Справа № 495/342/15-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
22 квітня 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючої одноособово судді Чебан Н.В.
при секретарі Ткаченко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, -
Представник позивача надала до суду заяву проханням задовольнити позовні вимоги,проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.69).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.67,68).
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.66).
Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
За кредитним договором банк зобов'язується передати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч.1 ст.1054 ЦК України).
Для забезпечення виконання сторонами зобов'язань за кредитним договором застосовуються будь-які види забезпечення, передбачені главою 49 ЦК України. Найбільш ефективним серед видів забезпечення виконання зобов'язань вважається застава, зокрема, іпотека, яка характеризується тим, що виконує забезпечувальну функцію; передбачає встановлення додаткового (акцесорного) зобов'язання, яким забезпечується основне зобов'язання; передбачає настання певних майнових наслідків у випадку неспроможності боржника.
Іпотека є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч.1 ст.575 ЦК України).
За юридичною природою іпотека як вид застави є речовим зобов'язанням.
Іпотека регулюється Законом України «Про іпотеку». Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні та користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому законом (ст.1 Закону «Про іпотеку»).
Згідно статті 7 Закону України «Про іпотеку» та загальних правил, визначених статтею 572 ЦК України, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
Згідно статті 33 Закону «Про іпотеку», частини 1 статті 589 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1ст.590 ЦК України).
Судом встановлено, що 17.12.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», яке змінило назву на ПАТ «Державний ощадний банк України» був укладений договір відновлюваної кредитної лінії № 1773, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати і повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та строки, визначені цим договором. Остаточним терміном повернення кредиту сторони визначили 17.12.2017 року (а.с.30-33).
Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором відновлюваної кредитної лінії № 1773, утворилась заборгованість яка станом на 24.12.2014 року становила 210350,94 грн., з яких:
· 5893,30 грн. - 3% річних від простроченої заборгованості по кредиту (а.с.5-16).
Представником позивача неодноразово надсилалися письмові повідомлення ОСОБА_2 про виникнення заборгованості та вимоги щодо погашення боргу за кредитним договором № 1773 від 17.12.2007 року (а.с.17-23).
Право вибору способу захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, належить виключно позивачеві ( ч.1 ст.20 ЦК, п.9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5).
Невиконання ОСОБА_2 як позичальником зобов'язань за кредитним договором мало місце і не є спірним, відтак, право ПАТ "Державний Ощадний банк України" вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій є доведеним. Виконання зобов'язань за кредитним договором як основним зобов'язанням забезпечено іпотекою (заставою нерухомого майна). ОСОБА_1 як іпотекодавець відповідає перед банком за невиконання основного зобов'язання. Початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації з прилюдних торгів підлягає встановленню на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Право ПАТ "Державний Ощадний банк України" на звернення стягнення на предмет іпотеки передбачено параграфом 6 глави 49 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», укладеним кредитним договором та договором іпотеки.
Відтак враховуючи неналежне виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, та як наслідок утворення заборгованості, яка станом на 24.12.2014 року становила 210350,94 грн., позивач довів обставини, на які посилався як на підставу вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Отже, суд приходить до висновку, що позов публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України"про звернення стягнення на предмет іпотеки- є обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню.
У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 553, 612, 625, 629, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України і ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку- задовольнити.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Н.В.Чебан