28.07.2015 Єдиний унікальний № 371/1196/15-ц
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2/371/ 394 /15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2015 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Харченко І.С.,

за участі

представника

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просив суд в порядку забезпечення позову накласти арешт на усе рухоме і нерухоме майно та грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або у інших осіб.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві та знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову, але в заяві вони відсутні, як і будь-які докази необхідності забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або повязані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

У заяві про забезпечення позову позивач не навів достатніх доводів щодо необхідності забезпечення даного позову та доказів того, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду чи створювати обставини, які б утрудняли чи унеможливлювали його виконання.

В судовому засіданні представник позивача відмовився назвати джерело інформації про те, що у відповідача є земельна ділянка, яку він у звязку із цим позовом намагався відчужити, а тому суд не бере до уваги такі доводи представника позивача.

З урахуванням вищенаведеного позивачем не доведена співмірність позовних вимог із заявленою вимогою накласти арешт саме на все майно відповідача, також не зазначено з чого це майно складається.

На підставі викладеного суд вважає, що заява про забезпечення позову не обґрунтована, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 151 -153, 168 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

1.У задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на усе рухоме і нерухоме майно та грошові кошти, що належать відповідачеві на праві приватної власності і знаходяться у нього або в інших осіб - відмовити.

2.Ухвала оскарженню не підлягає.

3.Ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання не перешкоджає повторному його заявленню з інших підстав.

Суддя підпис ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя А.С. Поліщук