Провадження №2/761/1125/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Шевченківський районний суд м. Києва
в складі: головуючого-суддіМальцева Д. О.
при секретаріКривошия О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа Повне товариство «Ломбард «Альянс автоіпотечних кредиторів Стецьков та компанія» про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту,
ОСОБА_3 (далі позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.10.2014р. старшим державним виконавцем Савчуком К.П. було проведено опис майна ОСОБА_5 та складено акт опису та арешту майна в квартирі АДРЕСА_1. Під час складання вказаного акту опису та арешту майна, у квартирі боржника перебували речі позивача, що були включені в цей акт. Ці речі належать на праві приватної власності , але були помилково віднесені державним виконавцем до майна боржника. Таким чином, внаслідок накладення арешту, позивач позбавлений права власності, яке полягає у вільному володінні, користуванні та розпорядженні майном.
У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.
Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Як вбачається з матеріалів справи, 16 жовтня 2014 року державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва Савчуком К.П. накладено арешт на майно, у тому числі: Ноутбук «Apple «Мак ВООК аір 13, чоботи Vito Rossi, босоніжки, 2 плойки для волосся, випрямляч для волосcя «Philips», праска «Saturn», тумбочка пластикова, сумка жіноча Furla, 2 сумки жіночі, яке перебувало за адресою АДРЕСА_1, про що складено акт опису й арешту майна. При цьому вказане майно було передане на відповідальне зберігання представнику стягувача за адресою: АДРЕСА_3.
Пункт 212 цього рішення встановлено, що втручання у право власності підприємства-заявника у цій справі не повинно розглядатися як таке, що обмежується тривалим невиконанням остаточного рішення національного суду на його користь. Сама необхідність для підприємства-заявника ініціювати це провадження, щоб повернути своє майно, яке на законних підставах належало йому, вже є ознакою порушення його прав за статтею 1 Першого протоколу.
Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 316 та ч. 1 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року № 6 (з наступними змінами) за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивачем та його представником протягом усього часу розгляду справи не надано суду належних, допустимих доказів, які б вказували на право власності позивача на частину арештованого майна, зокрема: тумбочка пластикова, сумка жіноча Furla, 2 сумки жіночі, босоніжки, плойка для волосся. За таких обставин позовні вимоги у цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, на підставі 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ст. 41 Конституції України, ст. 316, 319, 321, 391 ЦК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 64, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_3 до ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту - задовольнити частково.
Визнати право власності ОСОБА_3 на майно, а саме: Ноутбук «Apple «Мак ВООК аір 13», чоботи Vito Rossi, випрямляч для волосcя «Philips», праска «Saturn», плойка для волосся «Moser».
Зняти арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 а саме: Ноутбук «Apple «Мак ВООК аір 13, чоботи Vito Rossi, випрямляч для волосcя «Philips», праска «Saturn», плойка для волосся «Moser», накладений відповідно до акту опису й арешту майна від 16.10.2014р. державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва Савчук К.П.
Зобов'язати державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва Савчук К.П. повернути майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3, а саме Ноутбук «Apple «Мак ВООК аір 13», чоботи Vito Rossi, випрямляч для волосcя «Philips», праска «Saturn», плойка для волосся «Moser» передане на відповідальне зберігання за адресою АДРЕСА_3.
У задоволенні інших вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути, подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя