Єдиний унікальний номер 234/3437/14-ц Номер провадження 22-ц/775/312/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 року м. Артемівськ, Донецької області

Апеляційний суд Донецької області в складі:

суддів: Новікової Г.В., Космачевської Т.В.,

при секретарі Коваленко О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, третя особа - Комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації Краматорської міської ради про виділ в натурі частки з нерухомого майна, визнання договору купівлі - продажу частково недійсним та визнання права власності на нерухоме майно і за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ в натурі частки нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, третя особа - Бюро технічної інвентаризації Краматорської міської ради про виділ в натурі частки з нерухомого майна, визнання договору купівлі - продажу частково недійсним та визнання права власності на нерухоме майно і за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ в натурі частки нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування в задоволенні зазначених позовів відмолено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду в частині відмови в задоволенні його позову скасувати, ухвалити нове рішення, яким визнати частково недійсним договір купівлі - продажу № 290 від 23 липня 1997 року щодо нерухомого майна - гаражу З, виділивши йому в натурі частку із спільного нерухомого майна, яка складається із 2/3 частин будинку А-1 А1-1а, тамбуру, коридору, ванної, кухні, жилих кімнат, площею 13,4 кв. м; 1,4 кв. м; 27, 4 кв. м та 13,8 кв. м, а всього, загальною площею 93,1 кв.м, в тому числі, жилою площею 66,0 кв.м, господарських споруд: сараїв Б та Г, літньої кухні В з підвалом п-д, гаражу З, 2/3 паркану та 2/3 заміщення, припинивши право часткової власності на дане майно та визнавши за ним право власності на перелічене нерухоме майно, як виділений обєкт нерухомості.

В обґрунтування доводів скарги, апелянт зазначив, що в судовому засіданні представник відповідача не заперечував, що гараж побудував ОСОБА_8 На час придбання відповідачами ОСОБА_3 1/3 будинку разом з гаражем, гараж знаходився в розпорядженні ОСОБА_1, яким той безпосередньо користувався та претензій з цього приводу не мав.

На думку апелянта суд безпідставно відмовив в задоволенні його позову про визнання частково недійсним договору купівлі - продажу № 290 від 23 липня 1997 року щодо частки нерухомого майна - гаражу З та виділу йому в натурі частки із спільного нерухомого майна, яка складається із 2/3 частин будинку А-1 А1-1а, тамбуру, а загальною площею 93,1 кв.м, в тому числі, жилою площею 66,0 кв.м, господарських споруд: сараїв Б та Г, літньої кухні В з підвалом п-д, гаражу «З», 2/3 паркану та 2/3 заміщення, припинивши право часткової власності на дане майно та визнавши за ним право власності на перелічене нерухоме майно, як виділений обєкт нерухомості.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

В засіданні апеляційного суду сторони і третя особа не зявилися, але про час та місце розгляду справи вони повідомлені судовому повістками та телефонограмами (а.с. 131- 134).

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_9 в письмовій заяві від 20 липня 2015 року просив судове засідання провести без його участі та участі позивача (а.с. 137, 138).

Третя особа - Комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації Краматорської міської ради в клопотанні просило розглянути справу у відсутності їх представника за наявними у справі матеріалами (а.с. 136).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах оскарження, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду - слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За приписами ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно з ч.2 ст.308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд, у відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 15 березня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду з позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, остаточно просив визнати недійсним договір купівлі - продажу № 290, укладений в Краматорській Універсальній біржі 23 липня 1997 року, в частині продажу обєкту нерухомості - гаражу З, виділити йому в натурі частку зі спільного нерухомого майна, яка складається із 2/3 частин будинку А-1 А1-1а, тамбуру, коридору, ванної, кухні, жилих кімнат: площею 13,4 кв. м; 1,4 кв. м; 27, 4 кв. м та 13,8 кв. м, а всього, загальною площею 93,1 кв.м, в тому числі, жилою площею 66,0 кв.м, господарських споруд: сараїв Б та Г, літньої кухні В з підвалом п-д, нерухомості.

Вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

23 липня 1999 року між відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з однієї сторони, ОСОБА_10 (який помер 17 червня 2012 року), ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з іншої сторони, в Краматорській Універсальній біржі укладено договір № 290 купівлі-продажу 1/3 частки житлового будинку, в котрому зазначено, поряд з іншими обєктами продажу, гараж ОСОБА_11 договір в наступному зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації Краматорської міської ради. Посилаючись на ті обставини, що гараж 3 не міг бути предметом договору купівлі-продажу, оскільки право власності на нього раніше було закріплено за ОСОБА_8, позивач й просив визнати частково недійсним вказаний договір купівлі-продажу 1/3 частки житлового будинку щодо продажу обєкта нерухомості - гаражу З.

21 листопада 2002 року ОСОБА_12 подарував позивачу належні йому на праві приватної власності 2/3 частки житлового будинку з відповідною часткою господарчих та побутових будівель та споруд, розташованих за адресою: місто Краматорськ Донецької області, вул. Парниковая, 15. Даний будинок знаходиться на земельній ділянці, площею 2010 кв.м Ясногорської селищної ради. При цьому, 2/3 частини земельної ділянки, загальною площею 1662 кв.м. належали ОСОБА_8 на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 28 грудня 1994 року. В договорі дарування, укладеного 22 червня 1995 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_12, зазначено, що ОСОБА_8 подарував 2/3 частки житлового будинку з відповідною часткою господарчих та побутових споруд. На земельній ділянці розташовано один одноповерховий будинок, загальною площею 132,2 кв.м., в тому числі житловою площею 93,10 кв.м., та споруди - сараї Б, Г, Ж, літня кухня В, підвал п-д, вбиральня Е, гараж З, огорожа 1-5, замощення 1. В зазначеному договорі перелічені конкретні кімнати та інші побутові споруди, в тому числі і гараж ОСОБА_13 ОСОБА_8 користувався за життя, починаючи з 1976 році, побудувавши його, та спору про користування ним не виникало.

12 серпня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулись до суду з зустрічним позовом про виділ в натурі частки нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до укладеного 23 липня 1999 року в Краматорській Універсальній біржі «Примус» договору купівлі-продажу № 290, що зареєстрований в бюро технічної інвентаризації м. Краматорська, ОСОБА_10, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві дольової власності кожному належить по 1/9 частки нерухомого майна, а всього - 1/3 частка житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1, а саме - кімнати 2-1,2-2,2-3. На проданій частки дільниці розташована частина житлового будинку, позначеного літерами А-1, А1-1а, а3, сарай Ж, вбиральня Е, гараж З, 1/3 паркану № 1-3, 1/3 замощення ОСОБА_14 належав продавцям на підставі свідоцтва про право власності, яке 20 січня 1995 року було видане органом приватизації радгоспу «Ясногорівський» та зареєстроване в БТІ м. Краматорська за реєстровим номером 202 с/х.

Після смерті ОСОБА_10 залишилось спадкове майно у вигляді 1/9 частки вказаного житлового будинку та прибудинкових споруд. Однак, після звернення до нотаріальної контори, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в звязку з тим, що у них відсутні документи - витяги із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру про земельну ділянку для встановлення обмеження (обтяження). Тому ОСОБА_3 та ОСОБА_2 просили визнати за ними право власності на 1/9 частину житлового будинку, розташованого в м. Краматорську вул Парникова, 15, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10, померлого 17 червня 2012 року. Виділити їм в натурі частину майна, що перебуває в загальній дольовій власності, котра складається з 1/3 частки житлового будинку А-1, А1-1а,а3 (квартира № 2, кімнати 2-1, 2-2, 2-3), сараю Ж, вбиральні Е, гаражу З, 1/3 паркану № 1-3, 1/3 замощення І, припинивши їх право дольової власності на вказане майно та визнавши за ними право власності на вказане майно, як на виділений окремий обєкт нерухомості.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 щодо визнання частково недійсним договору купівлі - продажу № 290 від 23 липня 1999 року частини житлового будинку відносно гаражу З, суд виходив з того, що оспорюваний гараж належав продавцям ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20 січня 1995 року органом приватизації радгоспу «Ясногорівський» та зареєстрованого Комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації Краматорської міської ради за номером 202с/х. Тобто сторони мали законні підстави укласти договір купівлі - продажу частки житлового будинку на якому, поряд з іншими обєктами нерухомості, був зазначений і гараж ОСОБА_15 цьому вимог законодавства при укладання договору сторони не порушили.

Стосовно відмови у задоволенні вимог позивача відносно виділення ОСОБА_1 в натурі частки нерухомого майна, суд виходив з того, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_16 не оспорюють право власності ОСОБА_1 на його частку в спільному майні, окрім гаражу З, що є предметом спору.

У відповідності з наданими документами, дослідженими в судовому засіданні, гараж З належить на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно з висновком будівельно-технічної експертизи, встановити порядок користування гаражем з технічних обставин не можливо, а земельна ділянка, що знаходиться під гаражем, не є власністю сторін.

При цьому суд правильно посилився на вимоги ст. ст. 356, 358, 361, ч.1 ст.364 ЦПК України, які регулюють питання часткової власності, виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності, та регулюють інші майнові права сторін.

При вирішенні справи, суд також правильно навів і вимоги ст.ст. 202, 204, ч.ч. 1 та 3 ст.215 ЦПК України щодо поняття правочину, правомірності його укладення та підстав визнання його недійсним.

Суд першої інстанції правильно застосував норми цивільного законодавства України, що регулюють правовідносини в сфері власності та виділу майна в натури.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно визначив правовідносини, які виникли між сторонами, надав їм належну правову оцінку і обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 щодо безпідставної відмови у задоволенні його позову, підлягають відхиленню, виходячи з наступного.

Договір купівлі - продажу 1/3 частки житлового будинку, що укладений 23 липня 1999 року в Краматорській Універсальній біржі «Примус» між відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з однієї сторони, та ОСОБА_10 (який помер 17 червня 2012 року), ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з іншої сторони, в котрому зазначено, поряд з іншими обєктами продажу гараж З, зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації Краматорської міської ради судом, підставно визнано чинним та правильно відмовлено ОСОБА_1 у визнанні його недійсним стосовно продажу гаражу літер З.

При цьому суд правильно виходив з того, що вказаний гараж, поряд з іншими будівлями і спорудами належав продавцям ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20 січня 1995 року органом приватизації радгоспу «Ясногорівський», що зареєстровано Комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації Краматорської міської ради за номером 202с/х, та сторони його не оспорювали. Тому вказане свідоцтво є дійсним та чинним.

Оскільки позивач зазначене свідоцтво не оспорював, вказаний документ не був предметом судового розгляду, то суд його і не досліджував.

Згідно ж з висновком будівельно - технічної експерти № 157/3 від 03 грудня 2014 року, виділити в користування співвласнику ОСОБА_1 спорудження гаражу З у відповідності з нормативно - правовими актами не можливо, а земельна ділянка, на який розташовано спірний гараж, сторонам не належить, місто знаходження гаражу літер З не відповідає Державному акту на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_1 згідно рішення Ясногорівської селищної ради від 23 грудня 1994 року (а.с. 65 - 82, 83 - 91).

Не міг бути запроваджений варіант № 1 порядку користування земельною ділянкою, будівлями і спорудженнями по вул. Парниковая, 15, в м. Краматорську Донецької області, запропонований будівельно технічною експертизою, оскільки він передбачає передачу гаражу літер З відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з урахуванням вимірів, конфігурації земельних ділянок відповідачів, належних їм часток майна та інших обставин, проти чого категорично заперечував позивач (а.с. 65 - 82, 83 - 91).

Ураховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції і підстав для скасування рішення суду не вбачає.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 апеляційний суд визнає безпідставними, апеляційну скаргу останнього - відхиляє, а рішення суду першої інстанції залишає - без змін, як таке, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України,апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: