УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Гвоздика П.О., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача фінансових послуг, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 13 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 01 липня та 17 липня 2014 року сторони уклали депозитні договори про розміщення позивачем у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») депозитів відповідно на суму 25 000 доларів США і 15 000 доларів США на строк 30 днів.

02 липня 2014 року сторони уклали договір банківського рахунку № НОМЕР_1. Зазначила, що 15 і 30 вересня 2014 року, тобто після збігу строку дії договорів, вона звернулась до банку з заявою про повернення їй вкладів разом з процентами, однак банк відмовив їй у задоволенні заяви, посилаючись на відсутність грошових коштів у валюті вкладення.

Після цього позивач розмістила в ПАТ «Дельта Банк» платіжне доручення від 01 жовтня 2014 року № 1, за яким вона розпорядилась відправити 38 000 доларів США на свій валютний рахунок в іншій банківській установі.

Однак банк всупереч закону не перерахував ці кошти за її розпорядженням, у зв'язку з чим звернулася до суду з позовом та з урахуванням доповнень до позовної заяви просила стягнути з відповідача на її користь 38 000 доларів США шляхом виконання платіжного доручення від 01 жовтня 2014 року № 1; пеню, нараховану згідно з п. 5.4. договору банківського рахунку від 02 липня 2014 року в розмірі 2 177 доларів США; кошти у вигляді процентів за ставкою 21 % річних у гривні за користування коштами, сплаченими за комісію невиконаного доручення від 01 жовтня 2014 року, що складає 382 грн; моральну шкоду в розмірі 2 000 грн; шкоду, заподіяну її здоров'ю в розмірі 3 000 грн та повернути їй комісію за переказ коштів до іншого банку в розмірі 14 768 грн 95 коп.

Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ «Дельта Банк» виконати розпорядження ОСОБА_4 за платіжним дорученням від 01 жовтня 2014 року № 1 про перерахування 38 000 доларів США на рахунок № НОМЕР_2 ПАТ «Фінанси і Кредит». Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 пеню за договором банківського рахунку в розмірі 380 доларів США, судовий збір - 3 654 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 13 лютого 2015 року рішення місцевого суду в частині стягнення з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 пені у розмірі 380 доларів США змінено, стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь позивача пеню за договором банківського рахунку від 02 липня 2014 року № НОМЕР_1 у розмірі 5 753 грн 20 коп.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить змінити судові рішення у частині покладення на банк зобов'язання виконати розпорядження, стягнення пені та судового збору, відмовити у задоволенні позову у цій частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2014 року у частині, яка не змінена судом апеляційної інстанції та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 13 лютого 2015 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що сторони перебувають у договірних правовідносинах, про що свідчать договори банківського вкладу, за якими позивач розмістила в банку відповідно 25 000 доларів США і 15 000 доларів США.

Після закінчення строку дії цих договорів грошові кошти позивача були перераховані банком згідно з умовами договору банківського рахунку між сторонами від 02 липня 2014 року на поточний рахунок ОСОБА_4 в ПАТ «Дельта Банк».

Позивач 01 жовтня 2014 року видала відповідачу платіжне доручення про перерахування 38 000 доларів США з поточного рахунку на її валютний рахунок в іншому банку, однак відповідач у порушення правил ст. 1066 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1066> не виконав умов договору банківського рахунку і не перерахував грошові кошти, належні позивачці, до іншого банку, чим порушив права позивачки, визначені законом.

Змінюючи рішення суду першої інстанції у частині стягнення пені, апеляційний суд виходив з того, що пеня повинна бути стягнута не в іноземній валюті, а у гривневому еквіваленті.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2014 року у частині, яка не змінена судом апеляційної інстанції та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 13 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко О.П. Гвоздик І.М. Завгородня