Справа № 502/1178/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Дяченко М.В.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах

ОСОБА_2, ОСОБА_3

до

Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області

про

визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про визнання за позивачами права власності по 1/2 частині житлового будинок № 42 по вул. Суворова в місті Вилкове Одеської області, як за співвласником нерухомого майна та в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 20.08.2014 року. В обґрунтування позовних вимог представник позивачів в позові зазначив, що після смерті ОСОБА_4 позивачі несуть всі витрати по утриманню будинку, проводять його поточний ремонт, сплачують комунальні та інші встановлені платежі, ведуть господарство, обробляють присадибну земельну ділянку. Позивач ОСОБА_3, як спадкоємиця за законом у визначеному законом порядку та в установлений строк звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття, однак при зверненні до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу їй було розяснено, що згідно вимог діючого законодавства, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація прав власності не була проведена та право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та визначення наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватись в судовому порядку. ОСОБА_2 у встановлений законодавством термін звернулася до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу із заявою про відмову від прийняття спадщини. За життя спадкодавця було складено акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку розташованого по вул. Суворова, 42 в м. Вилкове, який ним було побудовано за час перебування у шлюбі з ОСОБА_2, однак правовстановлюючий документ на вказаний будинок відсутній. На підставі вищевказаного позивачі просили суд:

- встановити факт належності ОСОБА_4, померлому 20 серпня 2014 року та ОСОБА_2 на праві приватної власності по 1/2 частині кожному житлового будинку розташованого за адресою: Одеська область Кілійський район м. Вилкове, вул. Суворова, 42;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на підставі приватної власності на 1/2 частину житлового будинку розташованого за адресою: Одеська область Кілійський район м. Вилкове, вул. Суворова, 42;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку за спадщиною за законом, розташованого за адресою: Одеська область Кілійський район м. Вилкове, вул. Суворова, 42.

На дату розгляду справи позивачами було надано заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача, Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області надав заяву, в якій вказав, що з позовними вимогами згоден та просить розглянути справу за його відсутності.

Зважаючи на те, що сторони не прибули в судове засідання, розгляд справи проведено за відсутності сторін без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини

Відповідно до свідоцтва про одруження від 08.11.1959 р., складеного в Вилківською міськрадою депутатів трудящих Кілійського району Одеської області, актовий запис № 86, після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 (рос.) та ОСОБА_4, дружині присвоєне прізвище «Унгарова».

Як зазначено в паспорті громадянки України серія КЕ № 830576, виданим 1 грудня 1997 року Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області, позивач є «Унгаровою Яриною Кузьмівною», ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АВ № 524005 виданого виконкомом міської Ради депутатів трудящих, ОСОБА_6 (рос.) та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. /а.с. 19/.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 300407 виданого 14.02.2001 р. Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області, ОСОБА_7 внаслідок укладення шлюбу 14.02.2001 р. з ОСОБА_8 змінила своє прізвище на «Делечук».

Як вказано в свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 384793, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 489, ОСОБА_4 помер 20.08.2014 року.

Згідно дозволу на виконання робіт від 10.06.1969 р. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дозволено будівництво індивідуального житлового будинку на земельній дільниці № 38 по вулиці Суворова м. Вилкове.

Після завершення будівництва житлового будинку № 42 по вул. Суворова в м. Вилкове, в присутності ОСОБА_9 було складено акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішенням № 146 Виконавчого комітету Вилківської міської ради від 13.10.2009 р. п.1 рішення виконкому Вилківської міської ради № 28 від 27.03.1997 р. «Об утверждении актов об окончании строительства и ввода в эксплуатацию жилых домов» викладено в наступній редакції: «Затвердити акти про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуальних домоволодінь громадянам: ОСОБА_4, ОСОБА_6 (рос.), вул. Суворова, 42».

З виписки з рішення Виконавчого комітету Вилківської міської ради народних депутатів № 38 вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (рос.) передано присадибну ділянку для обслуговування житлового будинку і госпбудівель, ведення особистого підсобного господарства розташовану по вул. Суворова, 42

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Вилківської міської ради № 198/02-20 від 17.03.2015 р., на день смерті батька ОСОБА_4, який помер 20 серпня 2014 р., який проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, з ним за вищевказаною адресою проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6

З листа КП «Кілійське РБТІ та РОН» № 163 від 18.03.2015 р. вбачається, що станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок № 42 розташований за адресою: м. Вилкове, Кілійського району, по вул. Суворова не зареєстровано.

Відповідно до технічного паспорту, складеного КП «Кілійське РБТІ та РОН» від 20.05.2015 р., домоволодіння за адресою: м. Вилкове Кілійського району Одеської області, вул. Суворова, № 42, розташованого на земельній ділянці площею 615,0 кв.м. в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», 1966 року побудови з верандою - літ. «а»; літньої кухні літ. «Б» з верандою літ. «б»; сараю літ. «В»; сараю літ. «Г»; убиральні літ. «Д»; надвірних споруд - № 1-3.І.

З заяви ОСОБА_3 до приватного нотаріуса ОСОБА_11 від 04.02.2015 вбачається, що вона приймає спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_4, померлого 20.08.2014 р.

З заяви ОСОБА_2 до приватного нотаріуса ОСОБА_11 від 04.02.2015 вбачається, що вона відмовляється від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 20.08.2014 р

Згідно листа приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу ОСОБА_11 № 218/01-16 від 16.06.2015 р., 10.02.2015 року відкрито спадкову справу 08/2015 на імя ОСОБА_4, померлого 20.08.2014 року. За оформленням спадщини з заявою про прийняття зверталась донька спадкодавця ОСОБА_3 та з заявою про відмову від спадщини зверталась дружина спадкодавця ОСОБА_2.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 112 ЦК УРСР /який діяв на час проведення будівництва нерухомого майна з приводу якого заявлені позовні вимоги/ - майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Оскільки нерухоме майно було побудовано спадкодавцем в період перебування у шлюбі з позивачем, згідно положень ст. 22 КпШС України, який діяв на момент проведення будівництва, на вказане майно розповсюджуються відповідні положення ст. 112 ЦК УРСР.

Відповідно до розяснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по обєктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Таким чином, позивач ОСОБА_2 має право на 1/2 частину будинку, як співвласник нерухомого майна, збудованого за час перебування з ОСОБА_4 у шлюбі, і оскільки вона за життя чоловіка не оформила своє право власності та на даний час це зробити в позасудовому порядку неможливо в звязку зі смертю іншого співвласника будинку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про встановлення факту належності ОСОБА_2 1/2 частини житлового будинку та визнання права власності на неї є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Беручи до уваги те, що оформлення спадщини у вигляді 1/2 частини відповідного будинку спадкоємцем ОСОБА_4, яким є позивач ОСОБА_3, в нотаріальному порядку неможливе в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та також в звязку з помилками в дозволі на виконання робіт та акті про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння відносно по батькові спадкодавця, враховуючи відсутність інших спадкоємців, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадщину та вважає, що право позивачів підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в звязку з чим задовольняє позов.

Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212-215, 256 ЦПК, ст. 16, 1261 ЦК України, ст. 112 ЦК УРСР, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4, померлому 20 серпня 2014 р та. ОСОБА_2 на праві приватної власності по 1/2 частині кожному житлового будинку літ. «А», 1966 року побудови з верандою - літ. «а»; літньої кухні літ. «Б» з верандою літ. «б»; сараю літ. «В»; сараю літ. «Г»; убиральні літ. «Д»; надвірних споруд - № 1-3.І, розташованих за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Суворова, 42.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на підставі приватної власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А», 1966 року побудови з верандою - літ. «а»; літньої кухні літ. «Б» з верандою літ. «б»; сараю літ. «В»; сараю літ. «Г»; убиральні літ. «Д»; надвірних споруд - № 1-3.І, розташованих за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Суворова, 42.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А», 1966 року побудови з верандою - літ. «а»; літньої кухні літ. «Б» з верандою літ. «б»; сараю літ. «В»; сараю літ. «Г»; убиральні літ. «Д»; надвірних споруд - № 1-3.І, розташованих за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Суворова, 42, згідно спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 20 серпня 2014 р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_12