Справа №: 398/602/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"21" липня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді Петрової О.Ф.

при секретарі Сніжко І.М.,

за участі представника Олександрійської міської ради

- ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, де третьою особою, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, є Олександрійська міська рада Кіровоградської області в особі служби у справах дітей, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, є Олександрійська міська рада Кіровоградської області в особі служби у справах дітей, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів в твердій грошовій сумі - по 300 грн. на кожну дитинущомісячно.

Мотивуючи свої вимоги, позивач зазначає, що її дочка ОСОБА_3 перебувала у шлюбі із ОСОБА_4 Шлюб розірвано 22 серпня 2001 р.

ІНФОРМАЦІЯ_6 р. у них народилася дочка ОСОБА_5. ОСОБА_6 дочка має ще двох малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_3 не виконує своїх батьківських обов'язків щодо своїх дітей, повністю переклавши їх на неї, ОСОБА_2 З народження діти проживають разом із нею і знаходяться на її повному утриманні. Дочка ОСОБА_9 хоча і являється членом її сім'ї, однак часто та надовго зникає з дому, зловживає алкогольними напоями, ніде не працює і не намагається працевлаштуватися. Дні народження дітей для неї лише черговий привід для вживання алкогольних напоїв. При цьому самих дітей вона із святами не вітає, подарунків не готує. Онуки самі спонукали її, позивачку, до того, щоб вона порушила питання про позбавлення матері батьківських прав.

Батько ОСОБА_10 - ОСОБА_4 майже з народження проживає окремо від дитини - в м.Дніпропетровську. З часу розірвання шлюбу з матір'ю ОСОБА_6 він не приїздив до неї. Онука з власної ініціативи декілька разів приїжджала до батька, сам він ініціативи не виявляв. Він не цікавиться її життям та здоров'ям, не приймає участі у вихованні, а останнім часом не спілкується й засобами зв'язку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала позов повністю та пояснила, що у її дочки ОСОБА_9 був час виправитися, але вона не скористалася цією можливістю. Так, наприклад, з 14 березня по 14 липня 2015 р. ОСОБА_3 була відсутня вдома. Вона зовсім не дбає про дітей. Дочка зловживає алкогольними напоями, вже півтора року перебуває на обліку з приводу алкоголізму, ніде не працює. Дітей утримує вона, ОСОБА_2, за рахунок своєї незначної пенсії, соціальної допомоги на дітей та аліментів від ОСОБА_4 Останній хоча й платить аліменти, однак у вихованні ОСОБА_6 участі не приймає. ОСОБА_10 сама відвідує батька, який проживає в м. Дніпропетровську.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала та пояснила, що вона часто не буває вдома. Має ваду - зловживає алкогольними напоями та перебуває на обліку з приводу алкоголізму. Дійсно, не приділяла належної уваги дітям.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав та пояснив, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_3 Відносини між ними не склалися, і вони розлучилися. Через один - два роки ОСОБА_3 вирішила змінити місце проживання і разом з дочкою ОСОБА_10 переїхала до м. Олександрії. Він проти цього не заперечував, бо дитина такого віку більше потребувала материнської турботи. На той час він сам з огляду на молодий вік ще не був готовий стати батьком. Коли ОСОБА_6 виповнилося приблизно 7 років, в ньому прокинулися батьківські почуття. Він став цікавитися її життям, телефонував колишній дружині і просив зустрічей з дочкою, зустрічався з останньою. Коли донька подорослішала, вона кожного року на канікули приїздила до нього. Після розірвання шлюбу він сплачує аліменти на її утримання. Не залишає поза увагою дні її народження - вітає та дарує подарунки. В зв'язку з тим, що має сім'ю, в складі якої малолітній син, працює на основній роботі та має підробітки, щоб утримувати їх та ОСОБА_6, можливості приїздити до ОСОБА_1 не має. З дочкою підтримує зв'язок за допомогою телефону та під час її приїздів. В соціальних мережах вінз нею не спілкується - не має часу. Йому відомо, що дочка має намір продовжувати навчання, і він її в цьому підтримує. Його дружина не перешкоджає у спілкуванні з його дочкою, але між ними були деякі непорозуміння. Останнім часом дочка та дружина знайшли спільну мову. Від виконання своїх батьківських обов'язків він не ухилявся і вважає, що підстав для застосування ст.164 СК України відносно нього немає.

Представник Олександрійської міської ради як органу опіки та піклування - ОСОБА_1 вважає, що існують підстави для позбавлення батьківських прав обох відповідачів. Позивач ОСОБА_2 довго вагалася з вирішенням питання про позбавлення батьківських прав батьків дітей, але їх поведінка не змінилася на краще, що врешті-решт, спонукало її звернутися до суду з позовом. Батьки неодноразово викликалися на засідання комісії з прав дитини. ОСОБА_3 обіцяла працевлаштуватися, начебто розуміла, що потрібно змінити своє ставлення до дітей, але й поготів.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника органу опіки та піклування - ОСОБА_1, неповнолітню ОСОБА_5, показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги відносно ОСОБА_3 підлягають задоволенню частково, а в позові до ОСОБА_4 слід відмовити.

Суд встановив, що відповідач ОСОБА_3 є матір'ю неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Батьком ОСОБА_5 є відповідач ОСОБА_4. Запис про батька інших дітей здійснено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Мати дітей - відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо них : участі у вихованні не приймає.

Дітьми фактично опікується їх бабуся - позивач ОСОБА_2

Вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги, що відповідно до ч.2,ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї ( ч.5 ст. 150 СК України).

Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч.1 ст. 180 СК України).

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину ( ч.2 ст. 166 СК України).

Суд дійшов висновку, що існують правові підстави, передбачені законом, для позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно її неповнолітніх дітей з огляду на те, що вона ухиляється від її виховання, та для стягнення з неї аліментів на їх утримання.

Такий висновок ґрунтується на поясненнях сторін, представника органу опіки та піклування, неповнолітньої ОСОБА_5, свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, матеріалах справи.

Так, неповнолітня ОСОБА_5, яка відповідно до ст. 171 СК України при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав вислухана судом, пояснила, що її мати ОСОБА_3 вживає алкогольні напо та часто залишає помешкання, в якому вона, ОСОБА_5, проживає разом з матір'ю, бабусею, братом та сестрою. В період канікул вона, ОСОБА_5, неодноразово їздила до батька у м. Дніпропетровськ, проводила з ним дозвілля. Їй було не дуже комфортно у нього, бо відносини з його дружиною у неї не склалися. Вони спілкуються з ним по телефону.

Свідок ОСОБА_11 показала, що вона є сусідкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Остання має трьох дітей, однак ними не опікується і дуже рідко буває вдома. Вона, свідок, часто бачить її в нетверезому стані. ОСОБА_3 з'являється вдома після чергового «загулу», а потім знову зникає. Материнських почуттів у неї немає. ОСОБА_4 якось приїздив: ОСОБА_5 їздила до нього, а потім він привозив її додому.

Свідок ОСОБА_12 показав, що у ОСОБА_3 троє неповнолітніх дітей, однак їх виховує його сусідка ОСОБА_2. Мати не приділяє уваги дітям. З ОСОБА_4 він ніколи не спілкувався.

Про ухилення матері від виховання своїх неповнолітніх дітей свідчать також акти обстеження житлових умов дітей, витяги з протоколів засідань батьківських комітетів та засідань педагогічних рад.

Комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3

Отже, відповідачка дійсно не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку їх до самостійного життя.

Причому, вона свідомо нехтує своїми обов'язками, оскільки жодних перешкод у їх здійсненні їй ніхто не чинить.

Щодо вимог до відповідача ОСОБА_4, то суд вважає, що підстав, передбачених п.2 ч.1 ст. 164 СК України, для позбавлення його батьківських прав не вбачається.

Верховний Суд України в п.16 постанови Пленуму «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. № 3 роз'яснив поняття «ухилення батьків від виконання своїх обов'язків» : ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Суд не вбачає ознак свідомого нехтування ОСОБА_4 своїми обов'язками щодо дочки ОСОБА_10: він надає їй матеріальну допомогу; оскільки проживає в іншому місті, а місце проживання дитини було узгоджено між батьками, - спілкується з нею як шляхом побачень, так і телефонних розмов; проявляє до неї батьківську турботу і в інший спосіб - вітаючи з днем народження та святами.

Враховуючи, що утримання дітей є обов'язком відповідача ОСОБА_3, який покладено на неї законом, але вона ухиляється від його виконання, не працює, то суд присуджує з неї аліменти на їх утримання в розмірі по 1/2 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно.

При цьому суд враховує, що інших дітей вона не має, працездатна, але не працює, тобто взагалі не має доходу.

Підставою ж для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі є наявність нерегулярного, мінливого доходу ( ч.1 ст. 184 СК України).

Відповідно до ч.2 ст. 183 СК України , якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку(доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч.3 ст. 183 СК України).

В зв'язку з задоволенням позову майнового характеру відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України на відповідача ОСОБА_3 покладаються судові витрати на користь держави, від сплати яких позивач звільнена за законом, в розмірі 243 грн. 60 коп.

Від стягнення судових витрат з відповідачів, понесених позивачем ОСОБА_2, остання відмовилася.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, ч.3 ст. 88 , ст.ст.214, 215, п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, є Олександрійська міська рада Кіровоградської області в особі служби у справах дітей, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку м. Олександрії Кіровоградської області, відносно неповнолітніх дітей : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Олександрії Кіровоградської області, на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 4 лютого 2015 р. і до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_6 р.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

В решті позовних вимог до ОСОБА_3 відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір на суму 243 грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя