Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/254/15-ц

23 липня 2015 року смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Гутича П.Ф.

з участю секретаря Остапишин І.Р.

позивачки ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

та її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Богородчанського районного нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання недійсним заповіту та свідоцтв про право на спадщину за заповітом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6, діючи за довіреністю та в інтересах ОСОБА_4 і ОСОБА_1, звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, вчиненого ОСОБА_7 та посвідченого приватним нотаріусом Богородчанського районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_5 08 липня 2014 року. Даним заповітом ОСОБА_7 розпорядилась своїм майном на випадок смерті в користь ОСОБА_2

Вважає, що за станом здоровя заповідачка не могла підписати заповіт.

19 березня 2015 року ОСОБА_6, діючи від імені довірителів, подав до суду додаткову позовну заяву, в якій просив визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 та банківські вклади у ПАТ КБ «ПриватБанк», видані приватним нотаріусом ОСОБА_5 09 лютого 2015 року на підставі оскаржуваного заповіту.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представники позивачів позов підтримали та пояснили, що на момент складання заповіту ОСОБА_7 була хвора. Перед цим перебувала на стаціонарному лікуванні в Богородчанській ЦРЛ, тому не в змозі була власноруч підписати заповіт.

Оскільки заповіт підписаний не ОСОБА_7, а іншою особою, просили визнати його недійсним.

Так як на підставі цього заповіту відповідачці були видані свідоцтва про право на спадкове майно: 1/2 частку квартири АДРЕСА_1; банківські вклади у Богородчанському відділенні №1 та відділенні «Привокзальне» Івано-Франківської філії ПАТ КБ «ПриватБанк», то просять визнати їх недійсними.

В судове засідання 15 та 23 липня 2015 року представники позивачів повторно не зявились, хоча про місце і час розгляду справи належним чином повідомлялися.

Відповідачка та її представники позов не визнали та пояснили, що померла ОСОБА_7 особисто підписала заповіт. Під час хвороби і до моменту смерті ОСОБА_2 здійснювала догляд за заповідачкою. 08 липня 2014 року ОСОБА_7 попросила відповідачку запросити додому нотаріуса, що вона і зробила. Заповідачка, не дивлячись на те, що була хвора, взмозі була підписати документи. Вона могла вільно спілкуватись, чітко ставила запитання та відповідала на них.

Залучена судом до участі у справі як третя особа приватний нотаріус Богородчанського районного нотаріального округу ОСОБА_5 вважає, що позов безпідставний.

Вона в судовому засіданні пояснила, що 08 липня 2014 року приблизно біля 15 год. в приміщення нотаріальної контори зайшла відповідачка у справі ОСОБА_2 та передала їй прохання ОСОБА_7 прийти до неї додому з метою складання заповіту. Прийшовши в квартиру, побачила, що ОСОБА_7 лежала в ліжку, так як була хвора.

Не дивлячись на хворобу, заповідачка розуміла значення своїх дій. Попросила скласти заповіт на користь ОСОБА_2 Після складання заповіту ОСОБА_7 прочитала його вголос та підписала. Також вчинила підписи в книзі вчинення нотаріальних дій.

В лютому 2015 року на підставі заповіту вона видала ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом:1/2 частку квартири та банківські внески.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Встановлено, що 08 липня 2014 року приватним нотаріусом Богородчанського районного нотаріального округу ОСОБА_5 від імені ОСОБА_7 було складено заповіт, за яким заповідачка на випадок смерті розпорядилась своїм майном та призначила спадкоємцем ОСОБА_2

У звязку з хворобою заповідачки заповіт було складено та посвідчено вдома.

12 липня 2014 року ОСОБА_7 померла.

09 лютого 2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом: на 1/2 часку квартири АДРЕСА_2 та банківські вклади: в сумі 4521 грн. 11 коп., що знаходиться на рахунку №0584 у Богородчанському відділенні №1 Івано-Франківської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» та в сумі 1360 грн. 69 коп., що знаходиться на картковому рахунку №670319 у відділенні «Привокзальне» цієї ж філії.

Посилання позивачів та їх представників на те, що заповіт підписаний не ОСОБА_7, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.

Неповнолітня ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що під час хвороби її тітки ОСОБА_7, вона кожний день навідувалась до неї. Одного дня в її присутності ОСОБА_7 попросила ОСОБА_2 покликати нотаріуса, що та і зробила. Коли нотаріус прийшла у квартиру, вона, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 їли морозиво, яке вона купила на прохання тітки. Нотаріус попросила їх з ОСОБА_2 вийти з кімнати, в якій лежала ОСОБА_7 В кімнаті нотаріус пробула більше півгодини.

Свідок ОСОБА_9 показала, що ОСОБА_7 була виписана з лікарні по її бажанню та зі згоди лікуючого лікаря.

Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи №148 від 30 квітня 2015 року, підпис у заповіті від імені ОСОБА_7М, посвідченому 08 липня 2014 року приватним нотаріусом Богородчанського районного нотаріального округу ОСОБА_5, виконаний ОСОБА_7

Ознак, які б свідчили про вплив збиваючих факторів зовнішнього чи внутрішнього характеру на виконавця підпису у заповіті, не виявлено.

Вирішити питання: чи виконано підпис у реєстрі нотаріальних дій за 08 липня 2014 року ОСОБА_7, чи іншою особою, не є можливим по причині невиявлення стійкої сукупності ознак, що дає можливість встановити наявність або відсутність тотожності.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_7 хворіла, слабо розмовляла, не можуть бути підставою для визнання заповіту недійсним.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Суд вважає, що оспорюваний заповіт відповідає вимогам щодо його форми та посвідчення.

Отже відсутні підстави для визнання його недійсним. Відповідно немає також підстав для визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих на його підставі.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 не має право на спадкування, оскільки не є сином покійної ОСОБА_7 та не відноситься до будь-якої черги спадкоємців за законом. Тому внаслідок вчинення заповіту не порушено його права.

На підставі ст.ст. 203; 207; 1257 ЦК України, керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд

р і ш и в:

В позові ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Богородчанського районного нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання недійсним заповіту та свідоцтв про право на спадщину за заповітом відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою - протягом 10 днів з дня проголошення рішення, позивачем ОСОБА_4, третьою особою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий