Номер провадження 2/289/95/15
Справа № 289/2199/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2015 м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секретарі-Горай Я.В.

з участю позивачів-ОСОБА_3.,ОСОБА_1,та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Кичкирівської сільської ради про визнання права на спадкове майно після смерті матері та батька, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просили ухвалити рішення суду , яким визнати за позивачем ОСОБА_3 в порядку спадкування право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_4 і складається з 2/3 частин земельної ділянки площею 2,9100 га, кадастровий номер :04:000:0182, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області і межі якої зазначені у Державному акті на право приватної власності на землю серії ЯБ № 238502, виданому Радомишльською районною державною адміністрацією та Радомишльським районним відділом земельних ресурсів Житомирської області, і зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів за № 65; ухвалити рішення суду , яким визнати за позивачем - ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_5 і складається з 2/3 частин земельної ділянки площею 3,0200 га, кадастровий номер :04:000:0183, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області і межі якої зазначені у Державному акті на право приватної власності на землю серії ЯБ № 238501, виданому Радомишльською районною державною адміністрацією та Радомишльським районним відділом земельних ресурсів Житомирської області, і зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів за № 64; ухвалити рішення суду , яким визнати за позивачем - ОСОБА_2 в порядку спадкування право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_4 і складається з 1/3 частини земельної ділянки площею, 2,9100 га, кадастровий номер :04:000:0182, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області і межі якої зазначені у Державному акті на право приватної власності на землю серії ЯБ № 238502, виданому Радомишльською районною державною адміністрацією та Радомишльським районним відділом земельних ресурсів Житомирської області, і зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів за № 65; ухвалити рішення суду, яким визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_5 і складається з 1/3 частини земельної ділянки площею, 3,0200 га, кадастровий номер :04:000:0183, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області і межі якої зазначені у Державному акті на право приватної власності на землю серії ЯБ № 238501, виданому Радомишльською районною державною адміністрацією та Радомишльським районним відділом земельних ресурсів Житомирської області, і зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів за № 64.

В обґрунтування позову позивачі зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх рідна мати - ОСОБА_4, після смерті якої залишолось спадкове майно, яке складається з - земельної ділянки площею 3,0100 га ( яка складається з двох земельних ділянок : площею 2,9100 га, кадастровий номер :04:000:0182 і площею 0,1000 га, кадастровий номер :08:000:0377 цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. ОСОБА_4 заповітів не залишила, а тому спадкування має відбуватись виключно за законом. На думку позивачів вони є єдиними спадкоємцями за законом першої черги, які мають право і претендують на зазначене спадкове майно після смерті їх матері. Окрім позивачів право на зазначену спадщину мав чоловік померлої, ОСОБА_5, прийняв її і 22 листопада 2006 року , як єдиний спадкоємець за законом першої черги отримав Свідоцтво про право на спадщину законом у Радомишльській державній нотаріальній конторі. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів ОСОБА_5, після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з з земельної ділянки площею 3,1200 га (яка складається з двох земельних ділянок: площею 3,0200 га, кадастровий номер :04:000:0183 і площею 0,1000 га кадастровий номер - :08:000:0372, яка розташована на території Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області і межі якої зазначені у Державному акті на право приватної власності на землю серії ЯБ № 238501, виданому Радомишльською районною державною адміністрацією та Радомишльським районним відділом земельних ресурсів Житомирської області, і зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів за № 64. Також позивачі зазначають , що за життя ОСОБА_5 своє право власності на земельну ділянку, що належала ОСОБА_4 у встановленому законом порядку не оформив, а саме Свідоцтво про право на спадщину одержав, але правовстановлюючий документ на своє ім»я не одержав, належним чином це право не зареєстрував і при житті Державний акт на землю та Витяг про реєстрацію права власності не одержав, тому позивачі вважають , що вони є єдиними спадкоємцями за законом першої черги, які мають право і претендують на зазначене спадкове майно після смерті ОСОБА_5, прийняли його в 6-ти місячний строк з дня смерті спадкодавця шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном, тобто за свій рахунок проводили поховання, робили поминки, прибирали в будинку, обробляли земельну ділянку тощо,тому вважають, що мають право на перерозподіл спадщини між собою у відповідності до ст. 1280 ЦК України.

В судовому засіданні позивачі позов підтримали та просили задоволити позов в повному обсязі.

Представник відповідач в суд не з'явився,надіслав до суду заяву в якій просить розглядати справу у їхню відсутність.

Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши та оцінивши всі письмові докази по справі,суд вважає що позов задоволенню не підлягає таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, виданого Виконкомом Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 14.10.2005 року.

Як вбачається з копії спадкової справи, що надана суду Радомишльською державною нотаріальною конторою спадщину після її смерті прийняв ОСОБА_5, чоловік померлої. Будь-які інші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини в Радомишльську державну нотаріальну контору не звертались.

22 листопада 2006 року Радомишльською державною нотаріальною конторою ОСОБА_6 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 3,01 га на території Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯБ № 238502, виданого Радомишльською районною державною адміністрацією та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 65 та Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з права на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства в КСП « Світанок» села Кичкирі, Радомишльського району Житомирської області в сумі 1646,00 грн, що належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЖИ-6 № 229112, виданого 05.09.2001 року Кичкирівською сільською Радою, Радомишльського району Житомирської області.

05.11.2009 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, виданого Виконкомом Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 05.11.2009 року.

Відповідно до ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з копії спадкової справи спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв ОСОБА_1.

Будь-яких доказів про те, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позивачами суду не надано та в судовому засіданні не здобуто.

Твердження позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що вони прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном суд оцінює критично, оскільки згідно норм діючого законодавства не передбачено прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. Законодавець чітко вказує, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Всупереч вимогам даної законодавчої норми, позивачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не зазначено посилання на докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 не надавав їм письмової згоди на подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проте позивачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вимога про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не заявлялась.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, встановлюється належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

В обґрунтуванні позовних вимог , як на підставу для визнання права власності у відповідних частинах кожному з них, позивачі зазначали, що вони мають право на перерозподіл спадщини між собою на підставі ст. 1280 ЦК України.

Згідно ст.1280 ЦК України якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частина друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними.

Проте , як встановлено в судовому засіданні спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв тільки один з позивачів - ОСОБА_1, а відтак відсутні правові підстави для задоволення вимог про перерозподіл спадщини між спадкоємцями. Крім того, як вбачається з матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_5 будь-які свідоцтва про право на спадщину, станом на момент розгляду справи у суді, не видавались, а відтак спадщина є нерозподіленою.

Оскільки позивачами в судовому засіданні не доведено факту прийняття ними спадщини після смерті смерті ОСОБА_4, відтак відсутні підстави для задоволення їх вимог про перерозподіл спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Крім того, суд зазначає , що Главою 86 ЦК. а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування".

У матеріалах справи відсутня обгрунтована постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це вже є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на викладені обставини та відповідні їм норми закону суд прийшов до переконання про необґрунтованість вимог позивачів, а відтак позовні вимоги, в межах їх обґрунтування, не підлягають до задоволення у звязку із їх безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 1269,1270,1272,1280 ЦК України, та ст. 10, 11, 57-60, 208,209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно після смерті матері та батька - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Радомишльського Л. В. Свінцицький районного суду