Справа №487/1872/15-ц 07.07.2015 07.07.2015 07.07.2015
Провадження №22-ц/784/1727/15
Категорія 2 Єдиний унікальний номер 487/1872/15-ц
Номер провадження 22-ц/784/1727/15
Головуючий у І інстанції Біцюк А.В.
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого судді Прокопчук Л.М.,

Суддів: Шолох З.Л., Коломієць В.В.

При секретарі судового засідання Богуславській О.М.,

За участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 про зміну (визначення ) часток співвласників, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_4 про зміну (визначення ) часток співвласників домоволодіння.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він та відповідачі по справі є співвласниками домоволодіння №87 по вул. Громадянській в місті Миколаєві. На підставі договору дарування від 23 листопада 2002 року розмір його частки в даному домоволодінні становить 19/100 часток житлового будинку з всіма господарськими та побутовими спорудами та будівлями. ОСОБА_11 належить 3/25 частки, правонаступником якого є ОСОБА_5, якій також належить 3/25 частки, ОСОБА_12, правонаступниками якої є ОСОБА_9 та ОСОБА_10, належить 13/50 частки, ОСОБА_13, правонаступниками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_4, належить 31/100 частка. Після здійснення позивачем добудови, а саме ним побудований житловий будинок площею 47,5 кв.м., сарай літ Ш-2 площею забудови 6,2 кв.м., які прийняті до експлуатації та оформлені за ним відповідно до розпорядження адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради від 04.05.2011 року, Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації було зроблено перерахунок ідеальних часток, внаслідок чого ідеальні частки визначено: за ОСОБА_2 60/100, ОСОБА_5 6/100, ОСОБА_11 6/100, ОСОБА_12 - 12/100, ОСОБА_14 16/100. Просив змінити частки співвласників домоволодіння № 87 по вул. Громадянська в м. Миколаєві, визначивши його частку в ньому в розмірі 60/100, а відповідачів відповідно до перерахунку ідеальних часток, проведеного бюро технічної інвентаризації (а.с. 2-3).

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2015 року в задоволені позову відмовлено (а.с. 74).

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування скарги посилався на те, що згода співвласників була отримана до прийняття розпорядження голови адміністрації Заводського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради №264 від 04 травня 2011 року, у звязку з чим посилання судом першої інстанції на свідоцтво про право на спадщину за законом від 16 вересня 2011 року є неправильними (а.с.77-78).

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_8 просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та його представника, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач та відповідачі є співвласниками домоволодіння № 86 по вул. Громадянській в м. Миколаєві. Позивач є власником 19/100 часток вказаного будинку з всіма господарськими та побутовими спорудами та будівлями на підставі договору дарування від 23.11.2002 року. Відповідно до технічного паспорту від 16.11.2010 року іншим співвласникам належить: ОСОБА_15 3/25, ОСОБА_11, правонаступником якого є ОСОБА_5 3/25, ОСОБА_12, правонаступниками якої є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 13/50, ОСОБА_13К, правонаступниками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_4 31/100. Позивач самовільно побудував на земельній ділянці, яка перебувала в його користуванні згідно порядку користування земельною ділянкою, укладеним між співвласниками, надбудову другого поверху, переобладнав гараж та сарай в жиле приміщення. Розпорядженням адміністрації Заводського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 246р від 04.05.2011 року, житловий будинок літ. Ю-2 площею забудови 47,9 кв.м., загальною площею 67.1 кв.м., житловою площею 47,5 кв.м., сарай літ. Ш-2 площею забудови 6,2 кв.м. по вул. Громадянській, що знаходиться у користування позивача, готові до експлуатації. Згідно заяви ОСОБА_2І, без дати, згоду на здійснення позивачем самовільної забудови дали ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_11 та ОСОБА_16 як опікун від імені ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що прибудова здійснена позивачем без згоди всіх співвласників, а саме - без згоди ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_10, а тому правовідносини між сторонами регулюються ч.4 ст. 357 ЦК України, тобто здійснена позивачем добудова (прибудова) є його власністю, але при цьому розмір часток співвласників у праві спільної часткової власності не змінюється. Суд також зазначив, що дача згоди опікуном ОСОБА_16 від імені ОСОБА_9 на здійснення позивачем забудови до уваги не приймається, оскільки не дотримані положення ч.4 ст. 72 ЦК, а саме в даному випадку опікуном вирішено питання щодо нерухомого майна без згоди органу опіки та піклування.

Висновки суду відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права, обставинам справи.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ст. 356 ЦК).

Учасники спільної часткової власності мають право на частку у праві власності на майно (ч. 1 ст. 356 ЦК), а не на конкретно визначену частку в майні. Спільна часткова власність характеризується множинністю суб'єктів і єдністю об'єкта. Відповідно до цієї концепції кожному із співвласників спільної часткової власності не може належати частка самого майна.

Відповідно до ст. 358 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно з частиною третьою статті 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Разом із тим частиною четвертою цієї статті передбачено, що співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Таким чином збільшення частки співвласника у праві спільної часткової власності можливе лише за сукупності певних умов, а саме в тому разі, якщо один із співвласників зробив поліпшення майна власним коштом, такі поліпшення не можна відокремити, й вони зроблені за згодою всіх співвласників.

При цьому з огляду на положення частини четвертої статті 357 ЦК України співвласник житлового будинку, який із додержанням установленого законом порядку та за власний кошт зробив добудову (прибудову) до будинку, але без згоди інших співвласників цього будинку, не має права на зміну розміру часток (ухвала Судової палати у цивільних справах Верховного Суду від 20.10.2010 року № 6-6622св10).

Матеріали справи та пояснення сторін в судовому засіданні апеляційного суду свідчать про те, що на час отримання у власність ОСОБА_2 19/100 часток житлового будинку № 87 з всіма господарськими та побутовими спорудами та будівлями, які знаходяться в м. Миколаєві по вул. Громадянська на земельній ділянці площею 735 кв.м., було розташовано: житловий будинок жилою площею 129,70 кв.м., - А, літня кухня З, навіс К., гаражі Д, Х, С, сараї Б, Ф, погріба Спд, Упд, огорожа № 1,2, споруди №1. Про це свідчить як договір дарування від 23.11.2002 року (а.с. 5), так і варіант розподілу земельної ділянки між співвласниками (а.с. 22).

Технічний паспорт, виготовлений станом на 16.11.2010 року, свідчить про те, що на ділянці, де був розташований гараж С та сарай Ф, позивачем побудований житловий будинок під літ Ю та сарай літ Ш-2, які є окремими спорудами відносно будинку А (а.с. 9-18).

ОСОБА_12, одна з колишніх співвласників, померла 24.04.2001 року. Її діти, відповідачі по справі, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, отримали свідоцтво про право власності на 13/50 частки в праві спільної часткової власності на спірний житловий будинок 16.09.2011 року (а.с. 62,63).

На наданій позивачем заяві без дати на адресу адміністрації Заводського району м. Миколаєва про введення до експлуатації самовільних прибудов (добудов) відсутні підписи ОСОБА_9 та ОСОБА_10, а також підпис ОСОБА_16 опікуна (а.с. 23).

В справі відсутні дані про те, що опікун діяв з дозволу органу опіки та піклування як то передбачено ч.4 ст. 72 ЦК України.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що згода всіх співвласників будинку не була отримана, тому позивач не має права на зміну розміру часток.

Доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування рішення суду, наполягання в скарзі на тому, що до видачі розпорядження адміністрації Заводського району м. Миколаєва, тобто до 04.05.2011 року, була отримана згода всіх співвласників, спростовується вищенаведеними доказами по справі.

Таким чином доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не містять підстав для скасування рішення суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відповідно до положень ст.308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: