Справа № 367/3175/15-ц
Провадження по справі № 6/367/106/2015
У Х В А Л А

Іменем України

22 травня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Кухленка Д.С.,

при секретарі Мельник І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду надійшло подання, в якому державний виконавець Голяченко І.П. керуючись ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 376 ЦПК України просить вирішити питання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, а саме до будинку №8а по вул. Ворзельська у смт. Ворзель Київської області.

Заявник мотивує вимоги тим, що на виконанні відділу ДВС Ірпінського МУЮ знаходиться виконавче провадження №805/7 з примусовим виконанням виконавчого листа №2-280 виданого 15.11.2010р. Катеринопільським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» боргу у сумі 1449191,21 грн. Боржник зобовязань добровільно не виконує у зв'язку із чим утворилась заборгованість На виклики державного виконавця не реагує.

В судове засідання державний виконавець не викликався у зв'язку із його клопотанням про розгляд справи у відсутність представника відділу ДВС Ірпінського МУЮ, а інші учасники провадження в судове засідання не викликались.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши подання та додані до нього матеріали, вважає, що подання не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно з ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, при виконанні судових рішень та рішень органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатись до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла і не допускається проникнення до нього чи до іншого володіння особи та проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Проте указана конституційна гарантія не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Тому вказане обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

У силу ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути противоправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. .

Правом на недоторканість житла є правом кожного на державну охорону його житла від незаконних вторгнень з боку службових осіб, відповідно до ст.30 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Суд враховує, що примусове проникнення до житла людини є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки пов'язане з обмеженням конституційного права людини на недоторканість житла чи іншого володіння.

Розглянувши подання державного виконавця, суд приходить до висновку, що підстав для його задоволення не вбачається оскільки до подання не долучено документів про те, що державним виконавцем відповідно до вимог ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» були прийняті всі можливі та необхідні заходи для виконання виконавчого документу. Крім цього в матеріалах подання відсутні докази, які б підтверджували отримання боржником направлених державним виконавцем вимог із повідомленням про дату здійснення виконавчих дій та не надано доказів в підтвердження реєстрації особи та наявності його речей та майна у квартирі, не подано доказів того, що боржник є власником чи співвласником вказаної квартири, а також в ній знаходиться чи може знаходитись майно боржника.

Суду не наведено правових підстав для проведення виконавчої дії, пов'язаної із проникненням до житла чи іншого володіння боржника, отже, для правильного розуміння діяльності державного виконавця при застосуванні у виконавчому провадженні конституційного положення про недоторканість житла у справі про виконання грошових зобов'язань, заявником не наведено доказів, що не можуть бути порушені права інших осіб .

Разом з тим, суд вважає, що у разі надання дозволу на примусове проникнення до будинку №8а по вул. Ворзельська у смт. Ворзель Київської області, можуть бути порушенні права інших власників квартири.

Так як в матеріалах подання відсутні будь які відомості щодо власника даного будинку, а лише додано копію договору купівлі-продажу квартири від 14.03.2008р. укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.01.2008р. Однак вказані документи датовані 2008р. та містять застарілу інформацію, а жодних інших документів на підтвердження вказаного факту у матеріалах не має.

За таких підстав суд вважає, що подання про примусове проникнення до квартири де зареєстрована ОСОБА_2, є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки примусове проникнення до житла боржника буде порушувати гарантовані Конституцією України права щодо недоторканності житла власників будинку, оскільки державним виконавцем не вжито достатньо заходів для безперешкодного входження до житла боржника та належного виклику боржника до ДВС, які не потребують примусового проникнення до житла боржника.

Враховуючи викладене, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.2 ст.197, ст. 376 ЦПК України, ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.ст.30, 41 Конституції України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

ОСОБА_4