Справа № 128/1005/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

27.05.2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Карпінської Ю.Ф.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання протиправним та скасування рішення виконкому сільської ради в частині оформлення права власності на 1/4 частину житлового будинку, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області померла його мати ОСОБА_4, після смерті якої залишилось належне їй спадкове майно. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога», розміром 1,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та 1/4 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що відноситься до колгоспного двору та розташований за адресою: АДРЕСА_1

Згідно з рішенням 4 сесії 23 скликання Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 04.02.1999 року в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області було перейменовано вул. Жовтневу на АДРЕСА_1, а відповідно до рішення 31 сесії 05 скликання Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 06.07.2009 року в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області було перейменовано АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1, без зміни нумерації житлових будинків.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, інших спадкоємців, які б мали право на спадщину, немає. Спадщину він прийняв, так як постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом встановленого законом строку не заявив про відмову від неї. Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно позивач не має можливості, оскільки в свідоцтві про смерть прізвище матері вказано «ОСОБА_4», а в сертифікаті на право на земельну частку (пай) її прізвище помилково вказано як «ОСОБА_4». В зв'язку з цим позивач вимушений звернутися до суду з позовом про встановлення факту належності його матері правовстановлюючого документа. Крім того, свідоцтво про право власності на спадковий житловий будинок було видано вже після припинення цивільної правоздатності ОСОБА_4 (після її смерті). З огляду на зазначене, позивач вважає, що є всі підстави для визнання протиправним та скасування рішення № 114 виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 26.07.2007 року в частині оформлення права власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_4 та визнання частково недійсним виданого 17.09.2007 року на підставі вказаного рішення свідоцтва про право власності НОМЕР_6 на даний житловий будинок.

В зв'язку з вищезазначеним позивач просить суд позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання сторони не з'явились, попередньо через канцелярію суду подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. При цьому позивач ОСОБА_1 та його представник за довіреністю ОСОБА_6 позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити, до заяви представник позивача ОСОБА_6 долучив також письмові пояснення свідка ОСОБА_7 Представник відповідача - сільський голова с. Парпурівці Вінницького району Вінницької області позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Треті особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 19.07.2004 року (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, до складу якого входить, крім іншого, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога», розміром 1,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серія НОМЕР_3, виданого Вінницькою районною державною адміністрацією 15.01.1997 року на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 30.10.1996 року № 551 на ім'я ОСОБА_4 (а.с. 12). Зазначене також підтверджується довідкою № 92, виданою виконкомом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 09.02.2015 року (а.с. 13).

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_4 (а.с. 9). Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину, немає, що підтверджується копіями погосподарських книг по с. Хижинці Вінницького району Вінницької області (а.с. 29-34) та листом державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницького Є.В. від 19.02.2015 року № 410/02-17 про відсутність в нотаріальній конторі спадкової справи і заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с. 35).

Спадщину після смерті матері ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 прийняв, так як у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї.

Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) позивач не має можливості, так як в свідоцтві про смерть прізвище матері вказано «ОСОБА_4» (а.с. 8), а в сертифікаті на право на земельну частку (пай) її прізвище помилково вказане «ОСОБА_4» (а.с. 12).

Встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу потрібно позивачу для подальшого оформлення своїх спадкових прав на земельну частку (пай).

Факт належності саме спадкодавцю ОСОБА_4 сертифікату на право на земельну частку (пай) підтверджується довідкою № 93, виданою виконавчим комітетом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 09.02.2015 року, відповідно до якої ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та проживала і була зареєстрована на день смерті в АДРЕСА_1, і гр. ОСОБА_4 є одна і та ж особа (а.с. 11), копією заповіту від 01.08.2001 року, в якому спадкодавець своє прізвище вказала «ОСОБА_4» (а.с. 10).

Згідно позовної заяви, прізвище спадкодавця «ОСОБА_4» в сертифікаті на земельну частку (пай) та в заповіті було вказано в зв'язку з тим, що це є її дошлюбне прізвище. Шлюб між батьками позивача не реєструвався, батько позивача загинув під час війни у 1942 році, а тому в документах вказувались різні прізвища матері позивача, що не заперечується сторонами.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_7, які засвідчені гербовою печаткою Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області та в яких ОСОБА_7 зазначає, що попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання відповідно до ст. 384 КК України та відмову від давання показань відповідно до ст. 385 КК України, гр. ОСОБА_7 стверджує, що ОСОБА_4 була її подругою та сусідкою, дружили вони з самого дитинства і до дня смерті ОСОБА_4 Дівоче прізвище ОСОБА_4 було ОСОБА_4. В 1937 році вона вийшла заміж та її прізвище після цього стало ОСОБА_4. Чоловік ОСОБА_4 загинув на фронті в 1942 році. Їй відомо, що в деяких документах прізвище ОСОБА_4 вказувалось - ОСОБА_4, а в деяких - ОСОБА_4. Вона стверджує, що ОСОБА_4 і ОСОБА_4 є одна і та ж особа (а.с. 69).

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З огляду на зазначене, вимога позивача про встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім вищезазначеного спадкового майна, після смерті спадкодавця ОСОБА_4 також відкрилась спадщина на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 67,1 кв.м, житловою - 47,3 кв.м, до складу якого входять житловий будинок літ. «А», ганок, козирок, гараж літ. «Б», сарай літ. «В», погріб з шиєю літ. «п/Г», літня кухня, сарай літ. «Г», хвіртка № 4, ворота № 5.

Згідно з рішенням 4 сесії 23 скликання Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 04.02.1999 року в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області було перейменовано вулицю Жовтневу на АДРЕСА_1, а відповідно до рішення 31 сесії 05 скликання Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 06.07.2009 року в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області було перейменовано АДРЕСА_1 на вулицю АДРЕСА_1, без зміни нумерації житлових будинків (а.с. 17, 18).

Факт належності 1/4 спадкового будинковолодіння спадкодавцю ОСОБА_4 підтверджується копіями технічних паспортів на дане спадкове будинковолодіння за 2007 та 2015 роки (а.с. 19-22, 23-26) та копією погосподарських книг по с. Хижинці Вінницького району Вінницької області (а.с. 29-34).

Станом на 15.04.1999 року двір, в якому розташований житловий будинок по АДРЕСА_1 відносився до категорії колгоспних, що також підтверджується копіями вищезазначених погосподарських книг (а.с. 29-34). Членами колгоспного двору на цю дату були спадкодавець ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1, дочка позивача ОСОБА_3 та онук позивача ОСОБА_2, які набули право власності на майно колгоспного двору, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, і частка кожного члена колгоспного двору складала 1/4 його частини, що підтверджується копією рішення № 114 виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 26.07.2007 року (а.с. 16), копією свідоцтва НОМЕР_6 про право власності від 17.09.2007 року (а.с. 15) та копіями технічних паспортів на дане спадкове будинковолодіння за 2007 та 2015 роки (а.с. 19 - 26). ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не набули права власності на майно колгоспного двору, так як ОСОБА_12 став членом двору 03.02.1992 року, а ОСОБА_13 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3, що не заперечується сторонами.

Згідно ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинних на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності та розмір частки члена колгоспного двору визначався, виходячи з рівності часток всіх членів двору.

Проте, оформити в нотаріальній конторі право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 спадкового будинковолодіння позивач також не має можливості, оскільки з листа державного нотаріуса Вінницької районної нотаріальної контори Когутницького Є.В. за № 410/02-17 від 19.02.2015 року вбачається, що відповідно до п. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність ОСОБА_4 припинилась в зв'язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_2, а правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на нерухоме майно був виданий 17.09.2007 року та зареєстрований 12.10.2007 року (а.с. 15), тобто після смерті ОСОБА_4 (а.с. 35).

В зв'язку з зазначеним позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення № 114 виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 26.07.2007 року в частині оформлення права власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 та визнати частково недійсним видане 17.09.2007 року на підставі вказаного рішення свідоцтво про право власності НОМЕР_6 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в частині права власності ОСОБА_4 на 1/4 частину будинку (а.с. 15, 16), оскільки відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність ОСОБА_4 припинилась в зв'язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_2, а рішення виконкому в частині оформлення права власності і свідоцтво про право власності на нерухоме майно були прийняті та видані після її смерті.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно з ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

З огляду на зазначене суд вважає, що зазначена вимога позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення виконкому сільської ради в частині оформлення права власності на 1/4 частину житлового будинку, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності також підлягає до задоволення.

Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Таким чином, судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 на законних підставах володіла та користувалась належною їй часткою спадкового будинковолодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняв спадщину після її смерті.

Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнений (а.с. 6, 7).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року, постановою Пленуму ВСУ № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, ст.ст. 21, 328, 1261, 1218, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 158, 174, 212-215, 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області, сертифікату серії НОМЕР_3 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога», розміром 1,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданого Вінницькою районною державною адміністрацією 15 січня 1997 року на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 30 жовтня 1996 року № 551 на ім'я ОСОБА_4 та зареєстрованого 16 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_5.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право в порядку спадкування за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога», розміром 1,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало його матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області, згідно з сертифікатом серії НОМЕР_3 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога», розміром 1,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданим Вінницькою районною державною адміністрацією 15 січня 1997 року на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 30 жовтня 1996 року № 551 на ім'я ОСОБА_4 та зареєстрованого 16 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_5.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 114 виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 26.07.2007 року в частині оформлення права власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ОСОБА_4.

Визнати частково недійсним видане 17 вересня 2007 року, на підставі рішення № 114 виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 26 липня 2007 року, свідоцтво про право власності НОМЕР_6 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в частині права власності ОСОБА_4 на 1/4 частину будинку.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, до складу якого входять житловий будинок літ. «А», ганок, козирок, гараж літ. «Б», сарай літ. «В», погріб з шиєю літ. «п/Г», літня кухня, сарай літ. «Г», хвіртка № 4, ворота № 5, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська