АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору недійсним.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 через свого представника звернулась в суд із позовом до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ«Райффайзен Банк Аваль») про визнання кредитного договору недійсним.

Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 04 липня 2006 року між нею та акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 90 000 дол. США, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути вказаний кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 11, 5% річних. В забезпечення кредитного договору між сторонами укладено договір іпотеки.

Втім, у зв'язку з істотною зміною становища, пов'язаною із підвищенням курсу валюти, боргові зобов'язання ОСОБА_2 перед банком значно підвищились.

Із огляду на це, позивачка вважає умови даного договору несправедливими та такими, що порушують принцип рівності сторін договору.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи та порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши представника позивачки, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі, представника відповідача, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

04 липня 2006 року між АППБ «РайффайзенБанк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 укладено договір №014/999/74/55539 про надання споживчого кредиту у розмірі 90 000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 11,5 % річних, зі стром дії договору до 04 липня 2024 року.

Встановлено, що відповідач умови договору виконав у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні заявленого по справі позову, районний суд виходив з того, що при укладанні кредитного договору передбачені чинним законодавством вимоги для його укладення були дотримані, договір містить всі необхідні його істотні умови, дотримано вимог і щодо змісту та форми його укладення й укладено його позивачкою на підставі вільного волевиявлення.

Такі висновки районного суду є законними й обґрунтованими.

Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні висновків.

Доводи апеляційної скарги про те, що банком, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів», не було надано повної, достовірної та своєчасної інформації про умови і порядок кредитування, а надання кредитних коштів у іноземній валюті є несправедливим, остільки призводить до дисбалансу прав та обов'язків на шкоду позивачу, ретельно перевірялися судом першої інстанції, вони отримали належну оцінку в рішенні суду та обґрунтовано визнані безпідставними.

Так, долученої до справи копії анкети позичальника від 03 липня 2006 року вбачається, що позивачка була ознайомлена з умовами кредитування, зокрема із метою, для якої кредит може бути використаний, наявними формами кредитування та відмінностями між ними, перевагами та недоліками пропонованих схем кредитування, формами забезпечення, строком та відсотковою ставкою за кредитом, орієнтовною сукупною вартістю кредиту та вартістю послуги з оформлення договору про надання кредиту.

Підписом на заяві про надання кредиту /а.с.24/, позивачка засвідчила, що ознайомлена у письмовій формі з умовами кредитування, його формами та відмінності між ними та орієнтованою сукупною вартістю кредиту.

Матеріали справи свідчать, що до ОСОБА_2 було доведено всю необхідну інформацію для того, щоб зробити свідомий та зважений вибір.

Згідно ст. ст. 627, 638 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При підписанні оспорюваного кредитного договору дотримано всіх вимог щодо його змісту та форми, договір містить усі передбачені чинним законодавством відомості.

ОСОБА_2, укладаючи договір, була вільна у виборі валюти кредитування, а надання відповідачем кредитних коштів у іноземній валюті, чинним законодавством не заборонено.

Окрім того, як свідчать матеріали справи, позивачка до банку із заявами про надання додаткової інформації або роз'яснення певних положень договору не зверталась, не скористалась вона й правом на відкликання згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

У матеріалах справи відсутні докази, які б давали правові підстави до визнання укладеного між сторонами кредитного договору недійсним.

Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки районного суду про відсутність правових підстав до задоволення позовних вимог.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 757/37870/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7562/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Литвинова І.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.