Малиновський районний суд м.Одеси
Справа № 2-7108/10
27 жовтня 2010р. Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Вербицької Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Солтис О.Ю..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання рівними частки кожного співвласника на квартиру на праві спільної сумісної власності, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності за нею на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1, а також визнання рівними часток між співвласниками в квартирі АДРЕСА_1. Тобто, вона також просила визнати, що частки в квартирі між нею, ОСОБА_1. та її померлим сином ОСОБА_2. є рівними.
В судовому засіданні представник позивачки пояснила, що її довіритель ниці, ОСОБА_3, та її сину - ОСОБА_2, на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_2. Інших співвласників не було. ОСОБА_2 помер ІЗ грудня 1997р. Після його смерті спадщину, окрім позивачки ОСОБА_1, прийняли ще й двоє його дочок - ОСОБА_1 та ОСОБА_4. Позивачка забажала оформити договір дарування належних їй часток (1/6 - в порядку спадкування та 7/ - як співвласника) в спірній квартирі, але їй було відмовлено в нотаріальній конторі, оскільки відсутнє визначення конкретної частки померлого сина у спірній квартирі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутності.
Згідно ст. 224 ЦПК України заочне рішення ухвалюється в разі, якщо не з'явився відповідач і не надав гіри цьому заяви про розгляд справи у його відсутності. В даному випадку відповідач представник Одеської міської ради - не з'явився, проте надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутності, а тому су д постановляє по справі повне рішення.
Суд, огляну вши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково.
Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Про що видане свідоцтво про право власності на житло і зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 3-549 на підставі розпорядження органу приватизації від 8 квітня 1993р. за № 5849. Право власності було зареєстровано за ними в КП «ОМБТ1 та РОП» за № 69 гір сгр.4 р. 119 від 24 березня 1994 року без зазначення відповідних часток, (а.с.5-6).
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 - матір, а ОСОБА_5 надій Іванович - син. були членами однієї родини, а відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про власність" вищевказана квартира належить всім співвласникам на підставі спільної сумісної власності, оскільки була придбана в результаті їх сумісної праці. Суд враховує, що письмової угоди про інше між ними не встановлено.
13 грудня 1997р. помер ОСОБА_2, про що відділом ЗАГС адміністрації м. Находка Приморського краю Російської федерації був зроблений актовий запис 1713 (а.с. 15) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 травня 1999р., виданого нотаріусом Паходкінського нотаріального округу 1 Іриморського краю ОСОБА_6 спадкове майно, на яке видано дане свідоцтво складає У частину в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2, (а.с.17). Оскільки за прийняттям спадщини після смерті ОСОБА_2 звернулись три особи - ОСОБА_1 (мати), ОСОБА_4 (донька), ОСОБА_7 (донька), тому майно вони успадковують в рівних частках, тобто по 1/3 частини від половини спірної квартири. Право власності за ОСОБА_1 на 1/6 частину квартири в порядку спадкування зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОП» від 18.10.2000р. за № 380пр.-стр. 138-р.№ 1 19.
Більш того, за ОСОБА_1 зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.
Як пояснила в судовому засіданні представник позивачки, ОСОБА_1 бажає подарувати своєму синові належну їй частку квартири, але не може, у зв'язку із відмовою нотаріуса, оскільки в свідоцтві про право власності на квартиру, не вказані частки у власності, а лише зазначено про спільну сумісну власність.
Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Визначаючи самі частки в спільному майні родини, суд керується п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності". Цією нормою передбачено, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те. що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Отже, квартира, зареєстрована за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, належить їм в рівних частках, тобто по 14 частині квартири АДРЕСА_1 кожній.
В частині позову щодо визнання права власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 суд відмовляє позивачці, оскільки право власності вже зареєстровано за нею в КП «ОМБТІ та РОН» за № 1 19 в книзі 69нр.-4; 380пр.-138 від 28.05.2008р. (а.с. 1 1).
Керуючись ст. ст. 372 ЦК України, ст. 10. 11. 60. 209, 213-215 ЦІ1К України, суд, -
Визнати частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 08.04.1993р. УЖКГ виконкому Одеської міської ради, рівними.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі до Малиновського районного суду м.Одеси апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня проголошення, а особами, що приймали участь, азе не були присутні в судовому засіданні - на протязі 10 днів з дня отримання повного тексту рішення.

Г оловуючий

ОСОБА_8