АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

03 вересня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2011 року,

встановила:

у липні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «БМ Банк» про визнання кредитного договору неукладеним, посилаючись на те, що відповідачем було порушено його права, як споживача. у серпні 2010 року ПАТ «БМ Банк» звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором, посилаючись на те, що зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконуються, в наслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 637 020 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду від 11 липня 2011 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «БМ Банк» було залишено без розгляду.

Заочним рішенням рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2011 року позов ПАТ «БМ Банк» було задоволено, стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 637 020 грн.

Не погоджуючись вказаним рішенням, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості, позивач ПАТ «БМ Банк» посилався на те, що 04 листопада 2008 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 592/041108, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі 500 000 грн. строком до 02 листопада 2018 року зі сплатою 24% річних, а в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки. Позивач зазначав, що зобов'язання за кредитним договором відповідачі належним чином не виконують, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка складається із заборгованості по кредиту в розмірі 413 223 грн. 17 коп., заборгованості по відсотках в розмірі 9 032 грн. 38 коп., простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 60 457 грн. 45 коп., простроченої заборгованості по відсоткам в розмірі 131 095 грн. 79 коп. та 23 211 грн. 79 коп. пені.

Заочним рішенням рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2011 року позов ПАТ «БМ Банк» було задоволено, стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 637 020 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не виконують умови договору, а розмір заборгованості відповідає умовам договору та є доведеним. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 554, 559, 610, 611, 612, 625, 1046, 1049, 1054 ЦК України.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції було ухвалено заочне рішення з порушенням норм процесуального права, без проведення судово-бухгалтерської експертизи. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 04 листопада 2008 року між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в розмірі 500 000 грн. зі сплатою 24% річних строком до 02 листопада 2018 року. В забезпечення виконання умов кредитного договору 04 листопада 2008 року між ПАТ «БМ банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки.

Матеріали справи містять розрахунок заборгованості за кредитним договором, з якого вбачається, що станом на день звернення до суду становила 637 020 грн. та судом першої інстанції було вірно встановлено про факт утворення у відповідачів заборгованості. Доказів на підтвердження погашення заборгованості відповідачами не надано. Власного розрахунку розміру заборгованості апелянтом надано не було.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити, а заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 2-198/2011

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9662/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Козачук О.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.