Справа № 136/1191/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"27" серпня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Мочульської Л. Т.

за участю секретаря Квашук О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ПРО ВИЗНАННЯ ОСОБИ ТАКОЮ, ЩО ВТРАТИЛА ПРАВО КОРИСТУВАННЯ ЖИТЛОВИМ ПРИМІЩЕННЯМ.

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1. Відповідач - колишня дружина - була зареєстрована в його будинку і проживала там до 2013 року, після чого, виїхала для проживання в інший будинок Калинівського району. З того часу в ньому не проживає, але з реєстраційного обліку не знялась, що порушує права позивача, як власника будинку. В зв'язку з цим він просить визнати відповідача такою, що втратила право користування його житловим будинком.

В судове засідання позивач не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та судовий збір з відповідачки стягувати не бажає.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, згодна на виписку з будинку позивача. Просила розгляд справи провести без її участі.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У зв'язку з цим, дослідивши надані суду докази та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що справу можливо заслухати у відсутності сторін.

Дослідивши надані суду докази та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 05 червня 2006 року власником цілого житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 ( а.с. 4) - є ОСОБА_1.

Відповідач - колишня дружина позивача. У відповідності до рішення Липовецького районного суду від 20.03.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано.

З довідки № 277 від 05.07.2015 року видана виконкомом Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області вбачається, що за адресою в житловому будинку в АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_1, зареєстрована колишня дружина власника - ОСОБА_2

Василівна, яка з лютого 2013 року там не проживає, не користується ним, не підтримує у належному стані (а.с. 8).

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з положеннями ст. 405 ЦК України - Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.167 ЖК України, якщо із жилого приміщення в будинку, що належить громадянинові на праві приватної власності, вибуває наймач, то договір найму жилого приміщення вважається розірваним, а він втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Правовідносини, що виникли між сторонами є житловими та цивільними і врегульовані ст. 405 ЦК України.

Приймаючи до уваги, що відповідачка перестала бути членом сім'ї позивача, майже 2 з половиною роки в житловому будинку, що належить позивачеві - не проживає, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_1.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову

Статтею 130 частиною 4 ЦПК України передбачено ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову відповідачем, в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.

На підставі ст. 150, 167 ЖК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 169, 209-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в житловому будинку НОМЕР_2, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л. Т. Мочульська