АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 657/1494/14-ц
Номер провадження №22 -ц/791/1198/15 Головуючий в І інстанції Скригун В.В.
Категорія: 41 Доповідач: Фурман Т.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року травня місяця 26 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Фурман Т.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

Чиркової К.Г.

При секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє від імені ОСОБА_3, на рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 13 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в праві користування майном шляхом виселення з будинку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення з будинку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 який він набув за договором купівлі-продажу від 10 січня 1991 року.

У вказаному будинку він проживав разом зі своєю сім'єю. У зв'язку з тим, що спільне життя з дружиною ОСОБА_5 не склалося, в 1993 році шлюб між ними було розірвано. В будинку залишились проживати колишня дружина разом зі своїм сином ОСОБА_4.

В жовтні 2014 року ОСОБА_5 померла і він вирішив вселитись в свій будинок разом зі своєю новою сім'єю.

Посилаючись на те, що відповідач відмовляється добровільно звільнити будинок, чинить йому перешкоди у користуванні своїм майном, позивач просив суд зобов'язати ОСОБА_4 не чинити йому перешкоди у користуванні будинком АДРЕСА_1 зобов'язати відповідача виселитися з вказаного будинку.

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину спірного житлового будинку.

Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 13 березня 2015 року в прийнятті зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 13 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє від імені ОСОБА_3, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 доводи апелянта не визнає, просить їх відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 10.01.1991 року, посвідченого Каланчацькою державною нотаріальною конторою і зареєстрованого у реєстрі за № 36, ОСОБА_3 набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1

Цей будинок придбано в період шлюбу з ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідач ОСОБА_4, як син ОСОБА_5, вселився у спірний будинок, будучи неповнолітнім, зареєстрований в будинку з 1991 року і проживає в ньому по теперішній час.

Зазначені обставини позивач визнає та не оспорює.

Відповідно до вимог ст. 161 ЖК України наймач вправі вселити в займане ним жиле приміщення у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб за письмовою згодою власника будинку (квартири) і всіх членів сім'ї, які проживають з наймачем. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Таким чином ОСОБА_4 вселився до спірного житла в установленому законом порядку та набув прав і обов'язків, передбачених ст. 156 ЖК України.

Підстави та порядок виселення членів сім'ї власника житлового приміщення визначені ст. 157 ЖК України, якою встановлено, що членів сім'ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

За змістом ст. 116 ЖК України, виселення члена сім'ї наймача (власника) будинку та інших осіб, які проживають разом з ним, можливо в тому випадку, коли вони систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.

Згідно роз'яснень, наданих в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року (зі змінами і доповненнями) "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Враховуючи, що ОСОБА_4 був вселений та зареєстрований у спірному будинку, як член сім'ї наймача, проживає в ньому до теперішнього часу, належних та допустимих доказів у підтвердження того, що відповідач не має законних підстав проживати у вказаному будинку чи систематично руйнує жиле приміщення, або використовує його не за призначенням позивачем суду не надано і таких фактів судом не встановлено, та зважаючи на те, що припинення позивачем сімейних відносин з ОСОБА_5, а в подальшому її смерть, не позбавляє відповідача права користування займаним житлом і зазначені обставини не є підставною для виселення члена сім'ї власника житла, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог і вважає, що цей висновок відповідає обставинам справи в межах наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини і на які послався суд в своєму рішенні.

Крім того відповідач вчинив передбачені чинним законодавством дії щодо прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5. На теперішній час ним в судовому порядку порушене питання про визнання права власності на 1/2 частину спірного будинку.

Доводи апеляційної скарги до уваги прийняті бути не можуть, оскільки вони не спростовують висновків суду і не містять посилання на нові факти або засоби доказування, які мають значення для справи, а вказані в скарзі посилання на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права є безпідставними.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 13 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: