Іллічівський міський суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2009 рокуіллічівський міський суд Одеської області у складі: головуючого судді - Пушкарського Д.В.,

при секретарі - Скаковському Д.Д.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

відповідачів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

представника відповідача - адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої фізичною особою котра не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду с позовом (а.с.З-б) в якому просить:

· стягнути солідарно, одноразово на його користь, з ОСОБА_4 та

ОСОБА_3 проживаючих за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, 1772 грн. 53 коп. (тисячу сімсот сімдесят дві гривні 53 коп.) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої їхнім сином ОСОБА_6, котрий не в повній мірі розумів значення своїх дій та не міг керувати ними в момент заподіяння шкоди;

· стягнути солідарно, одноразово на його користь, з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживаючих за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, 150 000 грн. (сто пятдесят тисяч гривень) моральної шкоди заподіяної їхнім сином ОСОБА_6, котрий не в повній мірі розумів значення своїх дій та не міг керувати ними в момент заподіяння шкоди.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені ним позовні вимоги підтримав. Відповідачі позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали мотивуючи тим, що їх син ОСОБА_6 який завдав матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_1 в наслідок нанесення тяжких тілесних ушкоджень, на момент скоєння злочину проживав окремо однією сімєю разом з громадянкою ОСОБА_7 за адресою вул. Виноградна,25 в с. Надлиманське, Овідіопольського р-ну, Одеської області без реєстрації та вели окреме господарство (а.с. 39-40).

Суд вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши та перевіривши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Встановлено, що 04.05.2009р. близько о 16 годині дня ОСОБА_6 знаходячись біля магазину „Полуничка розташованого по вул. Леніна, 17 в с. Надліманське Овідіопольського р-ну, Одеської області, затіяв сварку з громадянином ОСОБА_1 В результаті якої громадянин ОСОБА_6 з метою спричинення ОСОБА_1 навмисного важкого тілесного ушкодження, наніс останньому тілесні ушкодження в вигляді

проникаючого ножового поранення живота з пораненням петлі тонкої кишки (а.с.22). В подальшому громадянин ОСОБА_1 проходив довготривале лікування в різних медичних закладах.

Проходячи тривале лікування громадянин ОСОБА_1 переніс кілька операцій і як наслідок навмисного ножового поранення за рішенням МСЕК визнаний інвалідом другої групи та був визнаний не придатним працювати за професією докера- механізатора (а.с.8-11).

Згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.11.2008р. по кримінальній справі за № 1-425/2008р. по відношенню ОСОБА_6, 22.06.1980р/н., проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, були застосовані заходи медичного характеру у вигляді амбулаторно-психіатричної допомоги в примусовому порядку - направлений для лікування в Одеську обласну клінічну психіатричну лікарню № 1.(а.с.22).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоду каліцтвом або іншим ушкодженням здоров я фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому заробіток (доход), втрачений ним в наслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 1186 ЦК України, якщо шкоду було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у звязку з психічним розладом, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад, але не вжили заходів щодо запобігання.

Як вбачається з матеріалів справи громадянин ОСОБА_6 є інвалідом з дитинства страдав хронічним психічним захворюванням з епілептичними припадками і при навмисному поранені позивача не усвідомлюючи значення своїх дій та не міг керувати ними (а.с.20,22-23). г

Відповідно з довідкою Надлиманської сільської Ради від 11.09.2008р. за № 626 та довідкою Управління праці та соціального захисту населення Одеської області від 21.09.2009р. за № 929, регулятивної частини постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.11.2008р. по кримінальній справі за № 1-425/2008р, громадянин ОСОБА_6 проживав ІНФОРМАЦІЯ_4, Овідіопольського p-ну Одеської обл. з своїми батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 які знали про його хворобу (а.с.21, 22-23,104).

Окрім того, свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що з ОСОБА_6 однією сімєю вона не проживала, як то стверджують відповідачі. А з громадянином ОСОБА_6 вона знаходилась в усних договірних відносинах, сплачуючи йому грошові кошти за роботу на городі та біля будинку в якому вона тимчасово проживала.

З його батьками ОСОБА_7 була знайома так, як жили в одному селі. Також свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_6 іноді бував біля неї на різних вечірках у селі, в колі її знайомих. Іноді вона, як самітна жінка мала з ним декілька раз інтимні стосунки. Що стосується захворювання ОСОБА_6 вона про це дізналась від сторонніх осіб.

Стосовно її пояснень, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи ОСОБА_7 вказала, що вона їх не читала, а тільки ставила підписи там де їй на це вказували співробітники міліції.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 своїми свідчиннями спростовують факт спільного проживання ОСОБА_7 з громадянином ОСОБА_6 однією сім'єю.

Що стосується свідчень свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 то суд до них відноситься критично, так як їхні свідчення є суперечливими та не находять свого підтвердження матеріалами справи (а.с.41, 89-92, 103).

Відповідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому суд критично відноситься до наданих відповідачем фото таблиць, так як вони не доводять факту сумісного проживання одною сімєю громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_6 і є неможливим визначити чи дійсно ці будівлі розташовані по вул. Виноградна,25, с. Надлиманське, Овідіопольського району, Одеської області та в який саме період, і ким були забудовані (а.с.62,63, 101,102).

Окрім того, суд бере до уваги факт явних розбіжностей в матеріалах кримінальної справи від 07.11.2008р. за № 1-425/2008р, відомостей відносно місця проживання ОСОБА_6, яке в встановлювалось оперативними працівниками та слідчим, шляхом складання відповідних протоколів та інших документів зі слів опитаних осіб. А також факт відсутності в матеріалах кримінальної справи відомостей про встановлення такого факту як проживання громадянина ОСОБА_6 с громадянкою ОСОБА_7 однією сімєю (а.с. 22, 23, 42, 43, 44, 59-61).

Згідно з п. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, причиненої в наслідок порушення його права. А відповідно до ч. 2 ст.1167 ГК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується за наявності її вини.

Встановлено, що саме неправомірними діями ОСОБА_6 позивачеві були нанесені тяжкі тілесні ушкодження, які супроводжувались тривалими фізичними болями, стражданнями та інвалідністю.

В звязку з порушенням його нормальних життєвих та трудових звязків, як наслідок суттєвої втрати здоров я, для відновлення яких потрібен тривалий час, позивач втратив можливість в повній мірі забезпечувати свою життєдіяльність, проводити активне громадське життя та в повній мірі виконувати свої обовязки з матеріального забезпечення своїх дітей. Тому суд вважає, що факт нанесення громадянином ОСОБА_6 позивачу моральної шкоди доведено (а.с.8-11,19,20).

Відповідно до ст. 1193 ЦК України суд враховує матеріальний стан відповідачів та факт скоєння неправомірних дій їх сином ОСОБА_6 в стані психічного розладу а тому суд вважає, що розмір моральної шкоди підлягає зменшенню.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1772 грн. 53 коп. (тисячу сімсот сімдесят дві гривні 53 коп.) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди спричиненої їхнім сином ОСОБА_6, котрій не в повній мірі розумів значення своїх дій та не міг керувати ними в момент заподіяння шкоди;

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 одноразово 60 000 (шістдесят) тисяч гривень на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої неправомірними діями їхнім сином ОСОБА_6, котрій не в повній мірі розумів значення своїх дій та не міг керувати ними в момент заподіяння шкоди;

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя