Справа № 373/1992/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2015 року Переяслав - Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Керекези Я.І.

при секретарі Ткалі І.М.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Переяслав - Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно , -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 14 липня 2015 року звернувся до суду із позовом і просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0,250 га, та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,473 га, що розташовані по АДРЕСА_1 та належали померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 21 листопада 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за НОМЕР_2.

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначені земельні ділянки. Позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 20 грудня 2007 року секретарем Шевченківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 22). Інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки в зв'язку з тим, що ним не було надано витягу з Державного земельного кадастру. Зареєструвати дану земельну ділянку та присвоїти їй кадастровий номер в даний час неможливо у зв'язку із смертю її власника ОСОБА_5

Факт володіння померлим ОСОБА_5 зазначеними земельними ділянками підтверджує копією державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 21 листопада 2000 року; листом Управління Держземагенства у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області № 34-1014-0.2-574/2-15 від 20 квітня 2015 року; витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 34-1014-0.3-759/1/2-15 від 27 квітня 2015 року.

Своє право на спадщину підтверджує копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5, копією заповіту, посвідченого 22 грудня 2007 року секретарем Шевченківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 22); копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на грошові вклади; копією свідоцтва про своє народження; копією свого паспорта; копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, матеріалами спадкової справи відносно померлого ОСОБА_5

В попереднє судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Представник відповідача Шевченківської сільської ради в попереднє судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, наслідки визнання позову йому роз'яснені та зрозумілі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в попереднє судове засідання не з'явилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги ОСОБА_1 визнали, не заперечують проти їх задоволення. Наслідки визнання позову їм відомі.

Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

В силу ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд з'ясовує, зокрема, чи визнає позов відповідача. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. В силу ч.4 ст.174 цього Кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідачі позов визнали, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 130 ЦПК України.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст.328, 1218, 1225, 1235 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 130, 212 - 214 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0,250 га, та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,473 га, що розташовані по АДРЕСА_1 та належали померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 21 листопада 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за НОМЕР_2.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я. І. Керекеза