Справа № 362/5789/13 Головуючий у І інстанції Лебідь - Гавенко Г.М.
Провадження № 22-ц/780/4051/15 Доповідач у 2 інстанції Данілов О. М.
Категорія 47 22.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

22 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,

суддів: Коцюрби О.П., Мережко М.В.,

при секретарі: Нагорній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Васильківської районної державної адміністрації Київської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі починаючи з 2004 року.

Від шлюбу мають дитину, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання у липні 2011 року шлюбу, їх спільна дитина проживає разом з відповідачкою, яка чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з сином, хоча позивач бажає приймати участь у вихованні своєї дитини, проводити з ним час, піклуватися про нього.

Просив суд, зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, встановивши наступний порядок його участі у вихованні дитини та спілкуванні з ним: спілкування та побачення із сином чотири рази на місяць у вихідні дні (субота або неділя) із 09.00 год. до 19:00 год. з правом перебування за місцем проживання позивача у АДРЕСА_1 та з правом відвідування дитячих розважальних та освітніх установ у м. Києві; необмежене спілкування із сином особисто засобами телефонного, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; в день побачення із сином батько має право забирати сина із квартири, дитячого дошкільного закладу, школи особисто; зобов'язати ОСОБА_3 за два дні до дня зустрічі із сином, надати точну інформацію щодо фактичного місця перебування сина, а в разі настання таких змін, повідомити про це особисто телефонним зв'язком чи електронною поштою в день настання таких обставин.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2015 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково, та визначено ОСОБА_2 порядок спілкування та побачення з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 чотири рази на місяць в один із вихідних днів (субота або неділя за домовленістю із матір'ю) із 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. шляхом: спільного відпочинку у виді прогулянок за місцем проживання матері ОСОБА_3 в АДРЕСА_3; спільного відпочинку у виді відвідування дитячих розважальних та освітніх закладів у м. Києві в присутності матері ОСОБА_3; необмеженого спілкування особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку.

В решті позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2015 року в частині визначення порядку спілкування та побачення ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 чотири рази на місяць в один із вихідних днів (субота або неділя за домовленістю із матір'ю) із 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. шляхом: спільного відпочинку у виді прогулянок за місцем проживання матері ОСОБА_3 в АДРЕСА_3; спільного відпочинку у виді відвідування дитячих розважальних та освітніх закладів у м. Києві в присутності матері ОСОБА_3; необмеженого спілкування особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку.

Просив ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та визначити наступний порядок участі у вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та особисте спілкування, а саме: спілкування та побачення із сином чотири рази на місяць у вихідні дні (субота або неділя) із 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. з правом їхнього перебування за місцем нового місця проживання позивача у АДРЕСА_2 та з правом відвідування дитячих розважальних та освітніх установ у м. Києві без присутності матері, та дозволити в день його побачення із сином забирати сина із квартири, дитячого дошкільного закладу, школи, особисто.

Зобов'язати ОСОБА_3 за два дні до дня його зустрічі із сином, надати точну інформацію щодо фактичного місця перебування сина, а в разі настання таких змін повідомити його про це особисто телефонним зв'язком чи електронною поштою в день настання таких обставин.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі 06 листопада 2004 року зареєстрували шлюб, який рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2011 року було розірвано (а.с. 10).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Відповідно до Розпорядження Васильківської районної державної адміністрації від 21 березня 2013 року «Про визначення способу участі ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1» встановлено ОСОБА_2 порядок побачень з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матір'ю ОСОБА_3 АДРЕСА_3, чотири дні на місяць з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. по домовленості. Матері дитини ОСОБА_3 не перешкоджати зустрічам та спілкуванню батька ОСОБА_2 із сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозволяти вільне спілкування з дитиною та поважати права батька дитини, оскільки за ним зберігається право на особисте виховання дитини (а.с. 11).

Відповідно до листа Васильківської районної державної адміністрації №423/6-23 від 20 лютого 2015 року, розпорядження залишено без змін (а.с. 137-138).

Відповідно до медичної довідки «Про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричного огляду» серії 12ЯЯХ №086309 від 07 травня 2015 року, ОСОБА_2 під наглядом не перебуває (а.с. 164).

На обліку у лікаря нарколога ОСОБА_2 також не перебуває, що підтверджується сертифікатом серії 10ААД №462214 від 06 травня 2015 року (а.с. 165).

Згідно характеристики за місцем проживання та роботи позивач характеризується позитивно (а.с. 149, 150).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції прийняв до уваги матеріальні та побутові умови сторін, ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, стан їх здоров'я і стан здоров'я дитини, її вік, а також розпорядження Васильківської районної державної адміністрації про визначення способу участі ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З рішенням суду першої інстанції, колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За правилами ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до положень ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно ч. 1-3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частиною першої статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Васильківської районної державної адміністрації Київської області від 21 березня 2013 року №90 встановлено ОСОБА_2 порядок побачень з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матір'ю ОСОБА_3 АДРЕСА_3, чотири дні на місяць з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. по домовленості. Матері дитини ОСОБА_3 не перешкоджати зустрічам та спілкуванню батька ОСОБА_2 із сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозволяти вільне спілкування з дитиною та поважати права батька дитини, оскільки за ним зберігається право на особисте виховання дитини (а.с. 11).

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 надає дитині допомогу по рішенню суду, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, а також те, що апелянт перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, після ухвалення рішення суду першої інстанції проживає в однокімнатній квартирі, що унеможливлює надання ОСОБА_2 права перебування із дитиною за його місцем проживання.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

З урахуванням наведеного суд зробив правильний висновок про часткове задоволення позову.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає обставинам справи, постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: