Справа №408/356/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року Біловодський районний суд Луганської області

у складі : судді Ткаченко О.Д.

секретаря Торби Т.Є.

адвоката: Кочуріна Ю.В.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення спричиненої майнової шкоди в розмірі 137700 гривень та судових витрат ,-

В С Т А Н О В И В :

Позовна заява подана 13.02.2015 року, в якій позивач просить суд про стягнення спричиненої їй майнової шкоди з відповідача , посилаюсь на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько гр. ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть батька та заповітом, складеним спадкодавцем 22.06.2011 року на її ім'я як ОСОБА_2 на все своє майно, яке йому належало на час смерті , а все рухоме майно, яке також входить до складу спадщини , присвоїв відповідач у справі.

Відповідач є рідним братом позивачки, після смерті батька відкрилася спадщина на житловий будинок та майно, в тому числі на рухоме майно, яке вона перелічила в позовній заяві. Позивач вказала, що вона отримала у спадщину земельну ділянку площею 5,3988 га та 5,3987 га для ведення товарного сільгоспвиробництва відповідно виданих свідоцтв про право на спадщину , однак відповідач в період з квітня 2014 року по жовтень 2014 року без її відома зняв замки з гаражу та з двору будинку з місць зберігання в АДРЕСА_1 вивіз майно, яке належало спадкодавцю, а саме культиватор КРН -5,6 вартістю 16 тис. гривень, культиватор КПС -4 вартістю 14 тис.грн., придбані в 2000 році спадкодавцем , сіялку СПЧ -8 вартістю 40 тис. грн., придбану в 2001 році, борону БДФП -2,4 вартістю 48 тис. грн., придбану в 2010 році, плуг ПЛН-3 вартістю 6 тис грн., придбаний в 2001 році, косарку вартістю 3 тис . грн., окучник вартістю 2500грн. , навісну рейку автосцепу вартістю 1500 гривень, гвинт центральний для неї вартістю 450 гривень, станок свердлильний вартістю 1500 гривень, станок точильний вартістю 500 гривень, 2 молочних бідона вартістю 800 гривень на 35 л кожний (2*400), 2 колеса культиватора КРН вартістю 2 тис. грн.,16 дисків на сіялку вартістю 400 грн. , інжектор на сіялку вартістю 800 гривень, тиски слюсарні вартістю 250 грн., або всього майна , яке залишилося у спадкодавця на день його смерті на 137700 гривень. Враховуючи, що це рухоме майно повинно належати їй ,позивач та особа, яка надає їй правову допомогу , просить стягнути з відповідача майнову шкоду на вищевказану нею суму за перелічене в позові рухоме майно,та усно додали, що якщо відповідач не хоче повернути гроші, повинен повернути майно в натурі , як раніше належне спадкодавцю до часу відкриття спадщини. Позивач як підстави доказування належності майна спадкодавцю подала накладну , де спадкодавець отримав в рахунок заборгованості по заробітній платі два культиватори в ТОВ «Колос» , один з них вартістю 4200 гривень, а другий вартістю 1500 гривень, накладну № 457 від 12.09.2001 року про придбання ОСОБА_4 сіялки СПЧ -8 в кількості однієї штуки вартістю 10800 гривень, та квитанцію разом з технічним паспортом на придбання в 2010 році в ПП «Агротехкомплект» борони дискової з фронтальним розміщенням робочих органів БДФ 2,4 вартістю 31тисяча гривень , та послалася на те , що вона після смерті батька зверталася з заявами до Біловодського РВ УМВС України , при проведенні перевірки заяв працівниками міліції ( за фактом самоуправства № 0000165) була описана техніка та частина її передана на зберігання на час перевірки громадянину ОСОБА_5, а саме два культиватори, сіялка, плуг, косарка, окучник, інжектор на сіялку, а все інше майно було перевезено відповідачем до батьків представника відповідача гр. ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , тобто там зараз знаходиться борона, рейка, винт, станки та все інше , перелічене в позовній заяві. Батько займався пасікою, мав дохід від обробітку трьох паїв, тому він мав кошти на придбання техніки, також купив і нову дискову борону, а документи, які вона подала як докази володіння ним деяким рухомим майном , збереглися в неї.

В судовому засіданні представник відповідача гр. ОСОБА_7 позовні вимоги не визнала, подала письмові заперечення та пояснила, що відповідач займався підприємницькою діяльністю з 09.08.2006 року , яку припинив на початку 2012 року, про що надала відповідні докази, також він має у власності трактор та мінітрактор, тому всі перелічені в позові рухомі речі сільськогосподарського інвентарю не були власністю спадкодавця , і позивач таких доказів суду не надала . Представник відповідача стверджує, що надані позивачем документи та накладні не з тієї техніки. Вся техніка, яку відповідач забрав, придбана на гроші відповідача. В 2000 році відповідач звільнився з колгоспу , тоді був один трактор, зареєстрований на чоловіка . А свекор був інвалідом та не працював, з боргів по заробітній платі він отримав тільки ваги . Десь через два роки відповідач став скуповувати техніку у приватних осіб в основному в занедбаному стані та потім ремонтував . Також ОСОБА_7 пояснила, що майже нова борона, на яку посилається позивач також є у власності відповідача, на неї в них немає документів, але вони придбавали її у приватної особи , і вона знаходиться у користуванні відповідача, і не була в гр. ОСОБА_5 на зберіганні . Відповідачу також належать культиватори КРП 5,6 та КПС -4, бо вони держали 5 корів і 10 телят, обробляли свою земельну ділянку. Молочні бідони використовували для торгівлі соняшниковою олією, також придбали навісну рейку на базарі, збирали її разом з винтом, техніку зберігали на території, яка відноситься до буднику АДРЕСА_1, де був прописаний відповідач - з метою отримання спадкодавцем субсидії в будинку АДРЕСА_1, коли всі члени сім'ї в особі спадкодавця і відповідача проживали в одному будинку АДРЕСА_1 до вибуття в вересні 2012 року на проживання без реєстрації в АДРЕСА_4 з-за конфлікту між відповідачем та спадкодавцем. За викладених обставин представник відповідача просить суд в задоволенні позову позивачці відмовити.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 09 травня 2014 року до подвір'я , де раніше проживав спадкодавець, приїхали два трактори під керуванням відвідача та брата представника відповідача , вони забрали весь сільгоспінвентар ОСОБА_4 , а саме культиватор сплошний та міжрядний, сівалку, потім на зберіганні за дорогою забрали окучник, який зробив спадкодавець, також забрали косарку , за садком майже нову борону синього кольору, яку забрали в АДРЕСА_2, а інший інвентар до техніки перевезли на чиєсь подвір'я . Свідок подзвонив позивачці, і коли вона приїхала, було додатково встановлено, що з її трактора, зареєстрованого на позивачку пропала рамка на МТЗ-80 та винт, їх також забрав ОСОБА_3 . З гаража ОСОБА_3 збив замки і забрав бідони , свердлильний станок, збивав також замки і з приміщення, де зберігалося насіння . Свідок пояснив, що рамка до трактора та винт придбані були до нового трактора, який числиться за позивачкою у справі, там вони і знаходилися до того часу, коли 09 травня їх забрав позивач .

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що в даному випадку позивач не уточнювала свої позовні вимоги і не ставить питання про визнання права власності на спадкове майно після смерті батька, а вже вважає майно своїм і просить суд стягнути майнову шкоду, яку він начебто спричинив позивачу у справі. Але він стверджує, що вся техніка, яку він забрав 09 травня 2014 року належить саме йому, вона є в натурі і збережена, бо він нею користується, тому що розпочав свою діяльність з обробітку землі з 2000 року, потім був зареєстрований як підприємець з 2006 по 2012 рік, мав право на вирощування зернових культур та торгівлю ними . Батько позивача, він же заповідач, придбав трактор позивачці без навісної рейки та центрального винта в 2012 році, тому користувався його інвентарем, саме цей інвентар і зняв відповідач з трактора своєї сестри 09 травня 2015 року і їй його не повернув, бо він належить йому . Також культиватори відповідач придбав в селі Новолимарівка у гр. ОСОБА_9, інший сільгоспінвентар також придбавав у різних осіб та на базарі,в тому числі сіялку СПЧ -6, переробивши її самостійно на восьмирядну, потім він має свою борону АГВ, а не борону БДФП-2,4 тому в нього не має техніки, яка б належала позивачу у справі. За цих обставин він вважає, що слід би було встановити право власності на інвентар , а потім подавати позов на стягнення матеріальної шкоди, спричиненої позивачу відповідачем. Також він стверджує, що він має у своїй власності два комплекти навісної автосцепки та винта центрального , який і зняв 09 травня з трактора своєї сестри. На техніку також повинні бути документи , які б видав нотаріус, але в неї немає документів як на будинок, так і на техніку, яка зберігалася саме на земельній ділянці, відведеній відповідачу. За цих обставин він не вбачає підстав для задоволення позову, бо накладні не вважає доказом у справі, і накладну на придбання культиваторів вважає підробленою, виходячи з тих обставин, що вона не містить підсумкової суми, на яку виписано матеріальні цінності.

Вислухавши всіх учасників процесу, дослідивши подані докази у справі , суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині н вартості навісної рейки в розмірі 1500 гривень та винта центрального вартістю 450 гривень, або всього на суму 1950 гривень та 263,60 гривень судового збору , виходячи з наступних підстав:

Право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, в даному випадку позивач подала документ про наявність заповіту ( а.с 4) на все майно спадкодавця, яке він мав на час до своєї смерті та має свідоцтва на отримання у спадщину за заповітом ( а.с. 7,8) на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва . Даних про отримання в спадок домоволодіння як на нерухоме майно , за твердженням позивачки на території якого та поряд з ним зберігалося спірне рухоме спадкове майно, як належне спадкодавцю та яке збереглося на час його смерті , позивачем доказів суду не надано, окрім довідки сільської Ради, що в будинку проживав спадкодавець і на нього був відкритий особовий рахунок в погосподарській книзі( а. с. 29,73) сільської Ради, даних про відведення земельної ділянки під яким не має. Позивачем подані тільки документи, які свідчили про придбання деякого рухомого майна спадкодавцем за відповідними поданими нею документами, починаючи з 2000 по 2010 рік (а с. 71,72, 74-80), та що на час відкриття спадщини спадкодавець проживав один( а. с. 73), за даними довідки( а. с. 29) відповідач з 15.09.1997 року був зареєстрованим поряд з будинком, де був зареєстрований спадкодавець, за даними паспорту відповідач зареєстрований в АДРЕСА_3 .

Суд бере до уваги, що склад спадщини - це всі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). До складу спадщини належить і рухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, тобто свідоцтво про право на спадщину на рухоме майно не потрібне, якщо таке майно не вимагає наявності обов'язкового правовстановлюючого документа на нього.

На відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи , набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі . У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до ст. 1283 ЦК України передбачено охорону спадкового майна , яке здійснюється в тому числі і в інтересах спадкоємців з метою збереження його до прийняття спадщини. Нотаріус, а в населених пунктах, де немає нотаріуса, відповідні органи місцевого самоврядування з власної ініціативи або за заявою спадкоємців вживають заходів для охорони спадкового майна , яка триває до закінчення строку на прийняття спадщини. Витрати на охорону спадкового майна відшкодовуються спадкоємцями відповідно до їхньої частини у спадщині , ст. 1284 та 1285 ЦК України передбачає охорону спадкового майна виконавцем заповіту та управління спадщиною. Враховуючи, що в порушення норм ЦК України не було описано майно уповноваженим нормами ЦК представником і не передавалося під охорону, суду не надано доказів про наявність переліченого в позові рухомого майна як належного спадкодавцю на час його смерті, тобто на день відкриття спадщини , тому не вбачається підстав для задоволення позову саме в цій частині , також виходячи з відсутності позовних вимог про визнання права власності на спірне рухоме майно за позивачем у справі .

Відповідно до розділу 111 п.2 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування також передбачено встановлення охорони спадкового майна, який затверджений за наказом Мінюсту 11.1.2011 року № 3306/5. Таких доказів про прийняття під охорону спадкового майна органом місцевого самоврядування позивачем суду надано не було,тому позивачкою не надано достатньо доказів , щоб зробити висновок про належність переліченого в позові рухомого майна саме спадкодавцю на час відкриття спадщини , бо суд не може встановити факту завдання майнової шкоди позивачу , тому що загальні підстави за спричинення якої врегульовані нормами не спадкового права, а спричинення шкоди передбачено за ст. 1166 ЦК України. Шкоди всьому майну, належному позивачці від дій відповідача у справі,суд не встановив, виходячи тільки з того, що позивачем не заявлені позовні вимоги про визнання права власності на перелічене в позові рухоме майно в порядку спадкування та про передачу його в натурі відповідачем в разі його збереження як спадкового майна , і тільки в разі його відсутності якого вже після смерті спадкодавця на яке може виникати право і на грошову компенсацію.

Відповідно до ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справи на підставі рівності прав сторін щодо подання доказів і дослідження та доведення перед судом їх переконливості , не інакше, як за зверненням фізичних осіб , поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Не дивлячись на часткове надання позивачем доказів про наявність деякого рухомого майна як придбаного спадкодавцем за життя , суд не може вийти за межі позовних вимог і визнати право власності на частину майна з переліченого у позові , без визнання права власності на таке рухоме майно в порядку спадкування за рішенням суду і без позовних вимог про передачу його в натурі в разі його збереження позивачу у справі відповідачем, бо присудження грошової компенсації передбачається тільки в разі відсутності такого майна у відповідача на час розгляду спору - за наявності визнання прав на нього за позовом за позивачем .

При присудженні вартості навісної рейки та винта суд виходить з того, що такий інвентар за твердженням свідка ОСОБА_8, знаходився саме на тракторі, який належить позивачці,( технічний паспорт на а. с. 81) та зберігався за місцем реєстрації її батька, тому без врахування індивідуальних ознак цього інвентарю суд не може вирішити питання про стягнення його в натурі з двох таких пристроїв, які перебувають зараз у відповідача , тому вважає за можливе присудити за нього грошову компенсацію, бо це майно є тільки власністю позивачки у справі, а не спадковим майном, на інше з якого не ставиться питання про визнання на нього права власності та про витребування в натурі за його наявності у відповідача у справі .

На основі викладеного, керуючись ст. ст.10,11, 88, 213-215 ЦПК України, ст. ст.1166, 1283- 1285 ЦК України , Законом України від 08.07.2011 року № 3674-У1 «Про судовий збір» суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з відповідача у справі ОСОБА_3 на користь позивачки у справі вартість навісної рейки в розмірі 1500 гривень та винта центрального на автосцепку в розмірі 450 гривень, або всього 1950 гривень та 263,60 гривень судового збору.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити за не пред'явленням позовних вимог в частині визначення права власності на спірне майно за позивачем у справі як на спадкове рухоме майно , або за безпідставністю позовних вимог тільки в частині спричиненої майнової шкоди позивачу у справі .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд 1-ї інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя О.Д. Ткаченко