Справа № 465/2490/15 Головуючий у 1 інстанції: Козюренко Р.С.
Провадження № 22-ц/783/4143/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю: апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 05 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 гарантування вкладів, Благодійного фонду підтримки правоохоронних органів «НІКА», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» в особі Львівського головного регіонального відділення ПАТ «Брокбізнесбанк», про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 гарантування вкладів, Благодійного фонду підтримки правоохоронних органів «НІКА», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» в особі Львівського головного регіонального відділення ПАТ «Брокбізнесбанк», про стягнення коштів - визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2.

Вважає ухвалу суду суддівським свавіллям та ігноруванням ст.55 Конституції України, ст.ст.1,3,4 ЦПК України, ст.ст.6,13 Конвенції «Про захист прав людини». Вказує, що Франківським районним судом по аналогічній позовній заяві відкрито провадження і призначене попереднє судове засідання. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу на розгляд у Франківський районний суд м. Львова у новому складі суду.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.1 п.3 ст.293 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві(заявникові).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_3 гарантування вкладів, Благодійного фонду підтримки правоохоронних органів «НІКА», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» в особі Львівського головного регіонального відділення ПАТ «Брокбізнесбанк», про стягнення коштів ( а.с.1-6).

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою судді від 17 квітня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху, надано строк для виправлення її недоліків. Останнім, ухвалу суду отримано 25 квітня 2015 року (а.с.11), однак недоліки не усунув, а тому на підставі ч.2 ст.121 ЦПК України суд позовну заяву визнав не поданою і повернув позивачу.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 17 квітня 2015 року судом першої інстанції постановлено ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_4 без руху, оскільки така не відповідає вимогам ст.ст.119,120 ЦПК України, а саме: позивачем не додано копії всіх документів, що додаються до позову відповідно до кількості сторін; обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, викладені не в повній мірі та не конкретизований зміст позовних вимог, зокрема серед відповідачів зазначений Благодійний фонд «НІКА», однак відсутні будь-які вимоги до останнього; не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину; наявність підстав для звільнення від доказування, зокрема не вказані докази, що свідчать про наявність спору між сторонами та наявність правовідносин між позивачем та відповідачем АТ «Брокбізнесбанк»; не зазначені докази, що стверджують позов, зокрема щодо внесення грошових коштів в сумі 2800 гривень за рахунок відповідача АТ«Брокбізнесбанк» (а.с.8).

Дану ухвалу суду скеровано позивачу 17 квітня 2015 року(а.с.9).З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що копію ухвали про залишення позовної заяви без руху від 17 квітня 2015 року ОСОБА_2 отримано 25 квітня 2015 року (а.с.9).

За приписами п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити імя ( найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання(перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог, ціна позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви.

Однак як вбачається із позовної заяви ОСОБА_2, вона відповідає зазначеним вимогам закону. Позовна заява та додані до неї документи надані заявником відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що незрозумілою залишається вимога суду першої інстанції про надання заявником до позовної заяви копії всіх документів, що додаються до позову відповідно до кількості сторін; що обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, викладені не в повній мірі та не конкретизований зміст позовних вимог; що не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину; що не зазначені докази, що стверджують позов.

При постановленні оскаржувної ухвали, судом не враховано розяснення п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справи у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року, де зазначено, що подання доказів можливе на наступних стадіях процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову залишати позовну заяву без руху та повертати таку заявнику.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи питання про повернення позовної заяви позивачу, суд порушив положення ст.ст.119, 121 ЦПК України, що призвело до неправильного вирішення питання.

За таких обставин постановлена у справі ухвала суду на підставі ч.2 п.4 ст.307, ч.1 п.4 ст.311 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії предявлення позову, відкриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги про направлення справи на розгляд у Франківський районний суд м. Львова у новому складі суду безпідставні і в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки визначення судді або колегії для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ч.3 ст.11-1 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п.4, 313, 314 ч.1 п.2, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 05 травня 2015 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії предявлення позову, відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_5