Номер провадження: 22-ц/785/5764/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Давидова Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 січня 2015 року,

встановила:

У вересні 2014 р. публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі Банк) звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 006/214/2К/І-12 від 03.12.2012 р. (далі - Кредитний договір) на загальну суму 333 142,63 грн., яка складається з: - заборгованість по кредиту строкова 289 900,72 грн.; - заборгованість по кредиту прострочена 39 618,04 грн.; - заборгованість по процентам поточна 634,68 грн.; - заборгованість по процентам прострочена 2 989,19 грн.; - штраф за невиконання умов договору іпотеки від 03.12.2012 р. 631, 50 грн..

Позовні вимоги Банк обґрунтовував тим, що за умовами кредитного договору відповідач отримав у Банку кредит у сумі 403 600,72 грн., строком до 02.11.2018 р., зі сплатою 1,0 % річних за користування кредитом та 16,0% за прострочену заборгованість по кредиту. Повернення кредиту, сплата процентів повинно здійснюватися шляхом сплати кожного місяця 5 685,00 грн..

Позичальник свої обовязки з повернення кредиту, сплати процентів не виконав. Станом на 26.08.2014 р. виникла заборгованість у вищевказаному розмірі. На направлені Банком 08.01.2014 р., 11.03.2014 р. претензії щодо сплати боргу відповідач не відреагував, борг не погасив.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Банком та Позичальником 03.12.2012 р. був укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки. За умовами договору іпотеки Позичальник зобовязаний на період дії договору застрахувати предмет іпотеки земельну ділянку. Договір страхування предмету іпотеки закінчив свою дію 05.08.2014 р.. Позичальник в подальшому предмет іпотеки не застрахував, у звязку з чим він повинен сплатити на користь Банку штраф у розмірі - 631,50 грн..

Представник позивача в наданій суду заяві повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Справу просила розглянути за відсутності представника Банку, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

В судовому засіданні 04.12.2014 р. представник відповідача ОСОБА_5 заявила клопотання про надання часу для ознайомлення з матеріалами справи, у звязку з чим було оголошено перерву в судовому засіданні до 21.01.2015 р.. Однак, в подальшому ні відповідач, ні його представник для ознайомлення з матеріалами справи не зявились. В судове засідання, призначене на 21.01.2015 р., будучи сповіщеними, не зявилися. Причини неявки не повідомили, заяв та клопотань не надали.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21.01.2015 р. позов Банку задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Банку: 1) заборгованість за кредитним договором на загальну суму 333 142,63 грн., яка складається з: - заборгованості по кредиту строкова 289 900,72 грн.; - заборгованість по кредиту прострочена 39 618,04 грн.; - заборгованість по процентам поточна 634,68 грн.; - заборгованість по процентам прострочена 2 989,19 грн.; - штраф за невиконання умов договору іпотеки від 03.12.2012 р. 631, 50 грн.; 2) судовий збір у сумі 631,50 грн..

Ухвалою Малиновського районного м. Одеси від 30.03.2015 р. заяву ОСОБА_4 від 24.02.2015 р. про перегляд вищевказаного заочного рішення було залишено без задоволення.

ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про повну відмову в задоволенні позову Банку.

В судове засідання ОСОБА_4 не зявився. Про час і місце розгляду справи особисто та через представника ОСОБА_6 сповіщений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань не надав.

Банк письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав. В судове засідання свого представника не направив. Про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Причини неявки представника не повідомив, заяв та клопотань не надав.

Згідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін, належним чином сповіщених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову Банку, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги Банку є обґрунтованими (а. с. 101 - 103).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про задоволення позову. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам діючого законодавства (ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, ст. ст. 11, 60, 179, 213 ЦПК України). Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Висновки суду першої інстанції зроблені, відповідні правовідносини між сторонами встановлені на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідно до укладеного сторонами кредитного договору відповідач отримав у Банку кредит у сумі 403 600,72 грн., строком до 02.11.2018 р., зі сплатою 1,0 % річних за користування кредитом та 16,0% за прострочену заборгованість по кредиту. Повернення кредиту, сплата процентів повинно здійснюватися шляхом сплати кожного місяця 5 685,00 грн. (а. с. 17 23, 27).

Позичальник свої обовязки з повернення кредиту, сплати процентів не виконав. Станом на 26.08.2014 р. виникла заборгованість у розмірі 333 142,63 грн. (а. с. 11 12). На направлені Банком 08.01.2014 р., 11.03.2014 р. претензії щодо сплати боргу (а. с. 28 31) відповідач не відреагував, борг не погасив.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Банком та Позичальником 03.12.2012 р. був укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки (а. с. 32 37). За умовами п. 3.3.6 договору іпотеки Позичальник зобовязаний на період дії договору застрахувати предмет іпотеки земельну ділянку. Договір страхування предмету іпотеки закінчив свою дію 05.08.2014 р.. Позичальник в подальшому предмет іпотеки не застрахував, у звязку з чим відповідно до п. 4.2 договору іпотеки він повинен сплатити на користь Банку штраф у розмірі - 631,50 грн..

Між сторонами виникли кредитні правовідносини.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори.

За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оскільки встановлено, що відповідач порушив умови кредитного договору в частині повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, у встановлені договором строки не повернув кредит, вірним є висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь Банку суми заборгованості за кредитом. Наявний у справі розрахунок боргу (а. с. 11 12) колегію суддів перевірений, визнаний правильним. Свого варіанту розрахунку боргу апелянт суду не надав. Жодних доводів щодо неправильності розрахунку боргу апеляційна скарга не містить.

Апелянт не надав суду доказів, які б спростовували вищевказані висновки суду першої інстанції. ОСОБА_4 в апеляційній скарзі посилається тільки на відсутність підстав для ухвалення заочного рішення, оскільки представник відповідача вперше не зявився у судове засідання без поважних причин.

Вказані доводи спростовуються матеріалами справи. Про судове засідання на 04.11.2014 р. ОСОБА_4 був сповіщений 31.10.2014 р. (а. с. 45). Представник відповідача ОСОБА_6 направив 04.11.2014 р. до суду телеграму (а. с. 43) про відкладення розгляду справи. У судовому засіданні 04.11.2014 р. (а. с. 46) розгляд справи було відкладено на 04.12.2014 р.. Про судове засіданні на 04.12.2012 р. ОСОБА_4 був сповіщений 13.11.2012 р. (а. с. 49). Представник відповідача ОСОБА_5 04.12.2014 р. надала заяву про відкладення розгляду справи у звязку із вступом у справу нового представника (а. с. 50). Розгляд справи було відкладено на 21.01.2015 р., про що ОСОБА_5 була сповіщена під розписку (а. с. 54). В судове засідання, призначене на 21.01.2015 р., сторони не зявилися (а. с. 59).

Доводів щодо порушення судом норм матеріального права апеляційна скарга ОСОБА_4 не містить (ст. 303 ЦПК України).

За викладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів ОСОБА_4, а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. І. Доценко

ОСОБА_3