Провадження № 2/761/9291/2015
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов А.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії»; третя особа: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімова Ася Назимівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2015р. позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії»; третя особа: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімова Ася Назимівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних особи пред'являються в суд за їхнім місцезнаходження.

Між тим, згідно ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна пред»являються за місцезнаходженням майна або його основної частини.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" від 1 березня 2013 року №3, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 114 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Отже, як вбачається з матеріалів справи спір виник щодо нерухомого майна - обє"єкта нерухомості чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1, тому суддя дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії»; третя особа: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімова Ася Назимівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не підсудний Шевченківському районному суду міста Києва та підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду, а саме - за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву позивачу у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Судом встановлено, що заявником було сплачено суму коштів на оплату судового збору в розмірі 487,20 коп., які підлягають поверненню позивачу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 114, 121, 209, 210 ЦПК України, Закон України "Про судовий збір", -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії»; третя особа: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімова Ася Назимівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернути позивачу для подачі до належного суду.

Копію ухвали разом із позовною заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачу.

Повернути ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 487 /чотириста вісімдесят сім/ грн. 20 коп. (внесених згідно квитанції № 65 від 03.09.2015р., одержувач платежу УДКСУ Шевченківського району ГУ ДКСУ у м. Києві, розрахунковий рахунок 0011, МФО 820019).

Виконання ухвали в частині повернення судового збору доручити Головному управлінню державної казначейської служби України в м. Києві.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

СУДДЯ: