АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №756/13456/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5311/2015 /2014
Головуючий у суді першої інстанції: Васалатій К.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
14 травня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Усика Г.І., Невідомої Т.О. при секретарі Бугаю О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання кредитного договору від 29.04.2008 року розірваним з 01.09.2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернуся з позовом до ПАТ «Універсал Банк» про визнання кредитного договору від 29.04.2008 року розірваним з 01.09.2014 року. Посилається на те, що 29.04.2008 року між ним та ВАТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір, за умовами якого Банк надав йому грошові кошті в сумі 122055 швейцарських франків, а ОСОБА_3 зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 9,95 % річних. Пунктом 1.2 кредитного договору визначено строк кредитування до 10.04.2038 року. Крім того, п.5.2.5 Договору сторони погодили, що відповідно до ст.526 та 611 ЦК України, у випадку настання будь - якої обставини, вказаних в даному пункті та направлення кредитором на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов цього договору протягом 30 календарних днів з дати направлення кредитором вимоги позичальнику, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 31 календарний день з дати відправлення кредитором позичальнику повідомлення. Серед обставин для зміни терміну погашення кредиту, які сторони домовилися вважати істотним порушенням умов договору є прострочення сплати чергового платежу за кредитом або процентів, за користування кредитом понад 2 місяці. При цьому у грудні 2010 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01.09.2014 року позов задоволено частково, стягнуто суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 115 332,64 швейцарських франків, що за курсом НБУ становить 1 714 651,72 грн., судовий збір в розмірі 2 135 грн. та ІТЗ в сумі 120 грн.

Позивач вважає, що вимагаючи дострокове стягнення суми кредиту банк фактично змінив зміст кредитного договору щодо прав та обов'язків сторін та його строку дії. Право на дострокове стягнення суми кредиту передбачено умовами договору, але воно тягне за собою таку суттєву зміну прав та обов'язків сторін, що втрачається сенс договору, а за таких умов продовження правовідносин по кредитному договору неможливе та фактично просив застосувати в даному випадку наслідки розірвання договору і достроково відмовив ОСОБА_3 у користуванні кредитними коштами до 2038 року.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзіОСОБА_3 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким визнати кредитний договір від 29 квітня 2008 року, укладений між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_3 розірваним з 01 вересня 2014 року, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що судом не взято до уваги, що стягнувши з ОСОБА_3 згідно рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 вересня 2014 року достроково всю суму наданого кредиту, Банк фактично в односторонньому порядку відповідно до вимог ст.ст.651,653 ЦК України з 01 вересня 2014 року розірвав укладений між ним та позичальником кредитний договір, строк виконання якого повинен був настати лише в квітні 2038 року. На думку позивача при достроковому стягненні суми кредиту та відсотків за судовим рішенням, договір є фактично вичерпаним, кредитні відносини припиняються, а у боржника виникає нове зобов'язання по виконанню судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_5, представника ПАТ «Універсал Банк» - Сімонова Є.О., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банкабо інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.525, 526,530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

За умовами ст.638 ЦК України, договірє укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.1 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договорудопускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаївділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Судом встановлено, що 29.04.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 046-2008-1108, відповідно до якого Банк надав ОСОБА_3 кредит в сумі 122 055 швейцарських франків на умовах, визначених сторонами у договорі, а ОСОБА_3 зобов'язався прийняти, належним чином виконати умови договору та повернути кредит у повному обсязі до 10.04.2038 року (а.с.10-15).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01.09.2014 року, яке набрало законної сили, позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 115 332,64 швейцарських франків, що за курсом НБУ становить 1 714 651,72 грн., судовий збір в розмірі 2 135 грн., витрати на ІТЗ 120 грн. (а.с.22-29). Рішення не виконане.

Відповідно до п.15 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин.

За умовами п.17 вказаної Постанови, зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Враховуючи норми, викладені у вищезазначеній постанові, посилання ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01.09.2014 року, як на підставу припинення кредитних правовідносин колегія не приймає до уваги.

Всупереч положенню ст. 60 ЦПК України, ОСОБА_3 не надав належних та допустимих доказів наявності одночасно чотирьох умов, передбачених ст.652 ЦК України, необхідних для розірвання кредитного договору.

Крім того, звертаючись з позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, Банк реалізував своє право, передбачене ст. 1050 ЦК України. Натомість посилання ОСОБА_3 на те, що звертаючись з вимогою про дострокове повернення кредиту Банк фактично просив застосувати наслідки розірвання договору безпідставне.

Рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Позовні вимоги належним чином розглянуті судом першої інстанції, всім дослідженим доказам дана належна правова оцінка. Підстав для скасування рішення суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-