Номер провадження: 22-ц/785/4281/15
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді Панасенкова В.О.

суддів: Парапана В.Ф.,

Драгомерецького М.М.,

при секретарі: Добряк Н.І.,

за участю: представника позивача, ОСББ "Житло-2007" - Єзерова А.А.,

відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житло-2007" на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 березня 2015 року про зупинення провадження у справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житло-2007" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и л а:

24 жовтня 2011 року Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житло-2007" (далі - ОСББ "Житло-2007") звернулося до суду з вказаним позовом, у якому просило суд стягнути відповідача з ОСОБА_4 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 17692,21 грн. (т. 1, а.с. 3).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2011 року відкрито провадження у справі (т.1, а.с. 15).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 березня 2012 року справа передана по підсудності до Малиновського районного суду м. Одеси (т.1, а.с. 32).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 травня 2012 року справа прийнята до провадження та призначений розгляд справи на 19 липня 2012 року (т. 1, а.с. 38).

11 лютого 2015 року відповідач ОСОБА_4 звернувся суду першої інстанції з клопотанням про зупинення провадження у справі, мотивуючи тим, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2014 року відкрито провадження у

справі за його позовом до ОСББ "Житло-2007", виконкому Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Реєстраційна служба одеського міського управління юстиції про визнання недійсними установчих документів і скасування державної реєстрації та припинення ОСББ "Житло-2007", тому розгляд даної справи неможливий доки в порядку іншого цивільного судочинства не буде вирішено питання щодо припинення діяльності ОСББ (т.2, а.с. 204, 205, 206-207).

Ухвалою суду першої інстанції провадження у справі зупинено до вирішення іншої справи за позовом ОСОБА_4 про визнання недійсними установчих документів і скасування державної реєстрації та припинення ОСББ "Житло-2007" (т.2, а.с. 215-216).

В апеляційній скарзі позивач, ОСББ "Житло-2007", просить ухвалу суду першої інстанції скасувати й направити справу для продовження розгляду, мотивуючи тим, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права (т. 2, а.с. 219).

В запереченні на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_6 просить скаргу відхилити у зв'язку з безпідставністю її доводів.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги позивача, ОСББ "Житло-2007", пояснення на апеляцію представника позивача, ОСББ "Житло-2007" - Єзерова А.А., відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню за таких підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд справи за позовом ОСББ "Житло-2007" про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 17692,21 грн. неможливий до розгляду іншої цивільної справи за позовом ОСОБА_4 про визнання недійсними установчих документів і скасування державної реєстрації та припинення ОСББ "Житло-2007".

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися неможливо, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що вказана справа знаходиться в провадженні Приморського районного суду м. Одеси та Малиновського районного суду м. Одеси з 24 жовтня 2011 року, тобто тривалий час.

У пунктах 3, 5, 8 постанови № 11 Пленуму "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних, і справ про адміністративні правопорушення" від 17 жовтня 2014 року Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Враховуючи положення частини другої статті 157 ЦПК, суд може подовжити строк розгляду справи, але не більш як на п'ятнадцять днів, за наявності таких умов: а) у виняткових випадках, що визначаються обставинами, які утруднюють або роблять неможливим розгляд справи у встановлений строк (наприклад, хвороба сторони або судді; велика кількість доказів, які слід дослідити; необхідність призначення експертиз і їх складність; велика кількість осіб, які беруть участь у справі тощо); б) за клопотанням сторони, а не інших осіб, які беруть участь у справі, зазначене не означає, що суд, виконуючи вимоги частини четвертої статті 10 ЦПК, не вправі поставити таке питання на обговорення; в) з урахуванням особливостей розгляду справи, які у кожному конкретному випадку

визначаються правовою та фактичною складністю справи, обсягом та специфікою процесуальних дій, необхідних для всебічного та повного дослідження обставин справи, необхідністю отримання міжнародної допомоги тощо.

У разі подовження строку розгляду справи чи відмови суд постановляє мотивовану ухвалу, яка оскарженню не підлягає.

Повторне подовження строку розгляду справи законом не передбачено.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист; юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У зв'язку із цим суди не повинні допускати випадків безпідставної відмови у відкритті провадження у справі або необґрунтованого закриття провадження у справі на підставі того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а також фактів незаконного залишення заяв без руху, без розгляду, повернення їх позивачам або необґрунтованого зупинення провадження у справах, оскільки це призводить до порушення конституційних прав сторін, зволікання і затягування строків розгляду справ.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

У пункті 33 постанови № 2 Пленуму "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " від 12 червня 2009 року Верховний Суд України роз'яснив, що суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках, передбачених статтею 201 ЦПК, а за наявності підстав, визначених статтею 202 ЦПК, має право як на зупинення, так і на відмову в задоволенні такої заяви.

Визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Аналізуючи зазначені норми права, роз'яснення Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, перевіряючи матеріали справи, особливості розгляду вказаної справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції помилково зупинив провадження у справі, оскільки обидва позову не взаємопов'язані і спільний їх розгляд не є доцільним та це питання впливає на суттєве порушення розумних строків її розгляду.

Отже, ухвала суду першої інстанції перешкоджає подальшому провадженню у справі, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За змістом ст. ст. 11, 27 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.

При продовженні розгляду справи суду першої інстанції необхідно у відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз'яснити відповідачу ОСОБА_4 про наслідки

зловживання своїми процесуальними права, чим затягується розгляд справи й порушується, передбачений ст. 5 ЦПК України, принцип цивільного судочинства рівності сторін перед законом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України ухвала апеляційного суду не перешкоджає подальшому провадженню у справі й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 4, 311 ч. 1 п. 4, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житло-2007" задовольнити, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 березня 2015 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

В.Ф. Парапан

М.М. Драгомерецький