№ 336/5071/15-ц
пр. № 2/336/2489/2015
УХВАЛА

Іменем України

23 липня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» про визнання недійсними договору про відступлення права вимоги та зобов'язання прийняти суму залишкової заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль», вказуючи, що 07.06.2007 року між ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 014/17-37/1048-32, за яким позивач отримала 3000 доларів США. 24.11.2011 року між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ПАТ «ОСОБА_3 кредит» укладений договір відступлення права вимоги № 114/9, за яким вимоги за кредитним договором відступлені ПАТ «ОСОБА_3 кредит». По суті заявлених вимог просить визнати недійсним договір про відступлення права вимоги № 114/9 від 24.11.2011 року, зобовязати відповідача прийняти у позивача залишок заборгованості у розмірі 9426,99 гривень.

Позивач, подаючи позов до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, посилався на те, що такий спір підсудний саме Шевченківському районному суду м. Запоріжжя відповідно до ст. 110 ч. 5 ЦПК України, оскільки є позовом про захист прав споживачів.

Водночас, вивчивши позовну заяву та сутність заявлених вимог суд не може погодитись з такою позицією позивача у зв'язку з наступним.

Стаття 110 ч. 5 ЦПК України вказує, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Натомість позивач просить визнати недійсним договір, стороною якого не являється та який не регулюється нормами Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023 від 12.05.1991 року визначені права споживачів під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб.

Споживачем у розумінні ст. 1 п. 22 Закону України № 1023 є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Так, стаття 514 ЦК України вказує, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем же заявлено вимоги про визнання недійсними договору про передання права вимоги за кредитним договором.

Такі вимоги не пов'язані з правами споживача та виникли не з приводу реалізації позивачем своїх прав як споживача при виконанні кредитного договору.

Позивачем не заявляється будь-яких вимог щодо самого кредитного договору.

Визнання недійсним договору про відступлення права вимоги не вплине у будь-який спосіб на зобов'язання сторін за кредитним договором.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не пов'язані із захистом прав споживача, тож підсудність цього позову визначається за загальним правилом, а саме відповідно до вимог ст. 109, 110 ЦПК України.

Стаття 109 ЦПК України вказує, що позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Стаття 110 ч. 7 ЦПК України визначає, що позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням.

Стаття 95 ЦК України вказує, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті ОСОБА_3 Банку України філією ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» на території м. Запоріжжя є Запорізька обласна дирекція Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль", розташована у м. Запоріжжя вул. Тургенєва, 29.

Як вказує ст. 110 ч. 8 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Договір про відступлення права вимоги за кредитним договором не має визначеного місця виконання та може виконуватись у будь-якому місці, враховуючи, що предметом договору є права.

Зважаючи на викладене, підсудність позову повинна визначатись у відповідності до ст. 109 ЦПК України, а саме за місцезнаходженням відповідача.

Відповідач знаходиться у м. Київ, тож розгляд цієї справи територіально не відноситься до підсудності Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Як вказує ст. 121 ч. 3 п. 4 ЦПК України позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому суду.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, що є підставою для повернення позовної заяви позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» про визнання недійсними договору про відступлення права вимоги та зобов'язання прийняти суму залишкової заборгованості повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві негайно, а документи, додані до позовної заяви, після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.І. Дацюк