Справа № 383/1606/14-ц
Номер провадження 2/383/54/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області, в складі:

головуючого судді - Бевз О.Ю.,

при секретарі - Оверченко Л.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника відповідача ФГ «Темченко» - Угленко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу №383/1606/14-ц за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства Темченка Миколи Омеляновича про визнання договору оренди землі недійсним,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фермерського господарства Темченка Миколи Омеляновича про визнання договору оренди землі від 27.09.2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та фермерським господарством Темченка Миколи Омеляновича, зареєстрованого у відділі Держкомзему Бобринецького району 05.03.2012 року за №01500, недійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві приватної власності на землю НОМЕР_1 від "19" грудня 2001 року належить земельна ділянка, яка розташована на території Свердлівської сільської ради. Як позивачу стало відомо 27.09.2011р. між нею та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, але позивачка стверджує, що договір оренди землі не підписувала, а тому вважає його недійсним, що і змусило останню звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю пояснивши, що ОСОБА_1 ставить під сумнів підпис на спірному договорі оренди землі від 27.09.2011 року, так як на момент підписання даного договору вона перебувала у місцях позбавлення волі і не могла його підписати.

Представник відповідача Угленко Л.М., щодо задоволення позовних вимог заперечила в повному обсязі, пояснивши, що між ОСОБА_1 та фермерським господарством Темченка Миколи Омеляновича було укладено договір оренди земельної ділянки, який був підписаний позивачкою особисто. Щодо дати складання та підписання договору пояснила , що при складанні та підписанні спірного договору оренди представник відповідача, як відповідальна за це особа, забула поставити в договорі дату його укладення. І лише при подачі спірного договору у відділ Держкомзему у Бобринецькому районі, звернула увагу на відсутність дати в ньому і поставила дату 27.09.2011, оскільки точну дату пригадати не змогла і вважала, що це приблизна дата підписання договору. Вказана помилка, відповідно до вимог діючого законодавства, у даті складення договору не може бути підставою для визнання його недійсним. Крім того, ту обставину, що ОСОБА_1 особисто підписувала спірний договір оренди та їй було відомо про його складання та підписання підтверджує лист позивачки, який вона надіслала на адресу відповідача 20.11.2013 року, в якому ОСОБА_1 зазначає, що просить вислати їй орендну плату за земельний пай у Чернігівську виправну колонію 44, де вона відбувала покарання. Та на підставі довіреності від 01.07.2014, яка видана ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_5, остання отримувала грошові кошти за оренду земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Отже, вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 достаменно знала про договір оренди землі та отримувала відповідну орендну плату, в зв'язку з чим представник відповідача попросила відмовити в позовних вимогах в повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна вимога позивача до відповідача задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Обґрунтовуючи заявлений позов позивач та його представник зазначили, що позивач ОСОБА_1 договір оренди не підписувала, і про договірні відносини їй було невідомо.

Відповідно до ст.57 ЦПК доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги сторін. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертиз. При цьому, за змістом ст.ст.58,59 ЦПК ці докази мають бути належними (містити інформацію щодо предмета доказування та стосуватись предмета доказування) та допустимими (отриманими у встановленому законом порядку).

Згідно з ч.ч.3 та 4 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи від 10.04.2015 року № 106 (який був виконаний на замовлення сторони позивача) підписи, розташовані в графах розділів «Орендодавець» трьох екземплярів договорів оренди землі від 27.09.2011, ймовірно виконані ОСОБА_1. Підписи, розташовані у графах «Орендодавець ОСОБА_1», двох екземплярів акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 27.09.2011 року, виконані ОСОБА_1. Підписи, розташовані у графах «Орендодавець ОСОБА_1» двох екземплярів акту про визначення меж земельних ділянок в натурі від 27.09.2011 року, виконані ОСОБА_1.

Зазначеним висновком експертизи підтверджується наявність волевиявлення позивача ОСОБА_1 в укладенні спірного договору оренди землі.

Також, в судовому засіданні представником відповідача Угленко Л.М. надано лист, направлений на її адресу з Чернігівської виправної колонії № 44, зі змісту якого слідує, що ОСОБА_1 просить вислати їй орендну плату за земельний пай, за місцем відбування покарання.

Крім того, згідно Довіреності від 01.07.2014 року, посвідченої начальником Чернігівської виправної колонії 44, яка видана ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_5 (матері позивачки), ОСОБА_1 доручила ОСОБА_5 отримати грошові кошти за оренду земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Згідно видаткового касового ордеру №3 від 03 вересня 2014 року, ОСОБА_1 отримала від ФГ Темченко М.О. виплату за пай за 2011-2014 роки в розмірі 12 177 грн.

Відповідно до частини 3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочинує недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніхчи непрацездатнихдітей.

Доводи позивача про те, що договір оренди землі є недійсним з тих підстав, що в договорі оренди землі при його укладані не було дотримано форми, а саме не зазначено дату договору, не може слугувати самостійною підставою для визнання договору оренди землі недійсним.

Всі надані сторонами докази, а саме висновок судової почеркознавчої експертизи від 10.04.2015 року № 106, лист, направлений на адресу відповідачки від позивачки з Чернігівської виправної колонії № 44, Довіреність від 01.07.2014 року , та касовий ордер, який підтверджує факт отримання коштів за договором оренди є беззаперечними доказами того, що між сторонами існували договірні відносини та підтверджують ту обставину, що ОСОБА_1 було відомо про існування договірних правовідносин між нею і відповідачем та нею особисто було підписано договір оренди землі. А тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, розподілу між сторонами не також не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212-215, 86, 88 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до фермерського господарства Темченка Миколи Омеляновича про визнання договору оренди землі від 27.09.2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та фермерським господарством Темченка Микола Омелянович, зареєстрованого у відділі Держкомзему Бобринецького району 05.03.2012 року за №01500, недійсним - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати по справі, в порядку ч.1 ст.88 ЦПК України відшкодуванню позивачеві не підлягають, так як в позовних вимогах відмовлено.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бобринецький районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Ю. Бевз