Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.15 року 415/3220/15-ц

2/415/2074/15

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Горбатенко О.В.,

при секретарі судового засідання Сажиній Ю.О.,

за участю прокурора Бушуєвої Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Лисичанської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Лисичанської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітнього сина: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з відповідачки на користь тієї особи або установи, де буде ОСОБА_1, аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/10 частини всіх видів доходів відповідачки, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини, посилаючись на наступне.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8. Батьком дітей записаний ОСОБА_8. Старша донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, загинула під час пожежі вдома в грудні 2005 року. Сім'я ОСОБА_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 у державній двокімнатній квартирі, в якій використовується для проживання тільки одна кімната. Опалення в квартирі пічне, є світло та водопостачання. Усі члени сім'ї мешкають в одній кімнаті, мають окремі спальні місця (двоярусні ліжка). Діти мають необхідний мінімум речей (одяг, іграшки) та харчування. Дохід сім'ї складає грошова державна допомога при народженні дітей, допомога одинокої матері, пенсія матері по інвалідності.

Малолітня дитина, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, в жовтні - грудні ІНФОРМАЦІЯ_1 року проходив лікування з приводу гострого менінгіту в Луганській області дитячій клінічній лікарні, був виписаний за місцем проживання, знову госпіталізований у зв'язку із прогресуванням гідроцефалії. З 08.01.2013 по 18.01.2013 року лікування в нейрохірургічному відділенні ЛОДКЛ, де йому 10.01.2013 р. проведена операція вентрикуло-перитонеальне шунтування праворуч. ОСОБА_1 18.01.2013 р. доставлено з нейрохірургічного відділення Луганської обласної дитячої клінічної лікарні до соматичного відділення міської дитячої лікарні м. Лисичанська. ОСОБА_1 мав діагноз: набута внутрішня гідроцефалія тяжкого ступеню, некомпенсована форма. Наслідки гнійного менінгоенцефаліту. Синдром рухових порушень з формуванням спастичного тетрапарезу. Затримка моторного розвитку. Операція вентрикуло-перитонеалльне шунтування праворуч. Малолітня дитина, ОСОБА_1, потребував постійного стороннього догляду, спеціалізованої медичної допомоги, реабілітації. Дитина виписана додому за проханням батьків. Адміністрація міської дитячої лікарні м. Лисичанська проінформувала начальника служби у справах дітей Логвіненко С.В. про те, що з 25.01.2013 р. у соматичному відділенні міської дитячої лікарні перебуває дитина, ОСОБА_1, мати від госпіталізації разом із сином відмовилася. Хлопчик поступив брудний та голодний. Враховуючи те, що мати ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства по ДЦП, наявність в сім'ї ще трьох малолітніх дітей, беручи до уваги низьку якість догляду за дитиною, адміністрація лікарні клопотала про вирішення питання про подальше знаходження дитини в лікарні.

31.01.2013 р. ОСОБА_2 на ім'я начальника служби у справах дітей Лисичанської міської ради надала заяву. В якій просить тимчасово влаштувати її дитину ОСОБА_1 в Луганський обласний дитячий будинок №2 у зв'язку із тяжким матеріальним становищем. Рішенням виконкому Лисичанської міської ради від 19.02.2013 року №63 «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини в Будинок дитини» ОСОБА_1 направлений до Луганського обласного дитячого будинку №2, куди доставлений 21.02.2013 року медичною сестрою ОСОБА_11 Інформація адміністрації ЛОДБ №2 показує, що з січня 2014 року мати ОСОБА_2 не відвідувала сина ОСОБА_1, його долею не цікавилася, не телефонувала, листування не вела, матеріальної та іншої допомоги не надавала. У зв'язку із евакуацією дітей з м. Луганська з 12.08.2014 року по теперішній час ОСОБА_1 знаходиться в КЗОЗ «Обласни й спеціалізований будинок дитини №1», який розташовано з адресою: м. Харків, вул. Рибалко, буд. 9. Акт, складений адміністрацією будинку дитини 28.04.2015 року, вказує на те, що за час перебування ОСОБА_1, а саме з 13.08.2014 року в дитячому закладі, ані його мати ОСОБА_2, ані інші родичі долею дитини не цікавилися, жодного разу не відвідували його. Адміністрація КЗОЗ «Обласний спеціалізований будинок дитини №1», з метою соціального захисту малолітньої дитини, клопоче про позбавлення громадянки ОСОБА_2 батьківських прав відносно її сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, у зв'язку з тим, що вона ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо нього, не відвідує його, не цікавиться здоров'ям, подальшою долею.

Прокурор Бушуєва Т.М. в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала в повному обсязі.

Представник Позивача Гончарова Н.М. в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позов визнала, наслідки визнання позову їй відомі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні досліджені докази: копія паспорта відповідача /а.с.11-12/, копія свідоцтв про народження дітей /а.с.5-10/, копія довідок МСЕК, ЛКП «Паспортна служба» /а.с.13/, акт обстеження житлово-побутових умов проживання /а.с.14/, копія епікрізу з історії хвороби №169 /а.с.15/, копія виписки із медичної карти №107.175 /а.с.16/, лист міської дитячої лікарні від 30.01.2013р. /а.с.17/, заява ОСОБА_2 /а.с.18/, копія рішення виконкому від 19.02.2013р. №163 /а.с.19/, копія акту прийому дитини в ЛОБД №2 /а.с.20/, офіційне застереження /а.с.23/, довідка з Лисичанського МВ УМВС України /а.с.22/, лист ЛОБД /а.с.21/ виписка з історії розвитку дитини /а.с.24-25/, копія акту від 28.04.2015р. /а.с.26/, копія клопотання /а.с.27/, висновок органу опіки та піклування /а.с.28-29/, копія наказу від 13.08.2014р. /а.с.38/, копія акту від 28.04.2015р./а.с.39/, клопотання від 30.04.2015р. /а.с.40/, копія медичного висновку №316 /а.с.41/.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення мати від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток.

За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною радою України РСР 27 лютого 1991 року, Организація Об'єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст. 18 Конвенції держави - учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватись вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними та достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю малолітніх дітей: ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.9/, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с.8/, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 /а.с.7/, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 /а.с.5/, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8 /а.с.10/, висновок органу опіки та піклування Лисичанської міської ради /а.с.28-29/, копія довідки ЛКП «Паспортна служба» /а.с.13/, акт обстеження житлово-побутових умов /а.с.14/.

Відповідно до довідки ЛКП «Паспортна служба» встановлено, що ОСОБА_2 проживає та зареєстрована разом із дітьми/а.с.13/ за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до довідок, епікризів, виписок із медичних карток, вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, має діагноз: набута внутрішня гідроцефалія тяжкого ступеню, некомпенсована форма. Наслідки гнійного менінгоенцефаліту. Синдром рухових порушень з формуванням спастичного тетрапарезу. Затримка моторного розвитку. Операція вентрикуло-перитонеалльне шунтування праворуч. Малолітня дитина, ОСОБА_1, потребував постійного стороннього догляду, спеціалізованої медичної допомоги, реабілітації /а.с.14-17, 24-25, 41/.

З повідомлення Луганського обласного будинку дитини №2 вбачається, що мати ОСОБА_2 не відвідувала сина ОСОБА_1, його долею не цікавилася, не телефонувала, листування не вела, матеріальної та іншої допомоги не надавала /а.с.21/. Також з акту від 28.04.2015р. складеного Харківським обласним спеціалізованим будинком дитини №1 вбачається, що з 13.08.2014 року в дитячому закладі, ані його мати ОСОБА_2, ані інші родичі долею дитини не цікавилися, жодного разу не відвідували його /а.с.26, 39/. Відповідно до висновку Адміністрація КЗОЗ «Обласний спеціалізований будинок дитини №1», з метою соціального захисту малолітньої дитини, клопоче про позбавлення громадянки ОСОБА_2 батьківських прав відносно її сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, у зв'язку з тим, що вона ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо нього, не відвідує його, не цікавиться здоров'ям, подальшою долею /а.с.27, 40/.

Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно її малолітньої дитини: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 /а.с.28-29/.

Пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інший спосіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, та і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками.

Судом встановлено, що відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не цікавиться життям, станом здоров'я дітей, самоусунулась від виховання дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про дітей, не проявляє щодо них батьківської уваги і турботи, жодного разу в судове засідання за викликом не з'явилась.

Захищаючи інтереси дітей, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього сила ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а установа, де перебуває дитина потребує такої допомоги, крім того, як встановлено в судовому засіданні та підтверджено письмовими доказами /а.с.21,26,27,39,40/, дитина знаходиться на утриманні Харьківського обласного спеціалізованого будинку дитини №1 та він займається його піклуванням та вихованням, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів заявлено обґрунтовано, їх підтверджено протягом судового засідання, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати державного мита звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 164, 166, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 88, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, Рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України», Конвенція про права дитини, п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», п.п. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Лисичанської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженку міста Лисичанська Луганської області батьківських прав відносно її малолітнього сина: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженки міста Лисичанськ Луганської області аліменти на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/10 частини з усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 21 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 18 липня 2030 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Горбатенко