Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2015 Справа №607/9076/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Рихліцької О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред'явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, - житловим будинком АДРЕСА_1. Обґрунтовує позов тим, що відповідач протягом останніх п'ятнадцяти років не проживає за зазначеною адресою, будь-які її речі побутового вжитку в будинку відсутні, коштів на оплату комунальних послуг не надає, місце його проживання позивачу невідоме.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 подали заяви, згідно з якими заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити, розглянувши справу в їхній відсутності, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та представник позивача згідно з поданою ним письмовою заявою не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок з надвірними побудовами і спорудами від 24 грудня 2003 року, виданого виконавчим комітетом Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на підставі рішення виконкому сільської ради №59 від 31 жовтня 2003 року, ? частина житлового будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1

Згідно з реєстраційним посвідченням від 19 квітня 2004 року, виданим Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації, 1/2 частину житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Тернопільською районною державною нотаріальною конторою 10 березня 2004 року за реєстровим №486.

Таким чином, позивач є власником зазначеного житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами.

Як убачається з довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 51 від 16 лютого 2015 року, виданої Буцнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований у житловому будинку АДРЕСА_1.

Актом, складеним комісією в складі секретаря сільської ради ОСОБА_4, жителів села Буцнів Тернопільського району Тернопільської області - ОСОБА_5, ОСОБА_6, установлено, що ОСОБА_2 у житловому будинку АДРЕСА_1 не проживає протягом п'ятнадцяти років.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до роз'яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

При цьому судом не здобуто жодних доказів про поважність причин непроживання відповідача у спірному житловому будинку.

За вказаних обставин судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 відсутній у житловому будинку АДРЕСА_1 понад один рік без поважних на це причин, тому відповідно до ст. 405 ЦК України втратив право на користування спірним житлом.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 386, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 224, 226, 228, 233, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243 гривень 60 копійок понесеного судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за умови подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя