АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Левенця Б.Б.

РейнартІ.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування, за апеляційною скаргою СабітоваСергія Володимировича в інтересах публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року, -

у с т а н о в и в :

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до

ПАТ «СК «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача в якості відшкодування завданої шкоди та судових витрат грошові кошти у сумі

77 427,84 грн.

В апеляційній скарзі Сабітов С.В. в інтересах ПАТ «СК «Універсальна», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апелянт, зокрема, посилається на ті обставини, що суд дійшов помилкового висновку про обґрунтованість розміру збитків, зазначеного позивачем, та необґрунтованість наданого відповідачем висновку експертного автотоварознавчого дослідження. Також вказує, що ОСОБА_3 є неналежним позивачем у справі, оскільки за договором страхування вигодонабувачем визначено ПАТ «Креді Агріколь Банк», який не наділяв ОСОБА_3 відповідними повноваженнями.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «СК «Універсальна» -

Сабітов С.В. подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Також звернувся до суду з клопотаннями про призначення по справі судової авто товарознавчої експертизи з метою визначення дійсного розміру збитків.

З урахуванням тих обставин, що відповідачем зазначене клопотання у суді першої інстанції не заявлялося, подання нових доказів на стадії апеляційного ____________________________________________________

Справа № 761/9033/14-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/9508/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Гуменюк А.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

розгляду можливе лише при встановленні поважних причин, які унеможливлювали реалізацію стороною її права у суді першої інстанції, а таких обставин при розгляді справи не встановлено, крім того, враховуючи те, що заявником належним чином не обґрунтовано необхідності з'ясування наведених питань, беручи до уваги те, що у справі наявні два висновки спеціалістів, а також ту обставину, що проведення експертизи по справі призведе до затягування її розгляду, судом апеляційної інстанції у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено.

Від ПАТ «Креді Агріколь Банк» на адресу суду надійшла заява, в якій воно просило розглядати справу без участі свого представника.

ОСОБА_3, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

У зв'язку з викладеним колегія суддів вважала за можливе слухати справу у відсутність вказаних сторін на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом пунктів 2 та 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 5 серпня 2013 року між позивачем ОСОБА_3, відповідачем ПАТ «СК «Універсальна», вигодонабувачем ПАТ «Креді Агріколь Банк» було укладено договір № 3111/230/103220 добровільного страхування наземного транспорту, предметом страхування за яким став автомобіль марки «Toyota Avensis», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 3-7).

Також встановлено, що 1 вересня 2013 року о 22 год. 30 хв. на вулиці Леніна у місті Сміла Черкаської області сталося ДТП, внаслідок чого автомобіль марки «Toyota Avensis» отримав механічні пошкодження. Про вказаний факт свідчить Довідка № 124, видана ІДПС ВДАІ Смілянського МВ (а.с. 41).

7 жовтня 2013 року позивач ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «СК «Універсальна» із заявою про сплату страхового відшкодування (а.с. 40).

ПАТ «СК «Універсальна» прийнято рішення про визнання випадку страховим та визначення розміру страхового відшкодування згідно п. 10.7.1.1. договору

№ 3111/230,103220 добровільного страхування наземного транспорту від 5 серпня 2013 (а.с. 45).

Згідно з платіжним дорученням № 49660 від 11 січня 2014 року відповідач ПАТ «СК «Універсальна» перерахував на рахунок вигодонабувача ПАТ «Креді Агріколь Банк» страхове відшкодування в сумі 33 745 грн. 48 коп. (а.с. 46).

Частиною першою статті 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до пункту 1.16 договору сторони погодили, що розрахунок суми страхового відшкодування може бути здійснений згідно з калькуляцією СТО, запропонованою страховиком (а.с. 3-7).

Згідно з висновком за результатами експертного автотоварознавчого дослідження від 9 вересня 2013 року № 188, складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на замовлення позивача ОСОБА_3, вартість матеріальних збитків, заподіяних при ДТП автомобіля «Toyota Avensis», з ПДВ без урахування втрати товарної вартості складає 110 414,39 грн. (а.с. 9-12).

За змістом висновку № 068/13 експертного автотоварознавчого дослідження з питання про визначення вартості відновлювального ремонту аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу та його ринкової вартості на час пошкодження, складеного 22 листопада 2013 року судовим експертом-автотоварознавцем

ОСОБА_8 на замовлення ПАТ «СК «Універсальна», вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля «Toyota Avensis», пошкодженого під час дорожньо-транспортної пригоди 1 вересня 2013 року становить 130 296,15 грн. (а.с. 47-51).

У заяві позивача на добровільне страхування наземного транспорту, що є додатком № 2 до договору, зазначено, що вартість автомобіля «Toyota Avensis» на момент укладення договору становить 170 000,00 грн. (а.с. 39).

Відповідно до пункту 1.3. договору страхова сума встановлена у розмірі 170 000,00 грн. (а.с. 3-7).

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що ПАТ «СК «Універсальна» неправомірно було відмовлено ОСОБА_3 у виплаті страхового відшкодування у розмірі 110 406,62 грн., чим порушено свої зобов'язання за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, у зв'язку з чим різниця між виплаченою сумою страхового відшкодування, та сумою, вказаною позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу п'ятого та шостого частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється в межах вартості майна на момент укладення договору.

Згідно з пунктом третім Постанови Кабінету Міністрів України № 1440 від 10 вересня 2003 року «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», прямі збитки - це поточна вартість витрат на відтворення, заміщення або відшкодування ринкової вартості об'єкта оцінки без урахування неотриманих майбутніх вигод.

Відповідно до пункту 1.3. Договору страхова сума встановлена у розмірі 170 000,00 грн.

Відповідач перерахував на рахунок вигодонабувача страхове відшкодування в сумі 33 745,48 грн.

При визначенні розміру страхового відшкодування відповідач, брав до уваги, що вартість автомобіля «Toyota Avensis» на момент укладення договору становила 170 000,00 грн., а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 130 296,15 грн., керуючись при цьому пунктом 10.7.1. договору, де зазначено, що при конструктивній загибелі ТЗ (коли вартість відновлювального ремонту (з ПДВ) перевищує 75% дійсної вартості транспортного засобу на момент укладення Договору страхування), страхове відшкодування визначається за рішенням страховика як: страхова сума за вирахуванням зносу транспортного засобу за період дії Договору, встановленої франшизи та вартості залишків пошкодженого транспортного засобу, визначеної шляхом вивчення попиту та пропозиції на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн-аукціон з продажу автомобілів чи аналогічні аукціони) або шляхом здійснення оцінки майна/експертного дослідження (у випадку відсутності попиту/пропозиції на ринку). Майнові права на транспортний засіб у цьому випадку залишаються у страхувальника. При цьому страховик гарантує організацію продажу залишків страхувальником впродовж 2 місяців, а також зобов'язується здійснити доплату за нереалізовані в цей строк залишки, так, як би їх вартість дорівнює нулю.

Відповідно до пунктів 3.3.5, 3.3.9, 3.3.15 договору страховик не відшкодовує збитки, заподіяні додатковому обладнанню, яке не застраховане цим договором, та вартість робіт, пов'язану з його встановленням; витрати на паливно-мастильні, миючі, фільтруючі матеріали, заправні технологічні рідини, гази, гальмівні колодки; виконання робіт, що викликані технологічною необхідністю.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 76 661 грн. 14 коп., що становить різницю між прямими збитками у розмірі 110 406 грн. 62 коп. та фактично сплаченою сумою страхового відшкодування у розмірі 33 745 грн. 48 коп.

Як вбачається з пояснень сторін, вірно встановлено судом першої інстанції та підтвердилося під час апеляційного розгляду справи, при складені калькуляції розрахунку вартості відновлювального ремонту належного позивачеві автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, судовим експертом автотоварознавцем ОСОБА_8 у висновку № 068/13 експертного автотоварознавчого дослідження від 22 листопада 2012 року до переліку збитків помилково було включено позиції, зазначені у Таблицях № 1-№ 3, які не є прямими збитками і тому, відповідно на їх суму має бути зменшено вартість відновлювального ремонту.

При цьому судом вірно було взято до уваги наведені позивачем розрахунки, відповідно до яких сума прямих збитків, спричинених останньому за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, склала 110 406,62 грн., що менше 75% вартості автомобіля.

Таким чином, конструктивної загибелі транспортного засобу, згідно з пунктом 10.7.1 договору не відбулося.

Також суд обґрунтовано вважав, що франшиза у розмірі 8 500,00 грн. не вираховується відповідно до пункту 1.7 договору.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, оцінивши зібрані по справі докази у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов законних та обґрунтованих висновків про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у сумі, яка дорівнює розміру прямих збитків.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що згідно з умовами договору добровільного страхування наземного транспорту має місце конструктивна загибель автомобіля «Toyota Avensis», є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, зокрема висновком № 068/13 від 22.11.2012 експертного автотоварознавчого дослідження судового експерта-автотоварознавця ОСОБА_8, запропонованого страховиком ПАТ «СК «Універсальна», за виключенням деталей та робіт, що не є прямими збитками страхувальника.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не залучив у якості третьої особи ПАТ «Креді Агріколь Банк», яке є вигодонабувачем за договором

№ 3111/230/103220 добровільного страхування наземного транспорту від 5 серпня 2013 року, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки договір страхування надає третій особі право вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, але не покладає на нього обов'язків останнього.

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту вигодонабувачем є ПАТ «Креді Агріколь Банк».

Відповідно до п. 9.8.1. договору страхове відшкодування здійснюється страховиком за обов'язковим письмовим погодженням з вигодонабувачем: безпосередньо страхувальнику (вигодонабувачу).

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що звертаючись до страховика ОСОБА_3 із заявою про сплату страхового відшкодування згідно з договором страхування, останній просив стягнути страхове відшкодування шляхом перерахування коштів на погашення кредиту (а.с. 40).

Крім того, у заяві ПАТ «Креді Агріколь Банк» до апеляційного суду про розгляд справи без його участі, вказує на те, що станом на 9 вересня 2015 року заборгованість ОСОБА_3 перед банком повністю погашена.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не відносяться до підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Судом також вірно вирішено питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції законними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Судом повно та всебічно з'ясовано фактичні обставини, вірно встановлено правовідносини сторін та правильно застосовано відповідну норму закону, що їх регулює, з огляду на що апеляційна скарга має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Сабітова СергіяВолодимировича в інтересах публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Б.Б. Левенець

І.М. Рейнарт