2.5 Посадової інструкції.

З огляду на вищевказані факти, у ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» було прийнято рішення про проведення службового розслідування та створено відповідну комісію на підставі Наказу № 474/1-од від 15 жовтня 2014 року.

Висновки службового розслідування викладені в Акті про проведення службового розслідування від 24 листопада 2014 року, з яким ОСОБА_6 ознайомилась, але підписати його відмовилась.

За фактом відмови складено Акт відмови співробітника від підписання акту про проведення службового розслідування від 24 листопада 2014 року.

На підставі Наказу № 477-од від 16 жовтня 2014 року проведено ревізію грошових коштів, банківських металів та інших цінностей, що зберігаються в сховищі Черкаського регіонального відділення.

За результатами ревізії в касі Черкаського регіонального відділення ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» виявлено недостачу та «сумнівні банкноти» в сумі 3 800 доларів США, що підтверджується Актом про розбіжності від 16 жовтня 2014 року та Актом ревізії цінностей, що знаходяться у сховищі (сейфі) операційної каси Черкаського регіонального відділення ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» від 16 жовтня 2014 року.

Таким чином було встановлено, що 14 жовтня 2014 року ОСОБА_6 прийняла у невідомої особи 60 підроблених банкнот доларів США номіналом по 100 доларів кожна на загальну суму 6 000 доларів США.

Протягом 14 жовтня 2014 року - 15 жовтня 2014 року ОСОБА_6 продала клієнтам позивача 37 підроблених банкнот на загальну суму 3 700 доларів США, з яких 3 підроблені банкноти на суму 300 доларів США залишились в касі позивача як внесені клієнтами на депозитні рахунки.

Фактично в касі Позивача залишалось 26 підроблених банкнот на суму 2 600 доларів США.

Після виявлення факту купівлі - продажу підроблених банкнот, 12 таких банкнот на суму 1 200 доларів США були вилучені з обігу шляхом викупу їх у клієнтів та повернені у касу позивача і станом на 16 жовтня 2014 року у касі позивача знаходилось 38 підроблених банкнот на загальну суму 3 800 доларів США.

Пізніше у клієнтів позивача було викуплено та повернено у касу ще 6 банкнот на загальну суму 600 доларів США.

Загалом, в результаті дій ОСОБА_6 до каси позивача потрапило 44 підроблених банкноти доларів США номіналом по 100 доларів кожна на загальну суму 4 400 доларів США.

Зважаючи на викладені вище обставини, представник позивача звернувся до Соснівського PB УМВС України в Черкаській області з відповідною заявою, яка 16 жовтня 2014 року внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочато досудове розслідування, що підтверджується Витягом з кримінального провадження №0004028 від 16 жовтня 2014 року. В рамках досудового розслідування представниками правоохоронних органів здійснено огляд місця події та вилучено 34 купюри номіналом 100 доларів США кожна, про що складений Протокол огляду місця події від 16 жовтня 2014 року.

Додатково, на підставі Клопотання від 30 жовтня 2014 року за № 122-0/07-71 та Клопотання від 04 листопада 2014 року за № 122/0/07-72, до Соснівського PB УМВС України в Черкаській області були передані ще 11 вилучених з каси позивача купюр номіналом 100 доларів США кожна.

Всі вилучені купюри були передані на експертизу з метою встановлення їх справжності.

За результатами експертизи Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при УМВС України в Черкаській області надано Висновок експерта від 28 жовтня 2014 року за № 1/1144, відповідно до якого 33 переданих на експертизу купюри номіналом 100 доларів США виготовлені не підприємством, яке здійснює виготовлення таких купюр для Федерального Резервного банку США.

Крім того, Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при УМВС України в Черкаській області надано Висновок експерта від 01 грудня 2014 року за № 1/1244, відповідно до якого 11 переданих на експертизу купюр номіналом 100 доларів США виготовлені не підприємством, яке здійснює виготовлення таких купюр для Федерального Резервного банку США.

Таким чином, експертними висновками встановлено, що 44 банкноти номіналом 100 доларів кожна, прийняті ОСОБА_6 під час виконання нею посадових обов'язків, є фальшивими (підробленими).

Як вбачається з Акту про проведення службового розслідування від 24 листопада 2014 року, за інформацією, що була отримана шляхом перегляду запису з камер відеоспостереження за 14 жовтня 2014 pоку, ОСОБА_6 при прийнятті іноземної валюти не дотримувалась вимог п.11 глави II Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України та змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затвердженої Постановою Правління НБУ 12 грудня 2002 року за № 502, а саме: не перевірила ознаки платіжності та справжності банкнот іноземної валюти з використанням обладнання для роботи з готівкою, що забезпечує контроль інфрачервоного, магнітного захисту банкнот, а також не здійснила візуальний контроль проти світла, у відбитому світлі та із збільшенням не менше ніж у 10 разів.

Проведеною перевіркою відеоспостереження встановлено, що ОСОБА_6 провела перевірку отриманих банкнот лише в ультрафіолетових променях.

Крім того, ОСОБА_6 не виконала обов'язки, передбачені п. 2.1 та п. 2.5 Посадової інструкції щодо визначення справжності та платіжності банкнот, що приймаються касиром відділення, а також не здійснила заходи щодо своєчасного вилучення з обігу фальшивих грошей.

Вищевказані порушення ОСОБА_6 здійснила не зважаючи на те, що позивач створив всі умови, необхідні для виконання нею своїх посадових обов'язків, а саме обладнав її робоче місце приладами для визначення справжності банкнот:

- детектором банкнот ДЕКО-5420, який згідно паспорта забезпечує контроль банкнот в ультрафіолетовому світлі, у білому відбитому світлі та проти світла, в інфракрасному діапазоні, контроль магнітних міток та контроль мікротексту із 20-кратним збільшенням;

- рахівником банкнот LAUREL J-700, який має функції перевірки інфракрасного та ультрафіолетового захисту банкнот та функцію магнітного детектора.

Крім того, було замовлено діагностику обладнання у сервісному центрі TOB «Компанія «Гамма-Дніпро», який обслуговує дане обладнання, на предмет його справності та придатності для використання за функціональним призначенням.

Згідно Актів технічної експертизи № 201014-01 від 15 жовтня 2014 року та № 201014-02 від 15 жовтня 2014 року, детектор банкнот ДЕКО-5420 та лічильник банкнот LAUREL J-700 знаходяться у справному стані та не мають ніяких відхилень в роботі, всі механізми працюють задовільно.

Таким чином, ОСОБА_6, перебуваючи на посаді старшого касира Черкаського регіонального відділення ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», порушила вимоги чинного законодавства, неналежно виконувала свої посадові обов'язки щодо здійснення валюто-обмінних операцій, маючи можливість провести перевірку ознак платіжності та справжності банкнот іноземної валюти, не провела такої перевірки, що призвело до прийняття фальшивих банкнот доларів США і, як наслідок, призвело до заподіяння позивачу матеріальної шкоди на суму 4 400 доларів США, що складає 57 104,10 гривень.

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_6 добровільно відшкодувати шкоду відмовилась, позивач просив стягнути з ОСОБА_6 на його користь матеріальну шкоду в сумі 57 104,10 гривень, заподіяну нею при виконанні трудових обов'язків та понесені судові витрати.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2015 року позов ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» матеріальну шкоду, заподіяну працівником при виконанні трудових обов'язків в сумі 57 104 грн. 10 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» сплачений судовий збір в сумі 571 грн. 04 коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2015 року незаконне та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити та стягнути на її користь з позивача понесені нею судові витрати.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, з слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу № 86 (а.с. 14 Т. 1) засідання комісії Головного банку ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» за результатами прийнятого заліку касових працівників від 16 липня 2013 року в ОСОБА_6 прийнято залік касових працівників.

З вищевказаним протоколом ОСОБА_6 ознайомлена, про що свідчить її підпис в графі (з протоколом ознайомлено), зауважень від останньої не надійшло.

Таким чином, ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» виконав вимоги, передбачені п. 12 Розділу І Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління НБУ № 174 від 01 червня 2011 року, яким зазначено, що банк допускає до роботи з готівкою та цінностями працівників, які склали залік щодо знання вимог цієї Інструкції, нормативно-правового акта щодо визначення ознак справжності і платіжності банкнот (монет) національної та іноземної валюти та внутрішніх положень про організацію роботи щодо здійснення касових операцій у межах тих питань, що належать до їх функціональних обов'язків.

З матеріалів справи, а саме Наказу № 216-ос від 16 липня 2013 року (а.с. 8 Т. 1) вбачається, що ОСОБА_6 була прийнята на роботу на посаду старшого касира Черкаського регіонального відділення ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» з 16 липня 2013 року на підставі своєї заяви.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 16 липня 2013 року з відповідачем по справі ОСОБА_6 укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність працівника № 122 (а.с. 9-10 Т. 1) та ознайомлено з Посадовою інструкцією старшого касира Черкаського регіонального відділення ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», затвердженою 11 березня 2013 року (а.с. 11-13 Т. 1) виконуючим обов'язки Голови Правління ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» - ОСОБА_12. ОСОБА_6 з умовами договору ознайомлена, про що свідчить її підпис в п. 12 договору.

Відповідно до п. 1 укладеного з ОСОБА_6 Договору про повну матеріальну відповідальність № 122 від 16 липня 2013 року, вона бере на себе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за передані їй матеріальні цінності протягом усього строку дії договору та зобов'язується забезпечити збереженість матеріальних цінностей; виконувати всі встановлені правила приймання, зберігання, відпускання і кількісного обліку матеріальних цінностей; дбайливо ставитися до переданих їй матеріальних цінностей та вживати заходів щодо запобігання їх втратам, знищенню, псуванню, розкраданню, нестачі.

Відповідно до п. 3 Договору про повну матеріальну відповідальність, у випадку незабезпечення працівником збереженості переданих йому для зберігання або для інших цілей матеріальних цінностей, виявлення недостачі таких матеріальних цінностей, працівник зобов'язаний відшкодувати заподіяну Позивачу шкоду (недостачу, або відсутніх матеріальних цінностей).

Із встановлених обставин справи вбачається, що ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» створив всі умови, необхідні для виконання ОСОБА_6 своїх посадових обов'язків, а саме: обладнав її робоче місце приладами для визначення справжності банкнот:

детектором банкнот ДЕКО-5420, який згідно паспорта забезпечує контроль банкнот в ультрафіолетовому світлі, у білому відбитому світлі та проти світла, в інфрачервоному діапазоні, контроль магнітних міток та контроль мікротексту із 20-кратним збільшенням;

рахівником банкнот LAUREL J-700, який має функції перевірки інфрачервоного та ультрафіолетового захисту банкнот та функцію магнітного детектора, що підтверджується копією технічного паспорта.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2014 року ОСОБА_6 перебуваючи на посаді старшого касира Черкаського регіонального відділення ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», здійснила обмін на гривню прийнятих у невідомої особи підроблених банкнот доларів США у кількості 60 штук, номіналом по 100 доларів США кожна, на загальну суму 6 000 доларів США.

Сторони по справі не заперечили той факт, що після прийняття підроблених банкнот доларів США, ОСОБА_6 протягом двох робочих днів (14 жовтня 2014 року та 15 жовтня 2014 року) здійснювала їх продаж клієнтам банку.

З матеріалів справи, а саме службової записки № 65/1 від 15 жовтня 2014 року (а.с. 15 Т. 1) вбачається, що начальнику Черкаського регіонального відділення ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» ОСОБА_10 стало відомо про факт виявлення підроблених банкнот доларів США під час їх купівлі-продажу, про що вона повідомила керівництво ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень».

Згідно Наказу № 474/1-од від 15 жовтня 2014 року (а.с. 18-19 Т. 1) вбачається, що у ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» було прийнято рішення про проведення службового розслідування з даного приводу та створено відповідну комісію.

Висновки службового розслідування викладені в Акті про проведення службового розслідування від 24 листопада 2014 року (а.с. 20-23 Т. 1).

З матеріалів справи, а саме Акту відмови співробітника від підписання акту про проведення службового розслідування від 24 листопада 2014 року (а.с. 24 Т. 1) вбачається, що ОСОБА_6 ознайомилася з Актом проведення перевірки, однак підписати його відмовилась.

Згідно Наказу № 477-од від 16 жовтня 2014 року (а.с. 25 Т. 1) проведено ревізію грошових коштів, банківських металів та інших цінностей, що зберігаються в сховищі Черкаського регіонального відділення.

За результатами ревізії в касі Черкаського регіонального відділення ПАТ «Банк Інвестицій та заощаджень» виявлено недостачу та «сумнівні банкноти» в сумі 3 800 доларів США, що підтверджується Актом про розбіжності від 16 жовтня 2014 року (а.с. 26-27 Т. 1) та Актом ревізії цінностей, що знаходяться у сховищі (сейфі) операційної каси Черкаського регіонального відділення ПАТ «ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» від 16 жовтня 2014 року (а.с. 28-29 Т. 1).

По даному факту розпочато досудове розслідування, що підтверджується Витягом з кримінального провадження № 0004028 від 16 жовтня 2014 року (а.с. 30 Т. 1).

Висновком експерта від 28 жовтня 2014 року № 1/1144 (а.с. 35-37 Т. 1) Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Черкаській області підтверджено, що 33 купюри номіналом 100 доларів США, що надані на експертизу, виготовлені не підприємством, яке здійснює виготовлення таких купюр для Федерального Резервного банку США.

Крім того, висновком експерта від 01 грудня 2014 року № 1/1214 (а.с. 38-39 Т. 1) Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Черкаській області підтверджено, що 11 купюр номіналом 100 доларів США, що надані на експертизу, виготовлені не підприємством, яке здійснює виготовлення таких купюр для Федерального Резервного банку США.

Таким чином, експертними висновками встановлено, що 44 банкноти номіналом 100 доларів кожна, прийняті ОСОБА_6 під ас виконання нею посадових обов'язків, є фальшивими.

Як вбачається з Акту про проведення службового розслідування від 24 листопада 2014 року (а.с. 20-23 Т. 1), за інформацією, що була отримана шляхом перегляду запису з камер відеоспостереження за 14 жовтня 2014 pоку, ОСОБА_6 при прийнятті іноземної валюти не дотримувалась вимог п. 11 глави II Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України та змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затвердженої Постановою Правління НБУ 12 грудня 2002 року за № 502, а саме не перевірила ознаки платіжності та справжності банкнот іноземної валюти з використанням обладнання для роботи з готівкою, що забезпечує контроль інфрачервоного, магнітного захисту банкнот, а також не здійснила візуальний контроль проти світла, у відбитому світлі та із збільшенням не менше ніж у 10 разів.

Проведеною перевіркою відеоспостереження встановлено, що ОСОБА_6 провела перевірку отриманих банкнот лише в ультрафіолетових променях.

Крім того, ОСОБА_6 не виконала обов'язки, передбачені п. 2.1 та п. 2.5 Посадової інструкції щодо визначення справжності та платіжності банкнот, що приймаються касиром відділення, а також не здійснила заходи щодо своєчасного вилучення з обігу фальшивих грошей.

Судом також встановлено, що була здійснена діагностика обладнання, яке знаходилось в кабінеті ОСОБА_6. Згідно Актів технічних експертиз № 201014-01 від 15 жовтня 2014 року (а.с. 40 Т. 1) та № 201014-02 від 15 жовтня 2014 року (а.с. 41 Т. 1), що були проведені сервісним центром «Гамма-Дніпро» вбачається, що детектор банкнот ДЕКО-5420 та лічильник банкнот LAUREL J-700 знаходяться у справному стані та не мають ніяких відхилень в роботі, всі механізми працюють задовільно.

Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що ОСОБА_6, перебуваючи на посаді старшого касира Черкаського регіонального відділення ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» порушила вимоги чинного законодавства, неналежно виконувала свої посадові обов'язки щодо здійснення валютно-обмінних операцій, маючи можливість провести перевірку ознак платіжності та справжності банкнот іноземної валюти, не провела такої перевірки, що призвело до прийняття фальшивих банкнот доларів США і, як наслідок, призвело до заподіяння банку матеріальної шкоди на суму 4 400 доларів США, що складає 57 104,10 грн..

Вважаючи обгрунтованими доводи позивача та доведеність вини відповідача, суд першої інстанції визнав, що правомірним буде покладення обов'язку на відповідача по відшкодуванню позивачу матеріальної шкоди, спричиненої завданими збитками, тому задовольнив позовні вимоги повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказала, що районним судом ухвалено незаконне рішення без з'ясування та перевірки всіх обставин справи. В обгрунтування своїх доводів вона вказала, що судом не з'ясовано та не встановлено наявність завданої нею шкоди та збитків, суд залишив поза увагою відсутність навчання працівника роботи з іноземною валютою, відсутність якісного технічного оснащення робочого місця та забезпечення навчання працівника роботі з технічними пристроями. Вважає, що у відповідності до ст. 131 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна, чого зроблено в повному обсязі не було.

Перевіряючи обгрунтованість доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є правильним, відповідає вимогам чинного законодавства, а доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими обставинами справи та наявними матеріалами справи і не дають підстав для зміни чи скасування рішення суду.

Як вже було вищезазначено і дана обставина визнана судом як доведеною та не спростованою сторонами, відповідач по справі ОСОБА_6 була забезпечена робочим місцем та пристроями: детектором банкнот ДЕКО-5420, який згідно паспорта забезпечує контроль банкнот в ультрафіолетовому світлі, у білому відбитому світлі та проти світла, в інфрачервоному діапазоні, контроль магнітних міток та контроль мікротексту із 20-кратним збільшенням; рахівником банкнот LAUREL J-700, який має функції перевірки інфрачервоного та ультрафіолетового захисту банкнот та функцію магнітного детектора, що підтверджується копією технічного паспорта. Робота вказаних пристроїв перевірена технічними експертизами № 201014-01 від 15 жовтня 2014 року (а.с. 40 Т. 1) та № 201014-02 від 15 жовтня 2014 року (а.с. 41 Т. 1), що були проведені сервісним центром «Гамма-Дніпро», Актами затверджено, що прилади знаходяться у справному стані та не мають ніяких відхилень в роботі, всі механізми працюють задовільно.

Відповідно до Політики використання мережевих ресурсів ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», затвердженої рішенням Правління ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» від 28 лютого 2012 року за № 28/02-1 та Політики використання ресурсів мережі інтернет, затвердженої рішенням Правління «Банк інвестицій та заощаджень» від 12 вересня 2011 року за № 12/09-1, допуск користувачів до необхідних ресурсів і сервісів мережі інтернет здійснюється на підставі Заяви на реєстрацію користувача та доступу до інформаційних ресурсів банку.

Відповідно до Заяви на реєстрацію користувача та доступу до інформаційних ресурсів Банку від 16 липня 2013 року, ОСОБА_6 був наданий доступ до мережі Інтернет.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у будь-який час ОСОБА_6 могла ознайомитися із ознаками платіжності банкнот на сайті НБУ, а також використовувати іншу довідкову інформацію, що міститься в мережі інтернет.

Щодо паперових довідників, то районним судом правильно встановлено, що ні чинним законодавством України, ні внутрішніми нормативними документами Банку не передбачений обов'язок Банку забезпечити касові вузли такими довідниками.

Крім того, Положення з організації касової роботи ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» у якості додатків містить вичерпний перелік кольорових ілюстрацій банкнот іноземних валют із ознаками їх платіжності.

Щодо посилання апелянта на ту обставину, що відповідач не здійснював навчання працівника роботи з іноземною валютою, воно не може бути визнаним обгрунтованим, оскільки як встановлено судом і це вбачається з Додатку № 1 до Наказу № 137-од від 13 серпня 2010 року, у Переліку питань для складання заліку касовими працівниками, які допускаються до роботи з готівкою та іншими цінностями в Банку, були наявні питання щодо зобов'язань касового працівника при здійсненні перевірки ознак платіжності та справжності банкнот іноземної валюти. Проведення окремих навчань з працівниками відноситься до внутрішньо-розпорядчої компетенції тих юридичних осіб де, працюють працівники і обов'язковість проведення навчання з ОСОБА_6 чинним законодавством в даному випадку передбачена не була.

Крім того, підписуючи протокол про проведення заліку за результатами якого, ОСОБА_6 була прийнята на роботу, вона ствердила свою обізнаність щодо всіх ньюансів запропонованої їй роботи.

Також, в апеляційній скарзі, апелянт вказував, що при вирішенні справи, суд не з'ясував, за якою статтею було звільнено відповідачку та не витребував копії документів про звільнення. Суд апеляційної інстанції вважає такі обгрунтування безпідставними при розгляді даної справи, оскільки предмет спору не стосується порушення прав працівника при звільненні та поновлення його на роботі, тому до даних правовідносин такі доводи апеляційним судом не можуть розглядатися як обгрунтовані та прийнятні.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обв'язків.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 КЗпП України укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до положень ст. 136 КЗпП України, покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, а керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

За правилом ст. 138 цього ж Кодексу для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених вищевказаною статтею.

Постановою № 447/24 від 28 грудня 1977 року, яка діє на момент звернення до суду затверджено «Перелік посад і робіт, що заміщують або виконують працівники, з якими підприємством, установою, організацією можуть бути укладені письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності цінностей, що передані ним для охорони, обробки, продажу (відпуску), перевезення або використання в процесі виробництва».

Згідно абзацу 2 Постанови, працівниками, що займають таку посаду і з якими можуть бути укладені письмові договори про повну матеріальну відповідальність, є: «Старші контролери-касири та контролери-касири, старші контролери та контролери, старші касири та касири; а також інші працівники, що виконують обов'язки касирів».

Відповідно до п. 2.1 посадової інструкції касир відділення ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», виконує операції з приймання, визначення справжності та платіжності банкнот, перераховує, обліку, формування, зберігання, видачі готівки та інших цінностей згідно з нормативно-правовими актами Національного банку України та внутрішніми нормативними документами Банку.

П. 4.2 посадової інструкції визначено, що касир відділення несе персональну відповідальність за заподіяння матеріальної шкоди.

В обгрунтування своїх доводів ОСОБА_6 в апеляційній скарзі вказала, що судом не з'ясовано та не встановлено наявність завданої нею шкоди та збитків.

Дані твердження спростовуються наявним в матеріалах справи розрахунком суми матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_6 при виконанні трудових обов'язків (а.с. 43 Т. 1), наданий позивачем, який був предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанції і підстав для визнання його неправильним чи необґрунтованим в суду немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно визначено правову природу спірних правовідносин, позивачем надано обгрунтовані та підтверджуючі докази в обгрунтування своїх позовних вимог, а тому висновок районного суду є правильним і скасуванню не підлягає.

Крім того, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час розгляду в суді апеляційної інстанції, відповідачем не надано обгрунтованих доказів, які б спростували вмотивовані висновки районного суду, а тому з огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення відсутні.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження колегії суддів, суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :