Справа № 344/8213/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1566/2015
Головуючий у 1 інстанції Мелещенко Л. В.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Ковалюка Я.Ю.

Суддів: Горблянського Я.Д., Матківського Р.Й.,

за участю секретаря: Петріва Д.Б.

сторін: апелянта ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 до державного виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Стельмаха С.Л. про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 16 червня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 16 червня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 до державного виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Стельмаха С.Л. про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що ухвала є необгрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказав, що здійснення примусового виконання головним державним виконавцем відділу ДВС виконавчих дій за виконавчим провадженням створює небезпеку заподіяння шкоди його інтересам до ухвалення рішення в даній справі.

Зазначив, що як вбачається із заяви скаржника, його прохання про забезпечення позову обгрунтовано тим, що до вирішення судом справи про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, розгляд даної справи створює очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення по заяві. Зазначені обставини заявником підтверджені письмовими доказами. Тому вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що заява про застосування заходів забезпечення позову є необгрунтованою і недоведеною.

Просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, задовольнити заяву, зупинити стягнення на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованості, до завершення розгляду скарги по даній справі.

В судовому засіданні апелянт доводи апеляційної скарги підтримав, просив про їх задоволення.

Представник ВДВС в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час й місце розгляду справи, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Колегія суддів, вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом частини 1 ст.151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої особи, що бере участь у справі.

Частина 4 цієї ж статті визначає, що забезпечення позову допускається на любій стадії процесу, якщо не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач в своїй заяві про забезпечення позову не наводить обставин того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", суди орієнтовано на те, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, а також повинен з'ясувати відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що ОСОБА_2 просить зупинити стягнення на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованості, до завершення розгляду його скарги до державного виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Стельмаха С.Л. про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

У пункті 2 вищезазначеної постанови вказано, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

У відповідності до вимог п.15 постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

А тому суд першої інстанції, зважаючи на відсутність доказів на підтвердження обставин, з якими пов'язується застосування зазначеного виду забезпечення позову, правомірно прийшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Розглянувши справу в межах поданої заяви про забезпечення позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону.

керуючись ст.ст. 312, 313-315; 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 16 червня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Я.Ю. Ковалюк

Судді: Я.Д. Горблянський

Р.Й. Матківський