Справа № 450/1363/14 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/1998/15 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Ніткевича А.В., Савуляка Р.В..

з участю секретаря Гацій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 3 грудня 2014 року у справі за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість по кредитному договору на загальну суму 15 786 доларів США 75 центів, що згідно з курсом НБУ станом на 29.04.2014 року становить 132 311,02 грн.; заборгованість по відсотках - 3053,01 доларів США, згідно з курсом НБУ станом на 29.04.2014 року становить 34829,01 грн.; пеню за несвоєчасне повернення кредиту - 807,08 доларів США, що з курсом НБУ станом на 29.04.2014 року становить 9207,29 грн.; пеню за несвоєчасне повернення відсотків - 328,66 доларів США, згідно з курсом НБУ станом на 29.04.2014 року становить 3749,35 грн. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ПАТ "Укрсоцбанк" по 900,48 грн. судових витрат.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_2, ОСОБА_3 В апеляційній скарзі стверджують про порушення норм матеріального та процесуального права неповне з"ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначають, що судом не враховано суми виплат по тілу кредиту, відсотках, динаміки виконання зобов"язань відповідно до графіку та обставин, пов"язаних з зміною курсу валюти щодо національної грошової одиниці. Посилаються, на те, що зобов"язання за погашення кредиту визначалось на курсом 485,03 грн. за 100 доларів США, та, що сторонами не обумовлювалися і не застерігалися валютні ризики. Також стверджують, що судом не перевірялась наявність індивідуальної ліцензії Національного банку на здійснення операцій з валютними цінностями. Крім того, апелянти не погоджуються з задоволенням вимог про стягнення пені, оскільки позивачем пропущено річний строк позовної давності. Просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Оскільки в судове засідання не з"явились особи, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України слід проводити без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини.

5 вересня 2008 року АКБ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_2 уклали кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру грошові кошти в сумі 21 212 доларів США зі сплатою 10,55 відсотків річних з кінцевим терміном погашення до 4.09.2015 року. (а.с.7-9)

Цього ж дня між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов"залась відповідати за невиконання позичальником - ОСОБА_2 його обов"язків, що випливають з укладеного кредитного договору. (а.с.14-15)

Позичальник належно умови договору не виконував.

Згідно з розрахунком, поданого позивачем, заборгованість відповідача станом на 29.04.2014 року становить 15786 доларів США 75 центів, з яких: заборгованість за кредитом - 11598 доларів США; заборгованість за відсотками - 3053,01 доларів США; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 807,08 доларів США; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 328,66 доларів США. (а.с.16-17)

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином.

Згідно з ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що позичальник порушив умови кредитного договору щодо строків платежів відповідно до умов договору, та враховуючи, що відповідачі є солідарними боржниками, то підставною є вимога кредитора про повернення кредиту, сплату процентів та пені.

Висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та доказам, що містяться в матеріалах справи.

Посилання апелянтів на необгрунтованість розрахунку заборгованості, колегією суддів не береться до уваги.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Однак апелянтами не представлено жодних належних та допустимих доказів на спростування розрахунку заборгованості позивача, зокрема квитанцій про сплату коштів по договору, як і не подано власного розрахунку заборгованості.

Колегією суддів не береться до уваги посилання в апеляційній скарзі на те, що єдиним законним засобом платежу, який застосовується при проведенні розрахунків між резидентами на території України є гривня, а укладення кредитного договору в іноземній валюті було неправомірним за відсутності повноважень у банку для здійснення валютних операцій, оскільки згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг.

Як вбачається із Банківської ліцензії № 5 від 27.09.1991 року АКБСР "Укрсоцбанк" надано право здійснювати банківські операції, визначені ч. 1 та п. п. 5-11 ч. 2 ст. 47 ЗУ "Про банки та банківську діяльність". (а.с.119)

Відповідно до Положення про порядок видачі НБУ індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затвердженого постановою Правління НБУ від 14.10.2004 року № 483, зареєстрованого Міністерством юстиції України 09.11.2004 року № 1429/10028, використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк.

Таким чином, надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, оскільки Національним банком України видано "Укрсоцбанку" банківську ліцензію на здійснення банківських операцій.

Доводи апеляційної скарги про те, що при укладенні кредитного договору не враховувались валютні ризики, зокрема зміна курсу долара до національної валюти, колегією суддів не приймаються до уваги з наступним.

Відповідно до ст.36 Закону України „Про національний банк України" офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється Національним банком України.

Валютні курси, відповідно до ч.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання та валютного контролю" встановлюється Національним банком України" за погодженням із Кабінетом Міністрів України.

Згідно Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату.

Незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена.

А відтак, безпідставним є посилання на зміну курсу валюти, оскільки позичальник ОСОБА_2, укладаючи кредитний договір, розумів всі умови кредитного договору, ознайомлений із своїми правами та обов'язками за кредитним договором та погоджувався з ними, мав можливість врахувати валютні ризики та можливу зміну курсу іноземної валюти по відношенню до національної грошової одиниці, а також можливість отримання кредиту в національній валюті.

Твердження про незастосування спеціальної позовної давності строком 1 рік щодо пені є безпідставним, так як з розрахунку заборгованості безспірно вбачається, що пеня нараховувалася з 28 квітня 2013 року по 28 квітня 2014 року. (а.с.17)

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, фактичні обставини справи, давши належну оцінку доказам, які є в матеріалах справи, правильно застосував матеріальний закон, під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307 , ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 3 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Ніткевич А.В.

Савуляк Р.В.