Справа № 755/9910/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування, за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просила стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на свою користь 5902 грн. 26 коп., за рахунок Фонду захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах, та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., що є предметом позову.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання спавши повідомлялась належним чином, позивач разом з позовної заявою подала до суду заяву про розгляд спавши у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача - Моторно (транспортного) страхового бюро України Чехоєва Н.М., в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи відповідач повідомлявся належним чином, представник відповідача подала до суду письмові заперечення на позов, просила в позові відмовити в повному обсязі. (а.с.30)

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, 15 грудня 2012 року в місті Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - легкового автомобіля «Део», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_3, та легкового автомобіля «КІА», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_4

На підставі постанови Ірпінського міського суду Київської області від 28 грудня 2012 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладене на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. в дохід держави (а.с.7)

Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова-відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Лафорт», що підтверджується Полісом АВ/6328187 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого з 13 травня 2012 року до 12 травня 2013 року. (а.с.8)

17 грудня 2012 року ОСОБА_4 повідомив Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лафорт» про настання страхового випадку, який мав місце 15 грудня 2012 року за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля «Део», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3. (а.с.10-11)

На підставі заяви ОСОБА_4, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Лафорт» складено Страховий акт №_11286-26-12-01/1 про виплату ОСОБА_1, власнику транспортного засобу «КІА», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, страхового відшкодування в розмірі 5902, 26 грн. (а.с.13)

Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Основними завданнями МТСБУ, серед іншого, є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. (п.39.1 та п.39.2 ст.39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів»)

Згідно до Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо - транспортних пригодах, затвердженої Рішенням Президії Моторного (транспортного ) страхового Бюро України від 31.03.2005 року, Бюро за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, встановлених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі недостатності коштів та майна страховика - члена Бюро, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за внутрішніми договорами обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Неплатоспроможність - неспроможність суб'єкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку їх сплати грошові зобов'язання перед кредиторами, в тому числі по заробітній платі, а також виконати зобов'язання щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів) не інакше як через відновлення платоспроможності;

Банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури. (ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»)

Відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» У випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

На підставі постанови Господарського суду міста Києва від 10 вересня 2014 року по справі №910/20063/13, визнано банкрутом Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лафорт» та відкрито ліквідаційну процедуру. (а.с.16-18)

Згідно положень п. 20.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов'язки по договорах обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов'язки, для виконання яких у страховика, який ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов'язків у повному обсязі гарантується коштами МТСБУ.

Відповідно до п.п. «г» п. 41.1 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду, на умовах визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та /або ліквідації, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності».

Виходячи з положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. Якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Якщо майна банкрута вистачило для задоволення вимог кредиторів у повному обсязі, він вважається таким, що не має боргів і може продовжувати свою підприємницьку діяльність.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави суду прийти до висновку, що покладення на МТСБУ обов'язку по виплаті страхового відшкодування позивачу можливе лише після затвердження Господарським судом м. Києва звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, у разі недостатності коштів та майна страховика як учасника МТСБУ, тобто в даному випадку вирішення питання про покладення обов'язку відшкодування шкоди на МТСБУ полягає насамперед не у визначенні статусних понять: «банкрут та/або ліквідований», а у визначенні умов виплати: «у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ», тому наведений висновок про достатність чи недостатність активів товариства можливо зробити лише після відповідного затвердження Господарським судом звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, що станом на час розгляду справи не відбулось.

Виходячи з викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування, за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, у зв'язку з винесенням судом рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.3, 11, 14 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 20, 22, 39, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1, 37, 46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст.1, 4, 10, 11, 58, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування, за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарг, яка подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я