Справа№592/3582/15-ц
Провадження №2/592/1325/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 21 травня 2015 року

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого - судді Труханової Л.М.

при секретарі - Гробовій М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, третя особа: „ПроКредит Банк" про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

15.04.2015р. позивач ОСОБА_1звернулась до суду з позовом, який мотивує тим, що відділом державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції (надалі -ВДВС) на її квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 було накладено арешт, як на поручителя за кредитним договором. Підставою для накладення арешту був судовий наказ №2-н-733 від 06.04. 2010 року, що виданий Ковпаківським районнім судом м. Суми про стягнення з позивачки на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованості в розмірі 68066, 41 грн. На даний час виконання цього наказу завершене, але арешт з квартири не знятий через те, що відповідно до п.9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню, а пройшло більше 3-х років.

ПАТ «ПроКредит Банк» не заперечує проти зняття арешту з квартири, так як заборгованість погашена повністю. Тому ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 та зняти арешт з даної квартири.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явилась , надав суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності , позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, заперечень на позов не надав. 24.04.2015 року надав заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, проти задоволення позовної заяви не заперечує.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав:

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу квартири , посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною О.М. 22.03.2006 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 27.05.2010р. Ковпаківського ВДВС Сумського міського управління юстиції ВП № 19702798 від 27.05.2010 , відкрите виконавче провадження з виконання судового наказу №2-н-733 , виданого 06.04.2010р. Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 68066,41 грн.. Заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в лише межах суми боргу. Арешт накласти з моменту надходження постанови.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №19702798 від 27.05.2010р. Ковпаківського ВДВС Сумського міського управління юстиції 26.06.2010р. за №9964450 реєстратором Сумської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України накладено обтяження на все нерухоме майно , що належить ОСОБА_1.

Як слідує з листа ВДВС СМУЮ від 16.03.015 року, згідно даних ЄДРВП, на виконанні в Ковпаківському ВДВС СМУЮ перебували виконавчі провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» в розмірі 68066,41 грн. та ТОВ «Укрпромбанк» в розмірі 4790,27 грн. Виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2-H-733 від 06.04.2010, що виданий Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПрокредитБанк» в розмірі 68066,41 грн. завершене 30.06.2010 року на підставі п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» та разом з виконавчим документом направлено на адресу стягувача. Повторно на виконання до ВДВС СМУЮ вищезазначений виконавчий документ не пред'являвся (а.с. 4).

Перед АТ «ПроКредит Банк» ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором № 15.7617 від 05.02.2008 року виконала повністю, що підтверджується довідкою від 07.03.2014 року (а.с.7).

Данний факт також підтверджується листом ПАТ «ПроКредит Банк» від 20.03.2014 р., адресоване на ім.»я ВДВС Сумського міського управління юстиції в якому зазначено , що у зв»язку з добровільним погашенням боржником заборгованості перед банком просить закінчити всі виконавчі провадження за даним виконавчим документом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь АТ «ПроКредит Банк», припинити чинність арештів майна боржника та припинити інші заходи примусового характеру, якщо такі вживались.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Так, відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права й обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Всупереч цьому, у зв'язку із наявністю не знятих відповідачем арештів, позивач залишається обмеженим у реалізації свого права власності в частині розпорядження належним йому майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Частиною 1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Проаналізувавши надані сторонами докази в межах заявлених вимог, суд вважає, що на даний час сума заборгованості погашена боржником у повному обсязі, і ті обставини, на підставі яких приймалася постанова, якою було накладено арешт на майно боржника від 27.05.2010 року на даний час відпали, тому позовні вимоги в частині звільнення майна з-під арешту майна підлягають задоволенню.

В той час, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову в частині визнання права власності на квартиру з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом , звернутися до суду за захистом порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа його права власності

Враховуючи , що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.03.2006 року позивачу належить право власності на квартиру АДРЕСА_1 , і право власності ніким не оспорюється , позов в частині визнання права власності задоволенню не підлягає.

Що ж стосується позовних вимог про визнання права власності на спірну квартиру, то вони не підлягають задоволенню, так як спір між сторонами з цього приводу відсутній.

Керуючись ст. 316,317,319,321,392 ЦК України, ст..ст. 57,60 Закону України «Про виконавче провадження»,ст. ст.3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Виключити майно з-під арешту, накладеного згідно постанови державного виконавця Ковпаківського відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 27.05.2010 року, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя Л.М. Труханова