РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2015 року Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Рибалка Ю.В.,

при секретарі судового засідання Никифоренко А.А.,

за участі: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кременчуцькому районі Полтавської області про визнанняч дій незаконними, стягнення заборгованості, зобовязання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з вищевказаним позовом.

З урахуванням збільшення розміру позовних вимог, позивач просив визнати незаконними дії Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кременчуцькому районі Полтавської області стосовно відмови у нарахуванні та виплаті витрат на спеціальний медичний догляд та додаткове харчування, зобовязати відповідача поновити такі виплати, стягнути заборгованість за вказаними виплатами за минулий період і заборгованість за самостійне придбання ліків за минулий період, стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 10 000,00 грн., стягнути судові витрати (на правову допомогу, переїзд до суду у інший населений пункт).

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити з підстав викладених у ньому та письмових поясненнях. Зазначили, що позивач є інвалідом І групи внаслідок нещасного випадку на виробництві. Відповідач не сплачує йому заборгованість за попередній період у відшкодування самостійно придбаних ліків, витрат на спеціальний медичний догляд та додаткове харчування, не здійснює щомісячно нарахування та виплату компенсації вказаних витрат.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, надали письмові пояснення. Зазначили, що позивач з листопада 2014 року перебуває на обліку у відповідача, йому здійснюються виплати на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування, позивач забезпечується лікарськими засобами, виробами медичного призначення та гігієнічними виробами, проводиться відшкодування витрат на самостійно придбані лікарські засоби, згідно наданих розрахунково-касових документів. Суму офіційно переданої з попереднього місця обліку (відділення Фонду у Луганській області) заборгованості позивачу відшкодовано у повному обсязі, інші суми заборгованості, про які зазначає позивач, офіційно не підтверджені, тому не сплачувались. Щодо нарахування та щомісячного відшкодування позивачу витрат на спеціальний медичний догляд та додаткове харчування зазначили, що не має можливості їх здійснення, оскільки позивач відмовляється за направленням пройти ЛКК у найближчому закладі за місцем проживання для визначення йому конкретного переліку медикаментів та раціону харчування, витрати за які необхідно відшкодовувати.

Крім цього зазначили, що надані позивачем документи ЛКК з м. Красний Луч Луганської області для виплати відшкодування відповідач прийняти не може, оскільки вони видані на тимчасово окупованій території України, на якій тимчасово припинено діяльність державних установ.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання» Фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, медичну реабілітацію, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації інваліда (у разі її складення). Фонд організовує цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоровя застрахованого.

Додаткове харчування призначається на конкретно визначений строк за раціоном, який складає дієтолог чи лікар, який лікує, та затверджує МСЕК. Неможливість забезпечення потерпілого додатковим харчуванням у лікувально-профілактичному або реабілітаційному закладі підтверджується довідкою за підписом головного лікаря (директора) цього закладу. У цьому разі компенсація витрат на додаткове харчування здійснюється Фондом на підставі інформації центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, про середні ціни на продукти харчування у торговельній мережі того місяця, в якому їх придбали.

Витрати на ліки, лікування, протезування (крім протезів з дорогоцінних металів), придбання санаторно-курортних путівок, предметів догляду за потерпілим визначаються на підставі виданих лікарями рецептів, санаторно-курортних карток, довідок або рахунків про їх вартість.

Відповідно до п 2.4 Положення про організацію, забезпечення та фінансування необхідних видів догляду за потерпілими внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2011 № 41 (далі Положення), повторний огляд МСЕК потерпілих, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такого потерпілого, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоровя і працездатності або за рішенням суду чи прокуратури.

У разі призначення потерпілому МСЕК спеціального медичного догляду робочий орган виконавчої дирекції Фонду не пізніше пяти робочих днів звертається до лікарсько-консультативної комісії (ЛКК) з метою визначення переліку необхідних спеціальних медичних і санітарних процедур, медичних маніпуляцій тощо (п. 2.6. Положення).

Із вищезазначеного вбачається, що потреба у спеціальному медичному догляді визначається МСЕК, але встановлення конкретного переліку необхідних процедур та маніпуляцій встановлюється ЛКК за зверненням Фонду та результатами огляду потерпілого.

Відповідно до п. 3.1 Положення про забезпечення додатковим харчуванням потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2011 № 42, для взяття на облік потерпілий (законний представник потерпілого) повинен подати до робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням справи про страхові виплати заяву про забезпечення додатковим харчуванням. До заяви додаються копії висновку МСЕК про потребу у забезпеченні додатковим харчуванням із вказаним строком, на який призначається додаткове харчування, та індивідуальної програми реабілітації (у разі відсутності зазначених документів у справі), завірені працівником робочого органу виконавчої дирекції Фонду на підставі предявлених потерпілим (законним представником потерпілого) оригіналів цих документів. У разі призначення потерпілому МСЕК додаткового харчування робочий орган виконавчої дирекції Фонду не пізніше пяти робочих днів звертається до МСЕК з метою затвердження раціону харчування, складеного лікуючим лікарем або дієтологом.

Відповідно до постанови Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 № 20, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.01.2015, затверджено «Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообовязковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції» (далі - Порядок).

Зазначеним Порядком передбачено проведення страхових виплат та страхових витрат на медичну та соціальну допомогу, які раніше нараховані, але не виплачені потерпілим на виробництві, які тимчасово переселені. Проведення таких виплат здійснює орган виконавчої дирекції Фонду на підставі наданих особою передбачених Порядком документів та страхових витрат, які надсилаються управліннями виконавчої дирекції Фонду у Луганській та Донецькій областях.

Згідно з п. 1 розділу IV Порядку для призначення страхових виплат на медичну та соціальну допомогу особа, яка тимчасово переміщена, звертається до робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцем її фактичного проживання (перебування) з відповідною заявою, копією (та оригіналом для огляду) довідки про взяття на облік, до якої додає документи, що підтверджують її право на медичну та соціальну допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач взятий на облік, як особа, тимчасово переміщена з тимчасово окупованої території (довідка від 13.11.2014 № НОМЕР_1). Місце перебування позивача зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_1 Україна, Козельщинського району Полтавської області.

Згідно з висновками МСЕК серії 10 ААА № 091739 від 15.08.2012, серії 10 ААБ № 106406, позивачу встановлена І група інвалідності, 100% втрати працездатності з 11.06.2012 безстроково, встановлені додаткові види медико-соціальної допомоги, зокрема, потребу у постійному сторонньому догляді, постійному побутовому догляді, спеціальному медичному догляді, додатковому харчуванню за показаннями.

Позивач звертався письмово до відповідача щодо нарахування та виплати йому щомісячно, крім призначених, витрат на спеціальний медичний догляд і додаткове харчування, однак листами від 09.12.2014, 24.12.2014, 06.02.2015 йому повідомлено про необхідність проходження огляду для поновлення індивідуальної програми реабілітації.

Також встановлено, що листом від 11.03.2015 № 02/197 управління виконавчої дирекції Фонду у Луганській області, на запит управління виконавчої дирекції Фонду у Полтавській області, надано довідку про нараховані, але не виплачені суми потерпілим, які перебувають на обліку у відділеннях ВД Фонду у Луганській області, зокрема і позивачу. Згідно з наданою до листа довідкою по ОСОБА_1 нарахованими та не виплаченими значаться кошти за травень-серпень 2014 року у загальній сумі 5905,07 грн. Зазначена сума коштів виплачена відповідачем позивачу, що останнім у ході розгляду справи не заперечувалось.

Згідно з довідкою відповідача, яка додана до письмових пояснень по справі і міститься в її матеріалах, позивачу призначено та виплачено з листопада 2014 року по травень 2015 року витрати на лікарські засоби та вироби медичного призначення, витрати на побутове обслуговування, витрати на постійний сторонній догляд, щомісячну страхову виплату у сумі за листопад 2014 року 2 952,76 грн., грудень 2014 року 2 952,76 грн., січень 2015 року 12 064,79 грн., лютий 2015 року 6 006,15 грн., березень 2015 року 6 711, 73 грн., квітень 2015 року 5 667, 25 грн., травень 2015 року 7 135,83 грн., а всього за вказаний період на загальну суму 43 491,27 грн. Також позивачу виплачено заборгованість по страхових виплатах за попередній період згідно з довідкою Управління ФССНВ у Луганській області на загальну суму 14 247,04 грн.

Отримання вказаних коштів не заперечувалось позивачем у ході судового розгляду справи.

Інші дані щодо наявної заборгованості, з управління виконавчої дирекції Фонду у Луганській області до відповідача не надходили.

Тому, підстав для відшкодування позивачу інших сум заборгованості, дані про які містяться в наявних у справі копіях документів (листів), виданих відділенням виконавчої дирекції фонду в м. Красний Луч, на цей час у відповідача не має, оскільки ним офіційно від уповноваженого органу така інформація не отримувалась.

Крім цього, як підставу нарахування та виплати щомісячних витрат на додаткове харчування позивачем надано довідку ЛКК м. Красний Луч від 15.12.2014 №1716 терміном дії з 19.12.2015 по 19.12.2016 щодо раціону додаткового харчування.

Указом Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» (далі Рішення). На виконання цього Рішення Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 07.11.2015 № 595 «Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей».

Вказаними актами передбачене припинення на окремих територіях у районі проведення АТО в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій, відділень, представництв та визначено граничний термін для здійснення заходів щодо їх переміщення до 01.12.2014.

Оскільки ЛКК є складовою та входять в структуру закладів Міністерства охорони здоровя України, відносяться до бюджетних установ, їх документи, видані після 01.12.2015, відповідач не має підстав приймати для здійснення нарахування та виплати коштів. При цьому, ураховується постанова Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р, відповідно до якої м. Красний Луч Луганської області внесено до переліку населених пунктів Луганської області, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що не прийняття відповідачем довідки ЛКК м. Красний Луч від 15.12.2014 №1716 для нарахування та виплати коштів не є таким, що порушує права позивача, ураховуючи той факт, що останній відмовляється проходити таку ж ЛКК на території Полтавській області(у найближчому спеціалізованому закладі) з метою визначення раціону необхідного додаткового харчування. Крім цього, відповідач відмовляється пройти відповідну ЛКК з метою визначення конкретного переліку необхідних спеціальних медичних і санітарних процедур, медичних маніпуляцій тощо.

Таким чином, відповідач на даний час позбавлений можливості нарахувати та виплатити належні позивачу щомісячні витрати на спеціальний медичний догляд та додаткове харчування, оскільки позивач не проходить ЛКК з метою визначення їх змісту. При цьому, відповідач не заперечує необхідність відшкодовувати відповідні витрати.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ст. 61 ЦПК України).

Ураховуючи наявні матеріали справи та встановлені фактичні обставини, відмову відповідача проходити ЛКК для визначення конкретного переліку процедур та маніпуляцій спеціального медичного догляду і визначення конкретного необхідного переліку продуктів харчування (раціону) у відповідних медичних закладах, не можливості відповідачем у звязку з цим нарахувати (обрахувати) та відшкодовувати позивачу щомісячно витрати на спеціальний медичний догляд та додаткове харчування, сплату відповідачем заборгованості за наявною офіційною інформацією щодо належних (нарахованих) позивачу коштів за попередні періоди, сплату вже нарахованих щомісячних виплат у повному обсязі, суд не вбачає підстав вважати дії відповідача неправомірними і такими, що порушують права позивача, а тому не знаходить підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання»,ст. 14, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.В. Рибалка