Справа № 177/122/15-ц
Провадження № 2/177/337/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 серпня 2015 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, уточнивши який 04.06.2015 року (а.с.55-56) вказав, що 20.04.2013 року померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй за життя нерухоме майно. 03.06.1992 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно позивачу ОСОБА_1. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю факту належності правовстановлюючого документу на спадковий будинок та відсутністю державної реєстрації права власності на будинок за спадкодавцем.

20.11.1955 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено шлюб, під час якого 25.12.1964 року ОСОБА_5 було видано свідоцтво приватної власності на будівлю, згідно якого йому належав житловий будинок №2 по пров. Саксаганський в с. Орджонікідзе Криворізького району Дніпропетровської області. Після розірвання 10.04.1974 року шлюбу між подружжям, ОСОБА_6 13.05.1974 року було видано свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, а саме на 1/2 частину вказаного житлового будинку. Іншу 1/2 частину житлового будинку вона придбала у ОСОБА_5, уклавши 13.05.1974 року договір купівлі-продажу.

В подальшому нумерація будинків була змінена на №17, однак рішення з цього приводу відсутнє.

01.04.1991 року ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому Криворізької районної ради народних депутатів №309 від 27.11.1987 року було видане свідоцтво про право власності на житловий будинок №17 по пров. Саксаганський в с. Орджонікідзе Криворізького району Дніпропетровської області. Вказане свідоцтво було видане в період перебування ОСОБА_6 в шлюбі зі ОСОБА_7 який був зареєстрований 25.12.1987 року. Позивач вважає, що при заповненні бланку свідоцтва про право власності на нерухоме майно невірно було вказано прізвище його матері ОСОБА_6, замість вірного ОСОБА_7.

Вказана помилка у свідоцтві про право власності на житловий будинок та відповідна реєстрація в державних органах реєстрації нерухомого майна на інше прізвище, не дають права нотаріусу видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері.

Тому позивач просить встановити факт належності ОСОБА_4, померлої 20.04.2013 року, свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок №17 по пров. Саксаганський в с. Орджонікідзе Криворізького району Дніпропетровської області, виданого виконавчим комітетом Криворізької районної ради народних депутатів 01 квітня 1991 року на імя ОСОБА_6, визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими побудовами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Орджонікідзе , провулок Саксаганський , будинок №17 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 20.04.2013 року.

Позивач ОСОБА_1 правом на участь в судовому засіданні не скористався, від його представника за довіреністю ОСОБА_8 надійшла заява, в якій вона просила справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Додатково вказала, що зміна нумерації спірного будинку була здійснені в період загальної інвентаризації нерухомого майна представниками Криворізького бюро технічної інвентаризації (а.с. 74,76)

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засіданні не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала. Також підтвердила факт набуття права власності на спірний будинок ОСОБА_4 в період шлюбу з ОСОБА_5, після розірвання якого набула на нього права власності в повному обсязі. Пояснила, що зміна нумерації будинку відбулася у звязку з проведенням інвентаризації всіх будинків в с. Орджонікідзе представниками бюро технічної інвентаризації (а.с. 54,75).

Третя особа ОСОБА_3 також правом на участь в судовому засіданні не скористалася, просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, про що надала відповідну заяву (а.с. 76).

В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та письмовими матеріалами підтверджено, що 20 квітня2013 року померла ОСОБА_4, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її смерть серії І-КИ № 498425 (а.с. 24).

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй за життя майно.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

ОСОБА_4 по день своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею проживали син ОСОБА_1, невістка ОСОБА_6, дочка невістки ОСОБА_9, онука ОСОБА_10, що підтверджується довідкою виконкому ОСОБА_2 сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області №943 від 18.09.2014 року (а.с. 26).

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_4 розпорядилася належним їй майном на випадок смерті, склавши 02.06.1992 року заповіт, посвідчений заступником голови ОСОБА_2 сільської ради, реєстровий номер 44, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла позивачу ОСОБА_1 (а.с. 18, 50).

Крім того, ОСОБА_4 06.06.2012 року також склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради, реєстровий номер 47, яким заповіла належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0936 га на території ОСОБА_2 сільської ради третій особі по справі ОСОБА_3 (а.с. 70).

Відповідно до ч.2 ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Отже складений 06.06.2012 року ОСОБА_4 заповіт скасував заповіт складений 02.06.1992 року лише в частині спадкування вказаної вище земельної ділянки, в іншій частині заповіт є чинним, що також підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39583884 від 10.02.2015 року (а.с. 50).

Спадкоємці за заповітами - позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 реалізували своє право на спадщину після смерті ОСОБА_4, звернувшись у встановлені законом строки до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, про що вказано в листі завідувача Шостої Криворізької державної нотаріальної контори, в.о. Криворізької районної державної нотаріальної контори від 10.02.2015 року №86/02-14 (а.с.49), крім них до нотаріуса з приводу прийняття спадщини ніхто не звернувся.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.02.2014 року, за ОСОБА_11 після смерті ОСОБА_4 визнано право на спадщину, яка складається з права на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0936 га на території ОСОБА_2 сільської ради (а.с. 71).

Позивачу ОСОБА_1 також видане свідоцтво про право на спадщину від 22.09.2014 року, згідно якого після смерті ОСОБА_4 він успадкував право на грошові вклади, які знаходяться в банківських відділеннях (а.с. 72).

В той же час постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.09.2014 року №2564/02-31, позивачу було відмовлено в одержанні свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарчими побудовами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Орджонікідзе, провулок Саксаганський, 17 після смерті ОСОБА_4, померлої 20.04.2013 року, у звязку з виявленими невідповідностями щодо належності саме померлій спадкового майна та його місцезнаходження (а.с. 25).

У відповідності з п. 6 ч.1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6, яка змінила прізвище в звязку з укладенням шлюбу 25.12.1987 року на ОСОБА_4, що вбачається з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с. 15), в період з 25.11.1955 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, який був розірваний рішенням Народного суду Криворізького району від 10.04.1974 року (а.с. 8)

В період цього шлюбу 25.12.1964 року ОСОБА_5 було видане свідоцтво про право власності на домоволодіння №2 по провулку Саксаганський, с. Орджонікідзе (а.с. 9).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_6 13.05.1974 року отримала свідоцтво на право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя на вказане домоволодіння (а.с. 11), а також в той же день між нею та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений належним чином відповідно до діючого на той момент законодавства секретарем Орджонікідзенскьої сільської ради, згідно якого ОСОБА_6 придбала іншу 1/2 частину вказаного домоволодіння (а.с. 12,13).

Отже на підставі вищевказаний правовстановлюючих документів спадкодавиця набула право власності на ціле домоволодіння №2 по провулку Саксаганський в с. Орджонікідзе Криворізького району.

Як стверджували сторони по справі, в тому числі в представник ОСОБА_2 сільської ради, на виконання ОСОБА_12 Міністрів СРСР "Про порядок державного обліку житлового фонду" від 10.02.1985 року, було встановлено державний облік житлового фонду по єдиній для СРСР системі на основі реєстрації та технічної інвентаризації, в звязку з чим відбулася перенумерація будинків в с. Орджонікідзе, і будинок №2 по провулку Саксаганський перенумерований під №17.

На підтвердження цього вже після смерті ОСОБА_4 було прийняте рішення ОСОБА_2 сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області №67 від 21.10.2014 року про присвоєння уточненої поштової адреси житловому будинку №17 по провулку Саксаганський в с. Орджонікідзе Криворізького району Дніпропетровської області де проживає ОСОБА_1 з сімєю (а.с. 27).

Після проведення реєстрації житлового фонду на підставі Інструкції про порядок проведення реєстрації житлового фонду з типовими формами облікової документації, затвердженої наказом Центрального статистичного управління СРСР від 15.07.1985 року N 380, на підставі рішення Криворізької районної ради народних депутатів №309 від 27.11.1987 року, ОСОБА_6 01.04.1991 року було видане свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок №17 по провулку Саксаганський с Орджонікідзе Криворізького району, право власності на який було зареєстроване в Криворізькому бюро технічної інвентаризації 01.04.1991 року в реєстрову книгу №26 під реєстровим номером 35-8743, що також вбачається з відомостей КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 13.03.2015 року (а.с.17,53).

Однак у вказаному свідоцтві було помилкове зазначено прізвище власника «Компанієць», оскільки після прийняття Криворізькою районною радою рішення №309 від 27.11.1987 року і до моменту видачі свідоцтва, вона змінила своє прізвище в звязку з укладенням шлюбу 25.12.1987 року з ОСОБА_6 на ОСОБА_4.

Отже, судом встановлено, що у правовстановлюючому документі свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок від 01.04.1991 року, виданого ОСОБА_2 сільською радою, помилково вказане прізвище власника домоволодіння «Компанієць» замість вірного ОСОБА_4, а тому суд вважає, за необхідне встановити факт належності вказаного правовстановлюючого документу ОСОБА_4, померлої 20.04.2013 року, з метою захисту права позивача на спадщину за заповітом.

В той же час на підставі вказаного свідоцтва в КП ДОР «Криворізьке БТІ», була проведена державна реєстрація права власності на житловий будинок з господарчими забудовами, розташований в с. Орджонікідзе Криворізького району Дніпропетровської області саме за ОСОБА_6 (а.с. 53), відомості щодо накладення обтяжень або обмежень на вказане домоволодіння у Державному реєстрі прав власності відсутні (а.с. 43-44).

На даний час чинним законодавством не передбачено можливості внесення змін до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно після смерті власника такого майна, а отже позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку оформити право на спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4

Суд, оцінивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що спадкодавиці ОСОБА_4 за життя на праві власності належав житловий будинок з господарчими побудовами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Орджонікідзе, провулок Саксаганський, 17, який складається з житлового будинку А-1, загальною площею 33,9 кв.м, житловою площею 24,8 кв.м, літньої кухні Б, гаражу В, вбиральні Г, заборів №1,3, хвіртки №2 (а.с. 18-20) на підставі свідоцтва про право приватної власності від 01.04.1991 року, на даний момент будь-яким іншим чином прийняти спадщину за заповітом у вигляді вказаного житлового будинку з господарськими побудовами після смерті ОСОБА_4 позивач не має змоги, а тому вважає за необхідне захистити права позивача шляхом визнання за ним прав власності на спірний будинок.

На підставі викладеного й відповідно до ст. ст. 1217, 1218, 1220, 1221, 1223, 1233, 1254, 1296 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 256 Цивільного процесуального кодексу України:

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4, померлій 20 квітня 2013 року, свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок по пров. Саксаганський в с. Орджонікідзе Криворізького району Дніпропетровської області, виданого ОСОБА_2 сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області від 01.04.1991 року, на підставі рішення виконкому Криворізької районної ради народних депутатів №309 від 27.11.1987 року, на імя «Компанієць Людмили Марківни».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими побудовами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Орджонікідзе, провулок Саксаганський 17, який складається з житлового будинку А-1, загальною площею 33,9 кв.м, житловою площею 24,8 кв.м, літньої кухні Б, гаражу В, вбиральні Г, заборів №1,3, хвіртки №2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 20 квітня 2013 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Суддя: