Справа № 495/4412/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

22 липня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Заверюха В.О.,

при секретарі Червинській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 01.02.1969 року виконавчим комітетом Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №05, мотивуючи тим, що шлюбні стосунки між ними припинені з 2005 року, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові, довір'я, поваги. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні, про що надав письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала, про що надала письмову заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч. 3 ст. 110 Сімейного кодексу України, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дівоче прізвище - Лисенко) 01.02.1969 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД №230867 виконавчим комітетом Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №05. Шлюбні стосунки між ними припинені з 2005 року, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові, довір'я, поваги. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає.

Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також з огляду на те, що відповідач позов визнала, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

Керуючись ст.ст. 11,60,61,208,209,212,213-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

ОСОБА_3 Захаровича до ОСОБА_2 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 01.02.1969 року виконавчим комітетом Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №05 розірвати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя