Справа №613/1942/14-ц Провадження № 2/613/98/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Закопайло В.В., при секретарі Мовчан А.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про усунення перешкод в користуванні і розпорядженні майном», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з вищезазначеним позовом в якому просить зобов'язати відповідача (а.с.2-4):

1) Перенести сарай для утримання худоби, розташований по АДРЕСА_1. на відстань не менш 15 метрів від його будинку;

2) Звільнити його земельну ділянку по АДРЕСА_2 від атрибутів імітованого поховання та привести ділянку у придатний для використання стан;

3) Стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в сумі 17990 грн.;

4) Стягнути з відповідача судові витрати в розмірі судового збору.

В попередньому судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги (а.с.32) та замість перенесення самочинно збудованого сараю просив суд зобов'язати знести самочинно збудовані господарські будівлі, позначені літерами «КН» та «Н» на спільному плані встановлення меж (додаток 11 а.с.53), а також зобов'язати відповідача усунути перешкоду в користуванні частиною його земельної ділянки шляхом знесення металевої огорожі, самовільно встановленої відповідачем (зазначену червоною лінією в плані додаток 11).

В судових дебатах уточнив остаточні вимоги та просив задовольнити його позов, а саме просив:

1)Зобов'язати знести самочинно збудовані господарські будівлі, позначені літерами «КН» та «Н» на спільному плані встановлення меж (додаток 11 а.с.53).

2)Звільнити його земельну ділянку по АДРЕСА_1 від атрибутів імітованого поховання та привести ділянку у придатний для використання стан.

3)Зобов'язати відповідача усунути перешкоду в користуванні частиною його земельної ділянки шляхом знесення металевої огорожі, самовільно встановленої відповідачем (зазначену червоною лінією в плані додаток 11).

4)Стягнути з відповідача судові витрати в розмірі судового збору

Від стягнення з відповідача на його користь завдані збитки в сумі 17990 грн відмовився.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач самочинно збудував вищезазначені господарські будівлі на відстані менше 15 метрів від його домоволодіння, та утримує в сараї «КН» худобу, а в сараї «Н» сіно, чим порушуються його права, оскільки знаходження на такій відстані приміщення для утримання худоби створює антисанітарні умови, знаходження сіна в сараї «Н» створює ризик пожежі.

Знаходження на території його земельної ділянки атрибутів імітованого поховання перешкоджає йому продати будинок. Огорожа встановлена відповідачем на його земельній ділянці.

Відповідач позов не визнав, пояснивши, що вищезазначений сарай не є самочинною будовою, він частково виконав вимоги санстанції про приведення в належний санітарний стан території, не встиг збудувати інше приміщення для утримання худоби, оскільки це пов'язано з значними матеріальними витратами та узгодження питання будівництва.

Що стосується поховання , то воно зроблено ще в роки ВВВ, там похований його дід, та він ці атрибути не встановлював, а лише підтримував в належному стані.

Суд, дослідивши докази по справі, пояснення сторін, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Тобто, виходячи з вимог цієї статті позивач повинен довести законність своїх вимог.

Позивач просив суд зобов'язати знести самочинно збудовані господарські будівлі, позначені літерами «КН» та «Н» на спільному плані встановлення меж (додаток 11 а.с.53). При цьому він наполягав на тому, що вказана господарська будівля є самочинно збудованою.

Однак, згідно наданого відповідачем технічного паспорту на вказане домоволодіння, виготовленого Богодухівським БТІ ще в серпні 1989 року, сарай літера «Б» значиться побудованим у 1987 році, та будь якої відмітки про те, що він самочинно збудований в техпаспорті немає. Будинок ОСОБА_1 придбаний 27.10.1980 року (а.с.5)

Крім того, згідно акту обстеження домоволодіння від 4 вересня 2012 року (а.с.7), Пропозиції СЕС (а.с. 8), відповіді Богодухівського РВ Держтехногенбезпеки (а.с.10) не вказано, що будівля сараю є самочинно збудованою. У цих документах вказано, що будівля, в якій утримується худоба, розташована на відстані менше 15 метрів, та запропоновано відповідачу забезпечити утримання худоби на зазначеній відстані від домоволодіння.

Тобто вимоги позивача по знесенню сараю для утримання худоби не підтверджуються наданими доказами, а змінювати остаточні позовні вимоги він відмовився та наполягав саме на знесенні сараю, а не про зобов'язання відповідача перенести місця утримання худоби на відповідну відстань.

Що стосується вимог позивача про зобов'язання відповідача звільнити його земельну ділянку від атрибутів імітованого поховання та привести ділянку у придатний для використання стан, він також не надав будь яких доказів того, що вказані атрибути маються на його ділянці, що вони порушують його права.

Аналогічно він не надав суду будь яких доказів наявності металевої огорожі, самовільно встановленої відповідачем. (зазначену червоною лінією в плані додаток 11), при цьому вказану червону ліні він наніс власноручно.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Приймаючи до уваги те, що в задоволенні позову ОСОБА_1 суд відмовляє в повному обсязі, то згідно ст. 88 ЦПК України і в стягненні витрат по сплаті судового збору слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 60, 209, 213-215 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про усунення перешкод в користуванні і розпорядженні майном» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Богодухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя