справа № 361/8957/14-ц
провадження № 2/361/195/15
РІШЕННЯ

Іменем України

26 січня 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Телепенька А.Д.,
при секретарі Балабан І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 15 листопада 2002 року вона, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис за № 1824.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що подружні стосунки з відповідачем не склалися через протилежні погляди на шлюб та сім'ю, на організацію сімейного побуту, права та обов'язки подружжя по відношенню один до одного та до їхніх дітей. Під час вирішення сімейних питань відповідач не зважає на її думку, що стає приводом для сварок, під час яких проявляє агресію по відношенню до неї та дітей. Вони разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Просила розірвати шлюб між нею, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Сторонам надавався строк для примирення, але примирення не відбулося.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити та додатково пояснила, що протягом останніх двох років вони з відповідачем проживали в окремих кімнатах, спільне господарство не ведуть з січня 2013 року, не підтримують шлюбні відносини з серпня 2014 року, проживають окремо з вересня 2014 року. Примирення між ними не можливе.

Відповідач ОСОБА_4 у суді позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити та пояснив, що вони з позивачем разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують та спільне господарство не ведуть з жовтня 2014 року. Примирення між ними не відбулося, оскільки дружина не бажає цього. Вважає, що враховуючи інтереси їхніх дітей, вони в подальшому можуть примиритися.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 15 листопада 2002 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис за № 1824.

Із пояснень сторін вбачається, що сторони припинили подружні стосунки, проживають окремо один від одного та спільне господарство не ведуть з вересня-жовтня 2014 року. Примирення між ними не можливе.

Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

У ч. 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи фактичні відносини подружжя, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрований 15 листопада 2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис

№ 1824.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Телепенько А. Д.