Справа № 372/2643/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2015 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Зінченка О. М. ,

при секретарі Русанова Ю.А.

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів на покриття витрат, пов'язаних з наданням піклування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач через свого представника звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення коштів на покриття витрат, пов'язаних з наданням піклування, обґрунтовуючи яку зазначив, що з червня 1990 року по лютий 2013 року вона проживала однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6, який помер 20 лютого 2013 року. Весь цей час позивачка піклувалася про нього, оскільки останній був пенсіонером, постійно потребував стороннього догляду. Відповідачі по справі є дітьми покійного та жодного разу не піклувалися про свого батька, ніякої допомоги йому при житті не надавали, тому позивач вважає за необхідне стягнути з відповідачів витрати понесені нею на утримання їх покійного батька.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, оскільки вважає позовні вимоги обґрунтованими, з підстав викладених у позовній заяві. Також представник вказав, що покійний ОСОБА_6 все своє майно при житті заповів своїм дітям, відповідачам по справі, які за нього при житті не піклувалися.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні, з заявленим позовом не погодилася, подавши до суду заперечення в якому обґрунтувала свої доводи не визнання позову, крім того пояснила, що вони все життя піклувалися про батька, який був здоровим та отримував пенсію за яку фактично і утримував позивачку, а даний спір виник із-за того що позивач не згідна з тим що покійний батько заповів все майно своїм дітям.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні, вказала, що позовні вимоги вона не визнає, оскільки даний позов надуманий з тих підстав що покійний батько заповів все майно своїм дітям.

Представник відповідачів ОСОБА_2 в судовому засіданні з заявленим позовом не погодився, вказавши що свої обґрунтування він виклав в заперечені, а також пояснив що позивачка та покійний ОСОБА_6 проживали однією сім'єю , тому і піклувалися один про одного.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідачів, представника відповідачів, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до рішення Золотонівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.08.2013 року встановлений факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_6, який помер 20.02.2013 року.

Відповідно до вимог ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 59 Цивільного процесуального кодексу України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до стаття 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до статті 64 Цивільного процесуального кодексу України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Згідно із статтею 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено, будь-якими належними та допустимими доказами , які б свідчили про витрати позивача з надання послуг пов'язаних з наданням піклування та необхідності стягнення цих витрат з відповідачів відповідно до норм чинного законодавства, а позовні вимоги позивача ґрунтуються лише на припущеннях та особистому трактуванні норм цивільного законодавства.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 15, 10, 11, 15, 58, 59,60, 212-214 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів на покриття витрат, пов'язаних з наданням піклування, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами що не були присутні під час проголошення даного рішення але брали участь в розгляду справи на протязі того ж часу з дня отримання копії даного рішення.

СуддяОСОБА_7