Іллічівський міський суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2010 року Іллічівській міській суд Одеської області у складі: головуючого - судді Семенова O.A.,

при секретарі - Комарові K.A., за участю:

представника позивачів - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іллічівську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої затопленням квартири,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з вказаним позовом, в якому стверджують, що відповідачі 14 червня 2008 року залили їх квартиру, що привело до її пошкодження та, внаслідок чого, у ОСОБА_4 стався серцевий напад з подальшим тривалим знаходженням у лікарні. Ремонт квартири вимусив :позивачів тривалий час проживати в садовому будинку, будучи позбавленими звичайних умов проживання та життєвих зв'язків. Просять стягнути на їх користь відшкодування матеріальних збитків

- 7306,05грн. та моральних збитків - 15000,00грн., судові витрати.

Подалі вимоги уточнили в частині суми на відшкодування матеріальних збитків, визначивши їх у розмірі - 11515,60грн..

В судовому засіданні представник позивачів, ОСОБА_1, уточнив позовні вимоги щодо стягнення коштів у,солідарному порядку та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги не визнав та пояснив, що залив стався у зв'язку з розривом гнучкого шлангу, який є підводом до розбірного крану (змішувача) на їх кухні. Вказаний шланг був замінений у 2000 році. Шланг він придбав особисто, сертифіката якості, гарантійних документів не має, та його встановив працівник ЖЕД-4, який обслуговує їх будинок. Претензій щодо установки не має. Вважає, що в аварії нема вини відповідачів, та, крім того, цій шланг входить до складу внутрішньобудинкової мережі, за стан якої відповідає міське управління ЖКГ м.Іллічівська Одеської області, відповідно до п.22 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Наявність моральної шкоди визнає. Висновок експерта вважає не вірним, так як він ґрунтується на акті, складеному з порушеннями працівниками ЖЕД-4, а саме, слюсарем-сантехніком ОСОБА_8 його підписав, але сам до квартири не заходив. Просить у вимогах відмовити в повному обсязі.

Відповідачі, ОСОБА_7 та ОСОБА_6, в судове засідання не прибули, надали суду письмові заяви про не визнання позовних вимог, просили розглядати справу у їх відсутності (а.с.52,53).

Представник третьої особи, міського управління ЖКГ м.Іллічівська Одеської області (далі-Управління) , ОСОБА_9, в судовому засіданні вимоги підтримала.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази та матеріали по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири №21 по вул.Леніна, ЗО, м.Іллічівська Одеської області (а.с.12), а квартира №25 по вул. Леніна, ЗО, м. Іллічівська Одеської області належить - ОСОБА_5, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 (а.с.2 6).

Згідно акту від 18 червня 2008 року, складеному майстром ЖЕД-4 Управління, ОСОБА_11 та слюсарем-сантехніком, ОСОБА_8, квартира позивачів 14 червня 2010 року була затоплена внаслідок прориву підводу до водорозбірного крану на кухні відповідачів (а.с.14-15).

За висновком судового експерта від 01 вересня 2009 року №348/2009 розмір майнової шкоди складає 10815,60грн. (а.с.94-96), який ґрунтується на дослідженні спеціаліста від 10 липня 2008 року(а.с.16-24).

Витрати на проведення дослідження спеціаліста та експерта склали відповідно 700,00 грн. та 1500,00грн.(а.с.40,102).

Судовий експерт ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що при проведенні експертизи використовував данні отримані ним під час попереднього дослідження в якості спеціаліста стану квартири після заливу. Акт від 18 червня 2008 року, в частині переліку обсягу пошкоджень квартири, не враховував.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він особисто у 2000 році по заявці замінював в квартирі відповідачів гнучкий шланг, який було придбано ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив, що до квартири не входив, а тільки підписав акт.

Свідки ОСОБА_14 0.І, та ОСОБА_15 в судовому засіданні підтвердили обсяг заливу квартири відповідачами, відображений на знімках експерта.

Управління, як виконавець комунальних послуг, зобов'язаний відповідно де п.7 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» точкою розподілу є місце передачі послуги від однієї особи до іншої, облаштоване засобами обліку та регулювання.

Пунктом 22 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630) точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг з постачання холодної від виконавця споживачеві, є у багатоквартирному будинку є водорозбірні крани (душова сітка).

Між ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в 2006 році укладено з Управлінням договір про надання послуг з утримання будинків і споруд прибудинкових територій, згідно пп.13.6,13.7 якого, відповідачі зобов'язалися проводити за власні кошти ремонт внутрішньоквартирних систем та обладнання водопостачання; своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням послуг, що виникли з власної вини (а.с.147-150).

В квартирі відповідачів встановлено прилад обліку отримання холодної воде» який розташований поза першою запірною арматурою (а.с.153) та, враховуючі обставини, суд, у цьому випадку, визнає саме це місце точкою розподілу для квартири відповідачів.

Суд не приймає до уваги посилання відповідачів на положення Типового договору стосовно місця знаходження точки передачі послуг з водопостачання у водорозборному крані, враховуючи, що це договірне положення, з приводу якого між сторонами відповідна домовленність не приймалась.

Таким чином, гнучкий шланг, який було розірвано, входить до внутрішньоквартирної мережі за стан якої відповідають власник (власники) квартири.

Враховуючи, що акт від 18 червня 2008 року не відповідає вимогам п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій (затверджена наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 №76), суд приймає його в якості доказу в частині підтвердження наявності заливу квартири позивачів, факт якого відповідачи не оспорюють.

Відповідачами не надано доказів того, що шланг лопнув з вини його виробника,

або в період гарантийного строку роботи.

Суд приходить до висновку, що залив стався з причин бездіяльності відповідачів щодо контролю та забезпечення належного стану роботи внутрішньоквартирної мережі.

Згідно чч.1,2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків (втрати, яких особазазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витратні які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір матеріальної шкоди складає 11515, 60грн. (10815, 60грн. +700, 00грн. ) .

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, та полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала; моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд не приймає до уваги посилання позивачів на підстави отримання моральної шкоди в частині стану здоров'я ОСОБА_4, у зв'язку з тим, що не надано доказів того, що це пов'язано із заливом квартири, а вперше звернулася медичного закладу 07 серпня 2008 року (а.с. 97,127) . Разом з тим, суд приходить до висновку, що наслідки заливу квартири, її пошкодження, їм, як особам похилого віку, пенсіонерам, безумовно спричинило моральну шкоду, яка вплинула на їх життєві зв'язки, та порушило на тривалий час їх умови проживання, розмір якої суд визначає 2000,00 грн..

Судом враховується, що позивачами невірно було сплачено судовий збір при зверненні до суду (мито), у зв'язку з чим підлягає стягненню з відповідачів 153,66грн. (11515,60грн.*1%+8,50грн.) та судовий збір за ІТЗ - 30,00грн., інша частина підлягає поверненню позивачам через органи Держказначейства 144,34грн. (225, 00грн.+4 3,00грн.- 153,66грн.) .

Витрати на проведення експертизи підлягають стягненню в розмірі 1500,00грн. на користь позивачів, як судові витрати.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, суд

ВИР І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7липівни про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої затопленням квартири, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на відшкодування майнової шкоди - 11515,60грн.,моральної шкоди - 2000,00грн., судові витрати - 1653,66грн. солідарно.

Повернути ОСОБА_3 та ОСОБА_4, через органи Держказначейства України, надмірно сплачений судовий збір в розмірі 144,34грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя