Справа № 186/976/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2015 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Демиденко С.М.

секретар: Фадєєва Т.Б.,

за участю

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача:ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на спорудження надгробного пам`ятника,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення витрат на спорудження надгробного пам`ятника. Позивні вимоги обґрунтовує тим, що 23 липня 2014 року, приблизно о 20 годині 21 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись напроти гаража № 24 ГТ «Городське» м.Першотравенська Дніпропетровської області ОСОБА_3, та її син - ОСОБА_5, грали в гру за допомогою держаків для лопат та пустої пластикової пляшки.

В процесі гри, ОСОБА_3 з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, хотів ударити держаком лопати по пляшці, але влучив в голову її сина. Для надання медичної допомоги її син був доставлений до КЗ «Першотравенська міська лікарні» ДОР, а потім у відділення інтенсивної терапії КЗ «Обласна клінічна лікарня ім.. ОСОБА_6І.».

Своїми необережними злочинними діями ОСОБА_3 спричинив її синові тілесні ушкодження, у вигляді внутрішньочерепної травми у вигляді синця у правій вилочно - лобно - скроневій ділянці, крововилива у товщі правої лобно-скровенево-тімяно-потилочної ділянки мяких покривних тканин голови, крововилива під мяку мозкову оболонку, котра ускладнилась розвитком набряку головного мозку та мяких мозкових оболонок.

Від отриманих тілесних ушкоджень її син у відділенні інтенсивної терапії КЗ «Обласна клінічна лікарня ім..ОСОБА_6І.»ДОР» 27 липня 2014 року помер.

За вказаним фактом СВ Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області було відкрито кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000640 від 28 липня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.119 КК України та ОСОБА_3 повідомлено про підозру в скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення і обвинувальний акт у відношенні останнього був переданий до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області для розгляду по суті.

28 листопада 2014 року Першотравенським міським судом, на підставі ст.46 КК України, п.1 ч.2 ст.284 КПУ України, ОСОБА_3 був звільнений від кримінальної відповідальності у звязку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та у відношенні нього закрите вищевказане кримінальне провадження.

В добровільному порядку ОСОБА_3, який завдав шкоди смертю її сина, їй з чоловіком відшкодував лише витрати на поховання померлого сина, а витрати на спорудження надгробного памятника не відшкодовує, в звязку з чим вона і вимушена звернутися до суду за захистом свої прав з позовною заявою.

На спорудження надгробного памятника, померлому сину вона витратила 19 550,00 грн., що підтверджується Договором № 35 про купівлю та установку (спорудження) памятника з додатком до цього Договору, накладною від 06 січня 2015 року, товарними чеками від 06 січня 2015 року, 18 травня 2015 року., 30 червня 2015 року.

Враховуючи вищевикладене просить суд стягнути на її користь з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування витрат на спорудження надгробного памятника померлому - 19 550 (девятнадцять тисяч пятсот пятдесят) гривень 00 коп.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Зазначили, що матеріальна шкода підтверджується товарними чеками, приєднаними до позову.

Відповідач проти позову заперечував надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що під час розгляду кримінального провадження, вони з стороною потерпілого досягли згоди відносно усунення шкоди у вигляді грошової виплати за відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Вони досягли домовленості на сумі в пятдесят тисяч гривень. Сума в пятдесят тисяч гривень розподілялась наступним чином, двадцять тисяч за відшкодування матеріальної шкоди, та тридцять відшкодування моральної шкоди. При цьому, вони домовлялись, що ця сума є остаточною. Зазначену суму було виплачено, про що відповідач отримав розписку.

Відповідач вважає, що з його сторони, було виконано всі дії щодо відшкодування шкоди. ОСОБА_5 того, при закритті кримінального провадження, необхідною умовою було обовязкове повне відшкодування або усунення шкоди. На виконання цієї вимоги, потерпіла сторона під час кримінального провадження подала до суду заяву, про примирення, в якій зазначено що відповідачем було повністю усунено шкоду. Всі ці факти викладені в ухвалі Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2014 року. Як що ним було усунено шкоду на той час, відповідач вважає вимоги позивачки на даний час безпідставними. ОСОБА_5 того, стягнення з нього суми розміром 19 550 грн. поставить його у скрутне матеріальне становище. Також, він вважає, що позивачка навмисно придбала надгробний пам'ятник такої великої вартості. В середньому вартість надгробних памятників в м.Першотравенську Дніпропетровської області не перевищує 10 000 гривень. Однак позивачка придбала памятник не в м.Першотравенськ а в іншій місцевості, що видно із умов договору на придбання памятнику. Просить суд в задоволені позову відмовити.

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали свої заперечення, додатково пояснили суду що вартість пам'ятника зазначена позивачкою є занадто великою.

Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників,покази свідків дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач ухвалою Першотравенського міського суду від 28 листопада 2014 року, на підставі ст.46 КК України, п.1 ч.2 ст.284 КПУ України, був звільнений від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та у відношенні нього закрите кримінальне провадження по обвинуваченню у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України за фактом спричинення смерті ОСОБА_5 /сину позивачки/.

Зі змісту ухвали вбачається, що відповідач з необережності заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження які спричинили смерть останнього.

Копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 583082 підтверджується факт смерті 27 липня 2014 року ОСОБА_5.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії І-КІ № 374546 позивачка є матір'ю померлого.

Відповідно до Договору № 35 про купівлю та установку (спорудження) памятника з додатком до цього Договору, накладною від 06 січня 2015 року, товарними чеками від 06 січня 2015 року, 18 травня 2015 року, 30 червня 2015 року витрати на встановлення пам'ятника та облаштування місця поховання, понесені позивачкою становлять 19 500 грн. 00 коп.

Згідно наданої позивачем довідки ФОП ОСОБА_7 від 10 липня 2015 року максимальна вартість надгробного пам'ятника з вартістю роботи по його встановленню становить 45 000 гривень.

Згідно наданої відповідачем довідки ФОП ОСОБА_8 від 01 вересня 2015 року вартість пам'ятників без врахування робіт по їх встановленню,: залізобетонних від 400грн. до 1200грн., гранітних від 2500грн. до 8000 грн., індивідуального замовлення від 8000 грн. та вище. Вартість робіт по встановленню пам'ятників без врахування додаткових матеріалів та транспортних витрат становить від 200 грн. до 1000 грн. та вище.

Згідно копії розписки від 28 листопада 2014 року наданої відповідачем, ним відшкодовано витрати на поховання померлого ОСОБА_5.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9, пояснив суду, що є батьком померлого ОСОБА_5 та дійсно отримував від відповідача 50 000 гривень про що надав розписку, згідно розписки зазначена сума враховувала витрати на ритуал поховання але не враховувала витрати на спорудження надгробного пам'ятника.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10, пояснила суду, що є матір'ю відповідача і вона домовилися з батьками померлого ОСОБА_5 про те, що сума в 50 000 гривень є остаточною.

Оцінюючи надані суду доказу та беручи до уваги пояснення учасників судового провадження суд приходить до наступного висновку.

Ст. 60 ЦПК України передбачає, що сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються.

Ухвалою Першотравенського міського суду від 28 листопада 2014 року, підтверджується, що відповідач з необережності заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження які спричинили смерть останнього.

Згідно положень ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову у кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ст.ст.1166, 1167 ЦК України шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

З зазначеної норми вбачається, що законодавець розрізняє витрати на поховання та витрати на спорудження надгробного пам'ятника. Тому суд вважає помилковими посилання відповідача, що відшкодування ним витрат на поховання померлого включає також витрати на спорудження надгробного пам'ятника.

Зважаючи на це, суд вважає підтвердженим право позивача /особи яка понесла витрати /на відшкодування витрат на спорудження надгробного пам'ятника, понесених у зв'язку зі смертю її сина, та обов'язок відповідача відшкодувати дані витрати.

Розглядаючи вимоги про відшкодування витрат на спорудження надгробного пам'ятника, суд зазначає, що в ході судового засідання сторони надали довідки щодо граничної вартості пам'ятників в даній місцевості яка суттєво відрізняється.

Відповідно до положень п.24 викладених в Постанові Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992р „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", витрати на виготовлення пам'ятників визначаться виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників в даній місцевості. Зважаючи на диспозитивність та змагальність цивільного процесу, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача вартість виготовлення та встановлення пам'ятника що дорівнює 15 300 грн. 00 коп. Визнавши необґрунтованими та такими, що не підлягають відшкодуванню витрати по придбанню залізобетонних стола та лавочки "Гранд" в сумі 3550 гривень та вартості по їх встановленню в сумі 700 гривень.

Судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок відповідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 22, 1201, 1166,1167 ЦК України, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на спорудження надгробного пам`ятника - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 15 300 (п'ятнадцять тисяч триста)гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.М. Демиденко