Справа № 625/341/15-ц
Провадження № 2/625/100/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2015 року с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Яковенка А.О., при секретарі судового засідання - Талавиря С.Г.,

за участю:

позивача не прибув,

представника позивача не прибув,

представника відповідача не прибув,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шелестівської сільської ради Харківської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Коломацького районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив суд визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 6.37 га сертифікатом серії ХР № 0047652, виданого на підставі Розпорядження № 86 від 24 квітня 1996 року Коломацької РДА Харківської області, який належить ОСОБА_2, яка померла 23 листопада 2009 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем в позові зазначено наступне. ОСОБА_2, яка померла 23 листопада 2009 року, належала земельна ділянка площею 6.37 га в умовних кадастрових гектарах. Після смерті тітки відкрилась спадщина на земельну частку пай, що підтверджується сертифікатом на земельну частку (пай) серія ХР № 0047652, виданого 25 серпня 1997 року. За життя тітка склала заповіт, яким заповіла земельну частку позивачеві, інші спадкоємці за заповітом відсутні, а тому просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Позивач в попереднє судове засідання, призначене на 11.08.2015 року, не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, в позові зазначив прохання слухати справу без його участі (а.с. 20).

Представник позивача в попереднє судове засідання, призначене на 11.08.2015 року, не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, в позові зазначив прохання слухати справу без його участі (а.с.19).

Представник відповідача: Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області, у попереднє судове засідання, призначене на 11.08.2015 року, не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до суду надав заяву з проханням слухати справу без його участі та визнання позовних вимог у повному обсязі (а.с. 18).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідків або сторін відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, а визнання прийняттю, з наступних підстав.

З матеріалів справи судом вбачається, що вказана справа є справою про визнання права власності в порядку спадкування на майно, яке залишилось після смерті заповідача.

Судом встановлено, що тітка позивача: громадянка ОСОБА_2, померла 23 листопада 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 457693, виданого 23 листопада 2009 року Шелестівською сільською радою Коломацького району Харківської області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 51 від 23 листопада 2009 року (а.с.7).

Відповідно до фактичних обставин справи, ОСОБА_2 на момент смерті володіла земельною ділянкою площею 6.37 га, що підтверджується сертифікатом серії ХР № 0047652, виданого на підставі Розпорядження № 86 від 24 квітня 1996 року Коломацької РДА Харківської області, який належить ОСОБА_2, яка померла 23 листопада 2009 року (а.с. 9).

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст.ст. 1231-1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Судом встановлено, що спадкоємець за заповітом: ОСОБА_1, від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не відмовлявся.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Враховуючи умови заповіту та приписи ст.ст. 1268, 1273, 1275 ЦК України, суд приходить до висновку, що право приватної власності на власності на земельну ділянку площею 6.37 га в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується сертифікатом серії ХР № 0047652, виданого на підставі Розпорядження № 86 від 24 квітня 1996 року Коломацької РДА Харківської області, входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_2, а єдиним спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

На виконання приписів п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 суд зясував обставини, визначені вказаною нормою. Відповідною постановою державного нотаріуса Коломацької державної нотаріальної контори визначено, що реєстрація права приватної власності на земельний пай не можлива оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, інформація про відмову ОСОБА_1 від прийняття спадщини відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, письмових заперечень щодо поданого позову до суду не надав, тобто використав свої процесуальні права як особи, яка бере участь у справі, на власний розсуд. Крім того, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам ч. 2 ст. 11 ЦПК України та не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів.

Враховуючи, що позивач: ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину, що не суперечить матеріалам справи, інших спадкоємців на спадкове майно за заповітом, що залишилось після смерті його тітки не має, а тому позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат за результатами розгляду справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що фактично спір щодо визнання права власності на спадкове майно між особами, які беруть участь у справі відсутній, а тому судові витрати при ухваленні судом рішення позивачеві не відшкодовуються.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, ч.4 ст.130, ч. 4 ст. 174 212-215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1225, 1231-1233, 1236, 1268, 1273, 1275 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7, суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Цивільний позов ОСОБА_1 до Шелестівської сільської ради Харківської області про визнання права власності - задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 6.37 га в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується сертифікатом серії ХР № 0047652, виданого на підставі Розпорядження № 86 від 24 квітня 1996 року Коломацької РДА Харківської області, який належить ОСОБА_2, яка померла 23 листопада 2009 року.

3. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Коломацький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ССуддя: ОСОБА_3