Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № №335/924/15-ц головуючий у 1-й інстанції Макаров В.О.
провадження № 22-ц/778/3322/15 суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухарь С.В., Панкеєва О.В.,

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову зазначивши, що 14.11.2014 року, о 10 годині 30 хвилин, по вулиці Перемоги, будинок № 115, з боку вулиці Яценко у напрямку бульвару Центрального, що в м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, з автомобілем «Фіат», державний номер НОМЕР_2, яким керував він.

Постановою суду від 28.11.2014 року, ОСОБА_2 було визнано винним у скоєні вищезазначеного ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КпАП України. Внаслідок аварії автомобілю «Фіат» нанесені значні технічні ушкодження у сумі 43 896,54 гривень, що підтверджено висновком експерта № 174/12. За проведення авто-товарознавчої експертизи оплачено 600,00 гривень, та 300,00 гривень за нотаріальне засвідчене свідоцтво для його представника в судовому процесі.

Посилаючись на сильні переживання, пережитий нервовий стрес у зв'язку з аварією, відсутність коштів на ремонт автомобіля, докладання додаткових зусиль для пошуку грошей і організації життя, позивач зазначає і про завдання йому моральної шкоди, розмір якої він оцінює у 10 000,00 гривень.

У зв'язку з зазначеним, ОСОБА_3 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму заподіяного матеріального збитку у розмірі 43 896 грн. 54 коп., витрати на авто-товарознавчу експертизу у розмірі 600 грн. 00 коп., кошти витрачені на оплату послуг представника у розмірі 300 грн. 00 коп., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. 00 коп., а також судові витрати, що були пов'язані зі сплатою судового збору.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму заподіяного матеріального збитку у розмірі 43 896,54 грн., витрати на авто-товарознавчу експертизу у розмірі 600 грн., кошти витрачені на оплату послуг представника у розмірі 300 грн., моральну шкоду у розмірі 2 000 грн., а всього 46 796 грн., а також судові витрати, судовий збір у сумі 691 грн..

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 20 000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, витрати на експертизу 600 грн., оплату послуг представника у розмірі 300 грн., судовий збір у сумі 691 грн., а всього 21 591,57 грн..

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається із матерів справи, що 14.11.2014 року, о 10 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем „ВАЗ, державний номер НОМЕР_1, по вулиці Перемоги, будинок № 115, з боку вулиці Яценко у напрямку бульвару Центрального, що в м. Запоріжжі не впевнився в безпеці, не вибрав безпечну швидкість руху та дистанцію скоїв зіткнення з автомобілем „Фіат, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, чим порушив вимоги п.12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України.

На момент скоєння вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2014 року по справі № 335/13848/14-п, яка набрала законної сили 09.12.2014 року, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 14.11.2014 року, притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КпАП України, накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 6 місяців.

За висновком експерта ОСОБА_4 авто-товарознавця по визначенню вартості матеріальної шкоди № 174/12 від 08.12.2014 року, виконаного на підставі заяви ОСОБА_3, відновлювальна вартість автомобілю „Фіат, державний номер НОМЕР_2, складає 43 896, 54 гривень, матеріальної шкоди з урахуванням зносу 31430,53 гривні (а.с.4-16) За квитанцією № 002456 , за проведення авто-товарознавчого дослідження позивачем сплачено 600,00 гривень. (а.с. 35)

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку проте, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 14.11.2014 року за вини відповідача ОСОБА_2, що підтвердилось постановою суду від 28.11.2014 року та за висновком експерта ОСОБА_4 № 174/12, який ніким не був скасований і має чинну силу - встановлено вартість матеріального збитку, що спричинено автомобілю „Фіат, складає 43 896,54 гривень.

Між тим з таким висновком суду повністю погодитися не можна.

За змістом розяснень п. 14 Постанови Пленуму ВССУ N 4, 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» позивач має право вимагати на свій розсуд у разі відновлення до попереднього стану автомобіля фактично понесених витрат, або відшкодування збитків, але з урахуванням зношеності автомобіля.

За висновком авто-товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди № 174/12 від 08.12.2014 року, відновлювальна вартість ремонту автомобілю „Фіат, державний номер НОМЕР_2, складає 43 896, 54 гривень, а розмір матеріальної шкоди з урахуванням зносу 31430,53 гривні (а.с.4-16)

Оскільки позивач не доводить, що він здійснив ремонт автомобіля та розміру фактично понесених витрат відновлювального ремонту автомобілю, то відповідно до висновку експерта підлягає задоволенню розмір матеріальної шкоди з урахуванням зносу автомобіля у сумі 31 430,53 гривні (а.с.4-16)

Доводи апеляційної скарги проте, що позивач винен у дорожньо-транспортній пригоді суперечить обставинам, встановленим постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2014 року по справі № 335/13848/14-п, яка набрала законної сили 09.12.2014 року, де саме дії ОСОБА_2 призвели до дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 14.11.2014 року, яка за вимогами ч.4 ст. 61 ЦПК України є обовязковою при розгляді цивільної справи.

Винних дій водія ОСОБА_3 відповідачем не доведено.

Доводи апеляційної скарги проте, що суд без доказів стягнув моральну шкоду, та позивач не є власником майна, а тому матеріальна шкода на його користь не може бути стягнута не заслуговують на увагу виходячи із наступного.

Відповідно до статті 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень Глави 29 ЦК України, тобто особа, яка хоч і не є власником, але володіє майном на відповідній правовій підставі, вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну.

За розясненнями п. 13 Постанови Пленуму ВССУ N 4, 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб) має право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

За змістом ст.15, п.9 ч.2 ст.16, ст.ст. 23,1167 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в тому числі шляхом відшкодування моральної шкоди.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена п.п.1,2 ч.2 ст. 23 ЦК України. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України, тобто моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у пошкодженні майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

При визначені розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню суд першої інстанції не врахував матеріальний стан відповідача, який є пенсіонером, страждає на захворювання.

Отже з урахуванням розумності та справедливості, конкретних обставин даної справи, тривалості порушення прав позивача, вимушених змін у життєвих стосунках, прикладення часу та зусилля, необхідних для відновлення пошкодженого майна власника, незручностей, хвилювань, душевних страждань, колегія судів вважає, що належним розміром відшкодування моральної шкоди позивачеві та достатньою сатисфакцією зазнаних ним моральних страждань має бути 1 000 гривень.

Посилання в апеляцій скарзі проте, що позивач не надав калькуляції дійсних витрат по ремонту автомобіля не приймаються колегією судів оскільки за вимогами ст. 3, 11, 27, 60 ЦПК України , ст. 20 ЦК України , Закону України « про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», розяснень п. 14 Постанови Пленуму ВССУ N 4, 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» позивач має право вимагати на свій розсуд стягнення фактично понесених витрат щодо відновлення до попереднього стану автомобіля, або відшкодування збитків з урахуванням зношеності автомобіля, розмір яких визначається експертом.

Доводи апеляційної скарги проте, що ОСОБА_2 хворіє цукровим діабетом , що потребує значних затрат і має пенсію 1552,84 гривні не приймаються колегією судів оскільки таких доказів суду першої інстанції не надавалося та за правилами ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частин 1,4 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За правилами ст. 88 ЦПК України Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорімо задоволеним вимогам. Згідно до вимог ст. 38,42,79 ЦПК України сторона може приймати участь у справі особисто, або через свого представника. Документа на підтвердження повноважень представника можуть бути у вигляді завіреної довіреності нотаріально, за місцем, проживання, або за місцем роботи сторони. До судових витрат не відносяться , витрати на оформлення довіреності. Як не передбачено таких витрат по оформленню довіреності ст. 85 ЦПК України.

З огляду на те, що судом допущені порушення норм матеріального права щодо визначення розміру матеріальної та моральної шкоди, порушення норм процесуального щодо судових витрат, колегія судів вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині розміру матеріальної шкоди з «43 896, 54 гривень», на «31430,53 гривень + 600 гривень = 32030,53 гривні» , моральної шкоди з «2000» гривень на «1000» гривень, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження 600 гривень є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України, ані є експертизою у розумінні ст. 79,143,144 ЦПК України та відповідно не є судовими витратами.

Судовий збір за правилами ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 1 % від суми задоволених вимог 320 гривень 31 копійка щодо матеріальних вимог та 243 гривень 60 копійко немайнових вимог щодо стягнення моральної шкоди, а всього 563 гривні 91 копійка.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2015 року у цій справі в частині розміру матеріальної та моральної шкоди, судових витрат змінити. Викласти рішення в наступній редакції :

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму заподіяного матеріального збитку у розмірі 32 030 (тридцять дві тисячі тридцять) гривень 53 копійки, моральної шкоди у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень, а також судові витрати, судовий збір у сумі 563 ( пятсот шістдесят три) гривні 91 копійка.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді