АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5165/15 Справа № 199/4729/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Якименко Л. Г. Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.,

за участю секретаря - Видюкової Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, посилаючись на те, що з 16.11.2002р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, актовий запис №224, який рішенням суду від 16.07.2014р. був розірваний Від шлюбу мають двох дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. В період шлюбу ними було придбано рухоме і нерухоме майно, а саме: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; домоволодіння АДРЕСА_4; автомобіль Mercedes-BENZ VITO, реєстраційний номер НОМЕР_1, і оскільки у несудовому порядку вони не дійшли згоди щодо поділу вказаного майна, а тому позивач просила суд визнати за нею право власності на ? частину АДРЕСА_1, на ? частину АДРЕСА_2, на ? частину домоволодіння АДРЕСА_4, стягнути з ОСОБА_2 на свою користь компенсацію вартості ? частини автомобіля Mercedes-BENZ VITO в сумі 79 477,50грн., вартість якого згідно з висновком складає 158 955грн., також 800 грн. витрат за складання висновку про оцінку майна та 3 654грн. судового збору.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2015р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 до ОСОБА_2 наступне майно: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; домоволодіння АДРЕСА_4, та автомобіль Mercedes-BENZ VITO, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Поділено спільне майно між подружжям ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в рівних частках.

Визнано за ОСОБА_3, право власності на ? частину АДРЕСА_1, загальною площею 60,8кв.м., житловою площею 35,2кв.м., та складається з: 1-а кімнати 11,9кв.м., 2-а кімнати 7,8кв.м., 3-а кімнати 15,5кв.м., кухні площею - 9,5кв.м., коридору площею - 9,8кв.м., вбиральні площею - 4,4кв.м., балкону І - 0,7кв.м., лоджії ІІ - 1,2кв.м.

Іншу ? частину АДРЕСА_1 залишено у власності ОСОБА_2

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину АДРЕСА_2, загальною площею 31,1кв.м., житловою площею 14,0кв.м, та складається з: 1 кімнати 14,0кв.м., кухні - 5,9кв.м., коридору - 7,2кв.м., вбиральні (поєднаної) - 2,9кв.м., балкону І - 0,7кв.м., лоджії ІІ - 1,2кв.м.

Іншу ? частину АДРЕСА_2 залишено у власності ОСОБА_2.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_4, до складу якого входять: А-1 - житловий будинок загальною площею 71,1кв.м.; веранда площею - 15,9кв.м; козирок; гараж площею 22,1кв.м., літня кухня площею 17,2кв.м.; сарай площею 15,8кв.м.; баня площею 13,3кв.м.; туалет 1,0кв.м; хвіртка 1,0кв.м.; ворота 5,8кв.м.; мостіння 9,2кв.м.

Іншу ? частину домоволодіння АДРЕСА_4 залишено у власності ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості ? частини автомобіля Mercedes-BENZ VITO, реєстраційний номер НОМЕР_1, в сумі 79 477,50грн., 800грн. витрат за складання висновку про оцінку майна та 3654грн. судового збору, а всього 83 931,50грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким будуть враховані окрім заявленого нерухомого майна до поділу також і борги подружжя та інтереси малолітніх дітей, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 16.11.2002р. до 16.07.2014р. перебували у шлюбі.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружин та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до вимог ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 Сімейного Кодексу України у випадку поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та жінки вважаються рівними, якщо інше не зазначено домовленістю між сторонами або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 370 ЦК України, частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно роз'яснень п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що сторонами в період шлюбу було придбано майно, а саме: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; домоволодіння АДРЕСА_4; автомобіль Mercedes-BENZ VITO, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Встановивши, що спірне майно сторонами було придбано за спільні кошти в період перебування їх в шлюбі, суд правильно прийшов до висновку про визнання спільною сумісною власністю подружжя АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; домоволодіння АДРЕСА_4 та автомобіль Mercedes - BENZ VITO, реєстраційний номер НОМЕР_1, та визнав за позивачем по справі ОСОБА_3 право власності на: ? частину АДРЕСА_1, іншу ? частину вказаної квартири залишив у власності ОСОБА_2; право власності на ? частину АДРЕСА_2; залишивши іншу ? частину вказаної квартири у власності відповідача; та визнав за ОСОБА_3 право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_4, залишивши іншу ? частину домоволодіння АДРЕСА_4 у власності відповідача по справі.

Крім того судом першої інстанції було встановлено, що відповідач продав автомобіль Mercedes - BENZ VITO, реєстраційний номер НОМЕР_1, і частину коштів від продажу автомобіля він не передавав позивачу по справі, а тому встановивши вказані обставини, суд правильно прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації вартості ? частини автомобіля в сумі 79 477,50грн., і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що судом ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права з посиланням на те, що судом при вирішенні питання про розподіл майна подружжя не було враховано боргові зобов'язання подружжя перед іншими особами та банківськими установами, не свідчать про незаконність судового рішення, оскільки суд розглядає справи згідно ст. 11 ЦПК України за заявою особи, поданої відповідно до вимог цього Кодексу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, тоді як ОСОБА_2 не звертався до суду з позовом до ОСОБА_3 з відповідними позовними вимогами з цього приводу, і не позбавлений можливості звернутись з такими вимогами у майбутньому.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що судом ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права з посиланням на те, що за судовим рішенням було визнано право власності на ? частину автомобіля і одночасно вирішено питання про стягнення грошової компенсації вартості ? частини автомобіля безпідставні, оскільки судом не вирішувалось питання про визнання за ОСОБА_3 право власності на ? частину автомобіля, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що автомобіль відповідачем було відчужено.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що судом ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права з посиланням на те, що судом не було вирішено питання про зупинення провадження по справі до розгляду іншої вправи про визначення місця проживання дітей не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Таким чином рішення суду відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, а апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає відхиленню, оскільки наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 303,304,308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: