У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,Мартинюка В.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_9, яка діє в інтересах публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 квітня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вимоги за позовом обґрунтовувало тим, що 21 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_8 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній було надано кредит в розмірі 640 000,00 доларів США на строк до 20 березня 2023 року зі сплатою процентів за користування кредитом у порядку та розмірах, визначених у кредитному договорі.

З метою забезпечення виконання зобов`язання по вищевказаному кредитному договору між банком та ОСОБА_8 21 березня 2008 року були укладені два договори іпотеки, згідно яких ОСОБА_8 передала в іпотеку банку нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а саме приміщення підвалу: №№ ХУIII-ХХ, ХХа, XXIX, ХХХ-ХХХIII, ХХХУ1-ХХХУIII, ХХХУIIIа, в літ. «А-7» загальною площею 150,2 кв.м., та підвалу №№ УІІІ-ХII, ХIIа, ХIII, ХУ-ХУII в літ. «А-7» загальною площею 161,7 кв.м.

Оскільки боржник ОСОБА_8 належним чином не виконувала свої зобов'язання за кредитним договором від 21 березня 2008 року, у неї утворилась заборгованість в розмірі 774 053,28 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 6 187 007,85 грн.

В ході судового розгляду представником позивача були уточнені позовні вимоги, у зв'язку з тим, що право власності на передані в іпотеку нежитлові приміщення перейшло до ОСОБА_7 та ОСОБА_6, тому відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» перейшли права та обов'язки іпотекодавців і вони несуть всі обов'язки за кредитним договором у тому обсязі і на тих умовах, що визначені кредитним договором, а тому для задоволення вимог банку за кредитним договором від 21 березня 2008 року просив звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нежитлові приміщення підвалу №№ ХУIII-ХХ, ХХа, XXIX, ХХХ-ХХХIII, ХХХУ1-ХХХУIII, ХХХУIIIа, в літ. «А-7», загальною площею 150,2 кв. м, та підвалу №№ УІІІ-ХII, ХIIа, ХIII, ХУ-ХУII в літ. «А-7» загальною площею 161,7 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу на прилюдних торгах на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 березня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 квітня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_9, яка діє в інтересах ПАТ «ОТП Банк» просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що іпотека у спірних правовідносинах припинилася, оскільки нежитлові приміщення боржника були відчужені його ліквідатором шляхом проведення відкритих торгів в процесі проведення ліквідаційної процедури в порядку, передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Зазначені висновки судів відповідають вимогам матеріального і процесуального закону та зроблені при повному з'ясуванні всіх обставин справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі укладеного 21 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_8 кредитного договору, остання отримала грошові кошти в розмірі 640 000,00 доларів США на строк до 20 березня 2023 року зі сплатою процентів за користування кредитом у порядку та розмірах, визначених у кредитному договорі.

З метою забезпечення виконання своїх зобов'язань за вказаним договором, між позивачем та ОСОБА_8 були укладені договори іпотеки від 21 березня 2008 року, відповідно до яких остання передала в іпотеку банку наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення підвалу №№ ХУIII-ХХ, ХХа, XXIX, ХХХ-ХХХIII, ХХХУ1-ХХХУIII, ХХХУIIIа, в літ. «А-7», загальною площею 150,2 кв. м, та підвалу №№ УІІІ-ХII, ХIIа, ХIII, ХУ-ХУII в літ. «А-7» загальною площею 161,7 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою господарського суду Харківської області від 23 грудня 2010 року фізичну особу-підприємця ОСОБА_8 визнано банкрутом. При цьому скасовано арешти, накладені на майно ОСОБА_8 та інші обтяження щодо розпорядження майном, заборонено накладання нових арештів або інших обтяжень, призначено ліквідатором Оскаленко Д.П.

На виконання вказаної постанови 23 березня 2011 року було проведено аукціонні торги з реалізації нежитлових приміщень підвалу №№ УІІІ-ХII, ХIIа, ХIII, ХУ-ХУII в літ. «А-7» загальною площею 161,7 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, переможцем яких визнано ОСОБА_11 За підсумками вказаних торгів між Оскаленко Д.П. та ОСОБА_11 25 травня 2011 року укладено договір купівлі-продажу вказаних нежитлових приміщень.

На даний час право власності на вказані нежитлові приміщення зареєстровані за ОСОБА_7 на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2012 року.

30 квітня 2011 року було проведено аукціонні торги з реалізації нежитлових приміщень підвалу №№ ХУIII-ХХ, ХХа, XXIX, ХХХ-ХХХIII, ХХХУ1-ХХХУIII, ХХХУIIIа, в літ. «А-7», загальною площею 150,2 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, переможцем яких визнано ОСОБА_6 За підсумками вказаних торгів між Оскаленко Д.П. та ОСОБА_6 25 травня 2011 року укладено договір купівлі-продажу вказаних нежитлових приміщень.

Зі змісту договорів, укладених між арбітражним керуючим та ОСОБА_6, ОСОБА_11, вбачається, що об'єкт аукціону не є проданим, відчуженим іншим чином, не перебуває під арештом, судових справ щодо нього немає. Пунктом 1 цих договорів передбачено, що вказаний продаж є примусовим, від реалізації якого ОСОБА_8 доходу не отримала.

В подальшому постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06 вересня 2011 року було скасовано постанову господарського суду Харківської області від 25 грудня 2010 року, на підставі якої фізичну особу-підприємця ОСОБА_8 було визнано банкрутом.

Крім того, судами встановлено, що 08 січня 2013 року в ЄРДР за заявою ПАТ «ОТП Банк» внесені відомості про злочини, передбачені ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 191 КК України. Відповідно до обвинувального акту щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_8 спірне майно було дійсно реалізовано з аукціону та за нього покупцями сплачені грошові кошти. Також в цьому кримінальному провадженні ПАТ «ОТП Банк» заявлений позов до ОСОБА_8 на суму вартості спірного майна, а саме на суму 6 187 007,85 грн.

За змістом частин першої, третьої статті 575 ЦК України застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, є іпотекою.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі реалізації предмета застави.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Реалізація майна, що є предметом застави, яка проведена в межах ліквідаційної процедури, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, у зв'язку з чим на неї може бути звернено стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з пункту 6 договорів купівлі-продажу від 25 травня 2011 року, укладених між ліквідатором банкрута ФОП ОСОБА_8, арбітражним керуючим Оскаленком Д.П. та ОСОБА_11, а також арбітражним керуючим Оскаленком Д.П. і ОСОБА_6, під забороною відчуження (арешту) згідно з Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави від 25 травня 2011 року, Витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 25 травня 2011 року вищевказане майно не перебуває.

Тобто, з моменту придбання нежитлових приміщень, розташованих у АДРЕСА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_11, вказана нежитлові приміщення перестали бути іпотечним майном.

Отже, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 є добросовісними набувачами спірних нежитлових приміщень, оскільки вони їх придбали у порядку, встановленому для виконання судових рішень, з додержанням вимог чинного законодавства за відсутності в Державному реєстрі відомостей про обтяження цього нерухомого майна іпотекою або заставою.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки з тих підстав, що іпотека у спірних правовідносинах припинилася на підставі п. 3 ч. 1 ст. 593 ЦК України відповідає вимогам матеріального і процесуального права, фактичні обставини встановлені судом повно та об'єктивно, підтверджуються матеріалами справи.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачено згоди іпотекодержателя на відчуження предмета іпотеки за договором, що укладається під час ліквідаційної процедури боржника, яка здійснюється в межах справи про банкрутство. Відповідна правова позиція судової палати у цивільних справах Верховного Суду України викладена у справі № 6-58цс13.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої та апеляційної інстанцій, що до даних правовідносин не можна застосовувати положення ст. 23 Закону України «Про іпотеку», оскільки вказаною статтею дійсність іпотеки для нового власника предмету іпотеки обумовлюється переходом права власності на цей предмет іпотеки безпосередньо від іпотекодавця, а в даному випадку ОСОБА_11 та ОСОБА_6 не укладали з ОСОБА_8 ніяких договорів щодо переходу права власності на нежитлові приміщення, що є предметом іпотеки, а також не отримували відповідного права власності в порядку спадкування чи правонаступництва.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відмовляючи у задоволенні позову ПАТ "ОТП Банк", суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, у результаті чого ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх скасування немає.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_9, яка діє в інтересах публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук