Провадження №2/761/5587/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзьковій О.Л.

при секретарі Іовенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 19 березня 2006 року було зареєстровано шлюб Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 396. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З квітня 2015 року сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство та проживають окремо один від одного. Сім'я на даний час носить формальний характер і її збереження не відповідає як інтересам позивача так і відповідача. Просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просила задовольнити та покласти судові витрати на неї.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив задовольнити.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 19 березня 2006 року було зареєстровано шлюб Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що зроблено актовий запис № 396.

Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлені судом факти не заперечуються сторонами.

Як зазначили сторони в судовому засіданні строк для примирення їм не потрібен.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства і не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо один від одного з квітня 2015 року. Шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам сторін. Майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , що має істотне значення.

За обставин встановлених судом, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2, оскільки його збереження не відповідає як інтересам позивача так і інтересам відповідача.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_1 - «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

В судовому засіданні встановлено, що позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище отримане при реєстрації шлюбу.

Розподіляючи судові витрати, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України, проте бере до уваги вимогу позивача, залишає судові витрати саме на неї.

Керуючись ст. ст. 3,10,15,30,57,60,61,88,169,209, 212- 218, ЦПК України; ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 19 березня 2006 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 396 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: