У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Умнова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини за період з 14 червня 2007 року по 14 листопада 2013 року у розмірі 18 100 грн, а також неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 248 421,46 грн. Позовні вимоги мотивувала тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2007 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Проте відповідач аліменти сплачував несвоєчасно та не у повному обсязі, у зв'язку з чим утворилась вищезазначена заборгованість.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 березня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 23 640 грн, а також заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 18 100 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2015 року рішення місцевого суду скасовано з ухваленням нового рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 51 300 грн неустойки за прострочення сплати аліментів. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Позивач, не погоджуючись з даним рішенням суду апеляційної інстанції подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Дослідивши подані заявником матеріали вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності та неправильності. Обставини, на які посилається заявник не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для відмови у задоволенні частини позовних вимог. У зв'язку з чим, обґрунтовано скасував рішення місцевого суду та вирішив спір по суті.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки за прострочення сплати аліментів.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Умнова