Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2015 Справа №607/10631/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

Головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 25 жовтня 2014 року померла її мати ОСОБА_6. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно: 1/2 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд та будівель №36 по вул..Підгородня в місті Тернополі та 1/2 частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0798 га., що розташована по вул..Підгородня,36, місто Тернопіль. Померла ОСОБА_6 у користь позивача склала заповіт на все належне їй майно, який було посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_7 29 листопада 2010 року. Зазначила, що вона перебуваючи за кордоном дізналась, що її мати ОСОБА_6 померла. Після повернення із відрядження у травні 2015 року, позивачка 15 червня 2015 року звернулась до нотаріуса з наміром прийняти спадщину. Однак, їй було відмовлено, так як у встановлений законом шестимісячний строк вона не подала заяву про прийняття спадщини, через що просить суд визначити додатковий місячний строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити. У їх обґрунтування, позивачка суду зазначила, що вона з січня 2006 року перебуває за межами території України в Італійській республіці, так, як працює там на роботі. Дізнавшись по телефону від свого сина про те, що її мати померла, 26 жовтня 2014 року приїзджала у місто Тернопіль на її поховання та перебувала у місті Тернополі близько одного місяця, після чого повернулась до Італійської республіки. Зазначила, що їй було відомо про існування заповіту, усі документи на спадкове майно перебували у неї, про те не подала своєчасно заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини через свою юридичну необізнаність.

ОСОБА_3 та її представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, у їх задоволенні просять відмовити. Зазначили, що оскільки позивач знала про смерть ОСОБА_6, приїзджала на її поховання, після чого перебувала у місті Тернополі, тому ОСОБА_1 могла подати документи та оформити своє спадкування. У позові просять відмовити, оскільки позивачем не наведено вагомих підстав для поновлення їй строку для подання заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, у задоволенні позову просить відмовити.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази суд встановив

ОСОБА_8 народилась 09 квітня 1948 року (Свідоцтво про народження V-УР №0847454, видане 14.07.1964 року Тернопільським міським ЗАГС) і її батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_6 Себест»янівна.

ОСОБА_8 07 серпня 1966 року уклала шлюб із ОСОБА_10, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії VІІІ-УР №597210.

25 жовтня 2014 року ОСОБА_6 померла (Свідоцтво про смерть 1-ИД №179848, видане 29.10.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції).

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно.

Як вбачається із заповіту посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_7 29 листопада 2010 року, ОСОБА_11 заповіла ОСОБА_1 належні їй на праві власності 1/2 частину житлового будинку під №36 з відповідною частиною надвірних будівель і споруд та 1/2 частину земельної ділянки для будівництва ьта обслуговування вищевказаного жилого будинку, розташованих по вул..Підгородня в місті Тернополі.

Як вбачається із відміток наявних у паспорті громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1, остання перетнула кордон України та в»їхала на територію України 27 жовтня 2014 року.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 підтвердив, що позивач ОСОБА_1 приїзджала на поховання своєї матері ОСОБА_6 та перебувала на території України близько одного місяця, їй було відомо про існування заповіту.

В силу вимог ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частина 1 ст.1270 УК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, в установлений законом шестимісячний строк, тобто до 25 квітня 2015 року, не подала в державну нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, а також про її відмову.

Відповідно до роз»яснення Пленуму Верховного Суду України, викладених у абз.6 п.24 своєї постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За вказаних обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає, оскільки нею не наведено поважних причин, пов»язаних з об»єктивними, непереборними істотними труднощами, які б були підставою пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зокрема, позивач знала про смерть своєї матері, у зв»язку із чим приїзджала на територію України на її поховання, у подальшому залишилась та перебувала у місті Тернополі протягом місяця, а тому мала можливість звернутись до нотаріальної контори та подати відповідну заяву. Інших доказів, які б свідчили про поважність пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщину позивач суду не надала.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 256 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1261, 1270, 1272 ЦК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_13