У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 р. м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування вартості частки співвласника у спільному майні,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування вартості частки співвласника у спільному майні. Свої вимоги позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його брат ОСОБА_5, після смерті якого спадкоємцями по закону є його дружина - відповідачка ОСОБА_3 та його матір - ОСОБА_6, яка відмовилася від спадщини на користь ОСОБА_4 (позивача по справі). ОСОБА_5 та ОСОБА_3 набули майно як подружжя в шлюбі і їх частки є рівними. До складу спадщини віднесено Ѕ частина спільного майна подружжя, зокрема: автомобіль TAYOTA RAV 4 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 та автомобіль SEAT 9 KSF, 1999 року випуску державний номер НОМЕР_1. Зазначені автомобілі відповідачка після смерті свого чоловіка відчужила одноособово, не включила до переліку спадкового майна, а тому позивач позбавлений права належно прийняти спадщину та оформити свої спадкові права.

В подальшому уточнивши свої позовні вимоги позивач просив стягнути з відповідачки ј частину від ринкової вартості автомобіля TAYOTA RAV 4, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 - 398 440 грн та автомобіля SEAT 9 KSF, 1999 року випуску державний номер НОМЕР_1 - 91 410 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 14 квітня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування норми матеріального права просить скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 квітня 2015 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу, ознайомившись із змістом оскаржуваних судових рішень, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки судів попередніх інстанцій.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, вірно виходив з того, що позивач, як спадкоємець учасника спільної сумісної власності, мав довести належність транспортних засобів до об'єктів права спільної сумісної власності.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам процесуальної норми права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ч.4 п.5 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування вартості частки співвласника у спільному майні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я О.В. Попович