АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Панченка О.О.

Суддів : Бутенко С.Б.. ОСОБА_2

За участю секретаря : Зеленської О.І.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 2 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача, стягнення коштів, індексу інфляції, трьох процентів річних,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 2 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 загальну суму заборгованості за договорами №33458 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий on-line» у доларах США від 10 липня 2014 року та за договором №73485 у розмірі 27006, 68 доларів США, що еквівалентно 419297 грн. 61 коп. банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий on-line» у доларах США

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 3654 грн.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, відмовивши в задоволенні позову. Зокрема вказує на те, що в звязку з введенням в банк тимчасової адміністрації, не здійснюються задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, 10 липня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено договори банківського вкладу «Зростаючий on-line» №33458 та «Зростаючий on-line» №73485 на 20000 доларів США та 6000 доларів США відповідно, терміном до 24 липня 2014 року, під 8,255 річних.

Пунктом 1.10. договорів передбачено виплату вкладу по закінченню строку його розміщення шляхом зарахування на поточний рахунок №3676, відкритий на ім'я ОСОБА_3 в установі банку, операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів.

Після закінчення строку дії депозиту, кошти вкладника були перераховані з депозитного рахунку на поточний, які останній не міг отримати, в звязку з чим неодноразово звертався до банку з вимогами та претензіями протягом вересня-листопада 2014 року.

Постановою Правління НБУ № 150 від 2 березня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних та Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 51 щодо запровадження тимчасової адміністрації в банку строком на три місяці з 3 березня 2015 року по 2 травня 2015 року.

Задовольняючи позов в частині стягнення суми вкладу, відсотків та 3% річних суд першої інстанції, на підставі умов договору, норм цивільного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення коштів в сумі 27006,68 доларів США, що еквівалентно 419297 грн. 61 коп.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Таким чином, за змістом статей 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним.

Така правова позиція викладена в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України (№ 6-140цс13) від 25 грудня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.

Враховуючи встановлені порушення прав вкладника, що виразилися в неможливості користування своїми коштами як після закінчення строку дії депозиту, так і після перерахування на поточний рахунок, колегія суддів вважає правомірним стягнення коштів на користь ОСОБА_3

Розрахунок щодо нарахування відсотків по вкладах та 3% річних банком не заперечується, а отже колегія суддів погоджується з визначеними позивачем сумами, які стягнуті судом першої інстанції.

Посилання апелянта щодо неправомірного стягнення коштів в валюті, колегія суддів вважає помилковим, враховуючи умови договорів, згідно яких останні укладалися у доларах США, позивачем було внесено саме долари США, які також підлягають поверненню після закінчення дії договорів.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду України в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин, згідно з яким не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором чи договором банківського вкладу в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті.

З огляду на те, що виконання договірних зобовязань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором чи проценти на банківський вклад (статті 1054, 1061 ЦК) в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.

Доводи апелянта щодо безпідставності стягнення коштів з банку під час дії тимчасової адміністрації, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки запровадження тимчасової адміністрації у банку не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, так як ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не скасовує право на звернення до суду за захистом порушеного права, а лише визначає умови і порядок захисту прав вкладників фізичних осіб у зв'язку із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації Банку.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 2 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Судді:

З оригіналом згідно.