справа № 619/673/15-ц
провадження №2/619/653/15
УХВАЛА

20 лютого 2015 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Болибок Є.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності,

установив

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 на земельні частки (паї): 1-ий пай розміром 6,5701 умовних кадастрових Га, за адресою: Харківська область Дергачівський район Слатинська селищна рада КСП «НИВА» ділянка № 453, про що видано державний акт на право приватної власності серії ХР №085771 на рілля, площею 5,6393га за кадастровим №:05:000:0169 та на пасовища, площею 0,9308га за кадастровим №:04:000:0399; 2-ий пай розміром 0,7579 умовних кадастрових га, за адресою: Харківська область Дергачівський район Слатинська селищна рада КСП «НИВА» ділянка №453, про що видане державний акт на право приватної власності серії ХР №085012 на сіножаті за кадастровим №:02:000:0158.

Позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України.

Згідно п. 6 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Пленум Верховного суду України в п.7 своєї постанови №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», розяснив судам, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Пленум Верховного суду України в п.23 своєї постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», розяснив судам, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У позовній заяві не зазначені докази, які підтверджують про відповідне звернення позивача до нотаріальної контори та відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Згідно ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.16 своєї постанови №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року розяснив судам, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною пятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Згідно п.п.1) п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VIII, мінімальна заробітна плата з 1 січня 2015 року встановлена в розмірі 1218 гривень.

Згідно п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Так як позивачем зазначена ціна позову 183197 гривень, то йому необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1831,97 грн.

До позовної заяви не додана квитанція про сплату судового збору.

Так як позивач не сплатив судовий збір, то йому необхідно сплатити зазначену суму за наступними реквізитами: рахунок №0200, отримувач: УДКСУ у Дергачівському районі Харківської області, код отримувача: 37981703, банк отримувача: ГУ ДКСУ в Харківській області, код банку: 851011.

Згідно ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст.121 ч.1, 208-210 ЦПК України, суддя -

постановив

Позовну заяву ОСОБА_1 до Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви та надати строк п'ять днів з дня отримання ним ухвали для їх усунення.

Роз'яснити позивачу, що у разі не виконання вимог, визначених статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява буде вважатися неподаною і повернена позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.А. Болибок