АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2328/15
Категорія: договірні Доповідач: Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Овсяннікової А.І., Довгаль А.П.,

за участю секретаря - Стрельченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 січня 2015 року по справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_9 про визнання правочинів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя ocoбa: ОСОБА_9 про визнання правочинів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позову зазначив, що 09.11.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_9 в рамках Генеральної угоди між було укладено кредитний договір №010-2/07/1-1117-07 від 17.10.2007 року та кредитний договір № 010-2/07-01-0720-08 від 05.09.2008 року.

На забезпечення виконання зобов'язань 17.10.2007 року між банком та позичальником було укладено договір іпотеки №711/1-07, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовою Д.Ю., згідно якого останній передав в іпотеку нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-14, 16-19, 1, 2, 3, 4 в літ "Г-2", загальною площею 208,5 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Постановою Господарського суду Харківської області від 03.02.2011 року ФОП ОСОБА_9 була визнана банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.12.2013 року провадження у справі про визнання банкрутом ФОП ОСОБА_9 припинено.

Усупереч вимогам Закону України «Про іпотеку», ч. 2 ст. 586 ЦК України та договору іпотеки ОСОБА_9 відчужила майно, яке перебувало в іпотеці банку, зняла обтяження, які на час відчуження, були зареєстровані відповідно до закону в реєстрі обтяжень, не повідомила про це заставодержателя (іпотекодержателя) та не отримувала його згоди.

Просив визнати недійсним договір купівлі-продажу від 30.08.2011 pоку, укладений між ліквідатором ФОП ОСОБА_9 - Бережним О. І. та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом ХМПО Погрібною Т.П. та зареєстрований у реєстрі під №2244; витребувати у відповідача нерухоме майно - нежитлові приміщення 1-го поверху №1-14, 16-19, 1, 2, 3, 4 в літ "Г-2", загальною площею 208,5 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та повернути його у власність ОСОБА_9, шляхом визнання права власності па вказане майно.

Представник позивача в судове засідання не з'явився.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував.

Третя особа - ОСОБА_9 до суду не з'явилася.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 січня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» були залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просить рішення суду першої інстанції скасувати і постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що банк не надавав своєї згоди на відчуження іпотечного майна, в зв'язку з чим є всі підстави для задоволення позову.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Вказаний висновок судова колегія вважає вірним.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним та обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Встановлено, що 09.11.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_9 було укладено Генеральну кредитну угоду № 711, а також додаткові угоди до неї, згідно якої останній отримав кредитні кошти за двома кредитними договорами.

Згідно кредитного договору №010-2/07/1-1117-07 від 17 жовтня 2007 року банк надав кошти в сумі 713000 грн. на споживчі цілі з відсоткової ставкою 12,5% річних та строком повернення до 15.10.2017 року.

За умовами кредитного договору №010-2/07-01-0720-08 від 05 вересня 2008 року банк надав кредит у розмірі 270000 грн. на споживчі цілі з відсоткової ставкою 16,8% річних та строком повернення до 05.09.2018 року.

На забезпечення виконання зобов'язань 17.10.2007 року між банком та ОСОБА_9 укладено договір іпотеки №711/1-07, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовою Д.Ю., згідно якого позичальник передав в іпотеку нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-14, 16-19, І, II. III. IV в літ. «Г-2», загальною площею 208,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Постановою Господарського суду Харківської області від 03.02.2011 року ФОП ОСОБА_9 була визнана банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, суд призначив ліквідатором арбітражного керуючого Бережного О.І та зобов'язав його у строк до 03.08.2011 року виконати ліквідаційну процедуру.

30.08.2011 року між ліквідатором банкрута - арбітражним керуючим Бережним О.І. (продавець) та ОСОБА_4 (покупець) був укладений договір купівлі-продажу спірних приміщень.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.12.2013 року провадження у справі про визнання банкрутом ФОП ОСОБА_9 припинено у зв'язку з безпідставністю порушення.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про іпотеку" іптекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом, однак він не має права без згоди іпотекодержателя, зокрема, відчужувати предмет іпотеки.

Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним (частина третя статті 12 Закону України "Про іпотеку").

Як вбачається з матеріалів справи, спірне майно, що було предметом іпотеки за договором іпотеки, укладеним між боржником та банком, відчужене в процесі ліквідаційної процедури боржника, що не заперечувалося сторонами у справі.

Умови та порядок відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності - боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів установлює Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відчуження майна, переданого в іпотеку, під час проведення ліквідаційної процедури здійснюється в порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника (пункт 6 частини першої статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

При цьому згоди іпотекодержателя на відчуження предмета іпотеки за договором, що укладається під час ліквідаційної процедури боржника, яка здійснюється в межах справи про банкрутство, положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) не передбачено.

Згідно п.8 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями його як власника.

Відповідно до ч.2 статті 388 ЦК України передбачено, що майно не може бути витребувано від набувача, якщо воно було продане у порядку, установленому для виконання судових рішень (правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 26.06.2013 року у справі за № 6-58 цс 13 ).

Частиною 1 ст. 360-7 ЦПК України визначено, що вказане судове рішення Верховного Суду України є обов'язковим для всіх судів України.

Судова колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову про визнання недійсним договору, застосування наслідків недійсності правочину та витребування майна.

Суд розглянув справу в межах заявлених вимог. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315,317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді