Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2015 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про визнання дій державного виконавця протиправними та зобов'язати вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про визнання дій державного виконавця протиправними та зобов'язати вчинити певні дії.

Як зазначено у статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.383 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, зазначені скарги щодо виконання рішень, ухвал місцевих загальних судів, які винесені відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, мають розглядатись в порядку ст.383 Цивільного процесуального кодексу України.

Як роз'яснено у п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК - про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; статті 74 - 77 ЦПК - про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК - про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК - щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Відповідно до частини першої та другої статі 26 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представника сторін та третіх осіб. У справах наказного та окремого провадження особами, які беруть участь у справі, є заявник, інші заінтересовані особи, їхні представники.

За змістом ст. 26 Цивільного процесуального кодексу України сторона виконавчого провадження, яка звернулась до суду зі скаргою, заявою (поданням), бере участь у їх розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби розглядаються в судами згідно ст.383 Цивільного процесуального кодексу України за участю, як заінтересованих осіб, державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до частини першої та другої ст.384 Цивільного процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного віллу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Виходячи зі змісті поданої скарги, заявник ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №47805294 щодо примусового стягнення з ОСОБА_1, як боржника, заборгованості у розмірі 504 886, 62 грн. на користь ПАТ «Приватбанк», та одночасно оскаржує дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського алойного управління юстиції у м. Києві від 10.06.2015 року про стягнення з боржника 504886,62 грн. на користь ПАТ «ПриватБанк» по виконавчому провадженню №47805294.

Однак, при зверненні до суду заявником ОСОБА_1 долучено до скарги постанова про відкриття виконавчого провадження від 10 червня 2015 року, яка винесена старшим державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві про примусове виконання виконавчого листа №2-499/2010 виданий 22.12.2010 року Дніпровським районним судом мста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПравексБанк» заборгованості 504886,62 грн.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, оскільки заявником не долучено до матеріалів скарги безпосередньо постанова про відкриття виконавчого провадження №47805294 щодо примусового виконання виконавчого листа, де стягувачем виступає ПАТ «ПриватБанк», а боржником ОСОБА_1, також не долучено докази, які мали підтвердити факт наявності у провадженні ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві матеріалів виконавчого провадження №47805294, де стягувачем виступає ПАТ «Приватбанк», а зобов'язальною стороною, боржником в процедурі виконавчого провадження, виступає безпосередньо ОСОБА_1

Окремо звертаю увагу заявника, що в тексті скарги також заявник наголошує, що на виконанні у ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист №2-499/2010 виданий Дніпровським районним судом міста Києва 22.12.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості в розмірі 504 886, 62 грн.

Відповідно до ст.121 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях119-121 Цивільного процесуального кодексу України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.119-121, 383-385 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про визнання дій державного виконавця протиправними та зобов'язати вчинити певні дії залишити без руху, про що повідомити заявника ОСОБА_1 та надати строк до „03" липня 2015 р. для виправлення вказаних недоліків.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог суду щодо усунення вказаних недоліків, Ваша заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню.

С у д д я