АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/8046/14-ц Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/889/К/15 Бондарєва О.І.
Категорія - 24 (I) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.

при секретарі: Петренко К.І.

за участю: представника Комунального житлового підприємства № 1 - Корсун Наталії Михайлівни, Вернигори Антона Володимировича;

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Комунального житлового підприємства № 1 м. Кривого Рогу на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 березня 2015 року по цивільній справі за позовом Комунального житлового підприємства № 1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2014 року Комунальне житлове підприємство № 1 м. Кривого Рогу (далі КЖП № 1 м. Кривого Рогу) звернулося з позовом до ОСОБА_4 та просило стягнути з неї 2185 грн. 04 коп. в рахунок заборгованості за комунальні послуги станом на 01.11.2014 року.

Рішенням Центрально-Міського районного суду від 11 березня 2015 року КЖП № 1 м. Кривого Рогу відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки строк позовної давності було перервано вчиненням дії, а саме сплатою відповідачем 200 грн. у вересні 2012 року.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване, апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 з 29.02.2000 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області (а.с.17), та є споживачем житлово-комунальних послуг, які у період часу з 2003 року по 14.09.2010 року надавались КЖП №1.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2010 року по справі №Б15/191-09 Комунальне житлове підприємство №1 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, що підтверджується ухвалою суду (а.с.5). Ліквідатором КЖП №1 призначено Вернигору В.П.

Споживаючи житлово-комунальні послуги, які надавались позивачем, відповідач належним чином надані послуги не сплачувала, у зв'язку з чим, станом на 01.11.2014 року, за нею обліковується борг, у розмірі 2 185,04 грн.

Отже, між сторонами у справі виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг, які врегульовані Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Обов'язок споживача сплатити надані послуги встановлено ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено позовні вимоги.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Як убачається із наданих суду першої інстанції доказів, позивач належним чином не довів та не надав суду доказів за який саме період утворилась заборгованість в розмірі 2185 грн. 04 коп., тому суд першої інстанції не мав змоги встановити за який саме період утворилась заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачем не доведено позовні вимоги, відповідно до вимог ст.ст.1059,60 ЦПК України.

Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з розрахунку наданого позивачем суду апеляційної інстанції, борг відповідача перед позивачем становить 2185 грн. 04 коп., який утворився за період надання позивачем послуг у період часу з 01 червня 2003 року по лютий 2009 року (а.с.49-65).

Сплив строку позовної давності за вказаною вимогою становить лютий 2012 року, проте з вимогою про стягнення з відповідача вказаної заборгованості позивач звернувся лише в листопаді 2014 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що строк позовної давності було перервано вчиненням дії, а саме сплатою відповідачем 200 грн. у вересні 2012 року колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки вказана сума була сплачена відповідачем після спливу строку позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

У дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

Визнання боржником боргу, в тому числі і його сплата, саме по собі не є доказом визнання ним вимог кредитора і, відтак, не може вважатися перериванням перебігу позовної давності за зазначеними вимогами.

Визнання боржником свого боргу після спливу позовної давності не свідчить про переривання перебігу такої давності.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 212-215 ЦПК України, в достатньо повному обсязі встановив права та обов'язки сторін, що беруть участь у справі, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку і ухвалив обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам закону, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального житлового підприємства № 1 м. Кривого Рогу відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: