Справа № 343/783/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1616/2015
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Проскурніцький П.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І.

Суддів: Бойчука І.В., Вакарук В.М.

за участю секретаря: Бойчука Л.М.

сторін: представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_4, представника Новошинської сільської ради Федорківа В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Новошинської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно та об'єднану з нею в одне провадження справу за позовом ОСОБА_6 до Новошинської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області та ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду від 16 червня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

17.04.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько - ОСОБА_7. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить незавершений будівництвом житловий будинок (фундамент), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, процент готовності якого становить 8%. Позивач, як син померлого, являється спадкоємцем першої черги за законом та єдиним спадкоємцем померлого. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на незавершений будівництвом житловий будинок, оскільки спадкодавець не зареєстрував

2

право власності у відповідному законом порядку та не виготовив відповідної технічної документації на даний будинок.

Просив визнати за ним право власності на спадкове майно, яке належало ОСОБА_7.

25.05.2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що являється дочкою померлого ОСОБА_7. Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої входить і незавершений будівництвом будинок по АДРЕСА_1, що розташований на земельній ділянці, виділеній її батьку. Будівництво було розпочате з її матір'ю, а колишньою дружиною ОСОБА_7 Після смерті батька у її приватну власність перейшло все належне йому майно, в тому числі і на спірне незавершене будівництво. Вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не прийняла її, хоч і вступила у фактичне володіння спадковим майном.

Просила прийняти дану позовну заяву до спільного провадження із справою за позовом ОСОБА_2. Ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на ? частину спадкового майна, яке складається з об'єкту незавершеного будівництва, готовністю 8%, розташшованого по АДРЕСА_1.

Ухвалою Долинського районного суду від 25.05.2015 року обидва позови було об'єднано в одне провадження.

Рішенням Долинського районного суду від 16 червня 2015 року позови задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в рівних частках по ? за кожним право власності на матеріали, які були використані в процесі будівництва житлового будинку (фундаменту), готовністю 8%, вартістю 2 647 грн., що знаходиться по АДРЕСА_1. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказав, що судом першої інстанції не було вияснено, яким чином ОСОБА_6 31 липня 2012 року подавала до Долинської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, оскільки позивачкою з зустрічним позовом не було надано жодних доказів, які б підтверджували той факт, що у 2012 році вона перетинала державний кордон і перебувала на території України.

3

Окрім того, в рішенні суду зазначено, що дочка ОСОБА_7, яка на час відкриття спадщини була малолітньою, після досягнення повноліття звернулася в нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року і досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Повідомлення нотаріуса про надання витягу з Реєстру прав власності на все нерухоме майно на ім'я ОСОБА_7 було сформоване 31.07.2012 року. Тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_6 подала заяву про прийняття спадщини ще до досягнення повноліття.

Вказав, що ще за життя батько ніколи не згадував, що у нього є дочка. Таким чином, прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька, у повному обсязі саме ним відповідає волі спадкодавця.

Просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким задоволити його позовні вимоги.

Колегія суддів, вислухавши доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами які були дослідженими в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.07.2008 року (а.с.8).

ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є дітьми померлого ОСОБА_7, відповідно до свідоцтва про їх народження (а.с. 7, 63).

З довідки від 10.02.2015 року, виданої виконкомом Новошинської сільської ради вбачається, що за ОСОБА_7, облікується земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, що знаходиться по АДРЕСА_1. Відповідно до актів Новошинської сільської ради від 30.01.2015 року та від 12.02.2015 року, на вказаній земельній ділянці знаходиться фундамент шириною 11 метрів, довжиною 10 метрів і висотою 0,7 метра.

В силу ст. ст. 177, 178 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші

4

та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага і вони можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані у процесі цього будівництва (створення майна).

Отже, успадкуватись може лише об'єкт цивільного права, а правовстановлюючі документи на спірний житловий будинок відсутні, він не набув статусу об'єкта цивільного права, що з огляду на положення ст. 178 ЦК України є правовою перешкодою для його вільного обігу у цивільному обороті.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не врахував, що спір між сторонами виник за незавершене будівництво житлового будинку готовністю 8%. Вказаний незавершений житловий будинок не прийнято до експлуатації, право власності на нього не зареєстровано, а тому він не може бути об'єктом спадкування, та як у спадщину переходять тільки права та обов'язки як забудовника цього будинку, а також право власності на матеріали, обладнання тощо, які були використані у процесі його будівництва.

Крім того, у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз'яснено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Задовольняючи позов, суд першої інсьанції зазначених положень закону не врахував, а виходив із того що відповідно до ст.ст. 1296, 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

5

Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, а право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою та при відсутності правовстановлючого документа на спадкове майно.

Дослідивши довідку ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" від 26.08.2009 року, відповідно до якої готовність недобудованого житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1, становить 8%, та висновок експерта від 23.03.2015 року, вбачається, що ринкова вартість спірного незавершеного житлового будинку становить 2 647 грн., суд першої інстанції визнав за спадкоємцями право власності на матеріали, які були використані в процесі цього будівництва.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що відповідно до вимог ч.1,2 ст 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряжається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони просили визнати за ними право власності на незавершене будівництво. Своїх позовних вимог, у встановленому законом порядку, не змінювали.

Визнавши за кожною із сторін право власності на будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва, суд не вказав, саме на які будівельні матеріали слід визнати право власності. Більше того, без відповідної заяви сторін, сам розпорядився їхнім правом на визначення предмету спору, сам визначив його замість права власності на незавершене будівництво, про що сторони заявили у своїх позовах.

За таких обставин, розглянувши справу в межах позовної заяви та в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстації ухвалене з порушенням вимог матеріального і процесуального права, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позовах з наведених підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

6

Рішення Долинського районного суду від 16 червня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_2 до Новошинської сільської ради Долинського району та позові ОСОБА_6 до Новошинської сільської ради Долинського району, ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: П.І. Проскурніцький

Судді: І.В. Бойчук

В.М. Вакарук