АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2967/15 Головуючий 1 інстанції Шестак О.І.
Категорія: стягнення заборгованості
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Трішкової І.Ю.,

суддів: Пилипчук Н.П., Кірсанової Л.І.,

при секретарі - Гребенщиковій Ю.В., Доля О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2015 року по справі за позовом КП Харківводоканал до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, інфляційних витрат та трьох відсотків річних від простроченої суми,

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.07.2009 р. задоволено позовні вимоги КП КГ «Харківкомуночиствод» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь КП КГ «Харківкомуночиствод» суми заборгованості за послуги водовідведення за період з 01.08.2003 по 31.03.2009 в розмірі 600,38 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250 грн.; стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 17 грн. з кожного.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.10.2014 р. заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.07.2009 р. задоволено. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.07.2009 р. скасовано.

Під час нового розгляду справи позивач уточнив свої вимоги і просив стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість в сумі 4140,85 грн., в тому числі: за надані послуги водопостачання за період з 01.02.2003 р. по 30.09.2014 р. в розмірі 2764,20 грн., за надані послуги водовідведення за період з 01.08.2000 р. по 30.09.2014 р. в розмірі 1339,37 грн., інфляційні витрати - 28,83 грн., 3% річних від простроченої суми - 8,45 грн.; судові витрати просив покласти на відповідача, посилаючись на те , що відповідачів повному обсязі не сплачував отримані послуги, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість по сплаті за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що він не укладав договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, просив суд застосувати строки позовної давності відповідно до ст. 257 ЦК України.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2015 року позов задоволений частково.

З ОСОБА_1 на користь КП Харківводоканал стягнуто суму заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.06.2008 року по 30.09.2014 р. в розмірі 1344 грн. 96 коп., а також за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2006 р. по 30.09.2014 р. в розмірі 993 грн. 18 коп., суму індексу інфляції у розмірі 27 грн. 74 коп.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 8 грн. 35 коп., а всього 2374 грн. 23 коп. Також стягнутий на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог, посилаючись на те, що рішення суду було прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права; суд неповно зясував усі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом повно та всебічно досліджені надані докази, дана їм належна оцінка, правильно встановлено природу спірних правовідносин та закон, їх регулюючий, та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.11,60,,212,214,215 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

06.03.2014 року ним з позивачем укладений договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

З рішення №1407 від 23.12.1998 року Виконавчого комітету Харківської міської ради вбачається, що виконавцями послуг з централізованого водопостачання та водовідведення були ТВО Харківкомунпромвод та ДП Харівкомуночиствод. З 20.12.2006 року послуги з централізованого водопостачання та водовідведення надавали КП ВТП Вода та ДКП Харківкомуночиствод.

З Статуту Комунального підприємства Харківводоканал вбачається , що зазначене підприємство є правонаступником Виробничого управління каналізаційного господарства міста Харкова; Державного комунального підприємства каналізаційного господарства Харківкомуночиствод, яке перейменовано на Комунальну підприємство каналізаційного господарства Харківкомуночиствод. Дане підприємство також надає послуги з водопостачання.

10.02.2012 року КП ВТП Вода передало КП Харківводоканал за Договором про відступлення права вимоги заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання відносно ОСОБА_1 в сумі 2601,57 грн. за період з 01.02.2003 року по 27.11.2011 року.

Таким чином, КП Харківводоканал є належним позивачем по даній справі.

Відповідно до ст.4 Закону України Про питну воду та питне водопостачання субєктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання є споживачі питної води.

Статтею 16 Закону передбачено, що забезпечення споживачів централізованим питним водопостачанням здійснюють підприємства питного водопостачання, до яких відноситься і КП Виробничо - технологічне підприємство Вода.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення ( ст.19 ЗУ).

Таким чином, відсутність договору на послуги питного водопостачання не звільняє відповідачів від обовязку сплати за надані послуги, оскільки відповідачі не заперечують, що постійно користуються послугами питного водопостачання.

Згідно ст.22 ЗУ споживачі зобовязані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, відповідач має заборгованість перед КП «Харківводоканал», яка складається з заборгованості: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2003 р. по 30.09.2014 р. в розмірі 2764 грн. 20 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2000 р. по 30.09.2014 р, в розмірі 1339 грн. 37 коп.; індекс інфляції - 28 грн. 83 коп.; 3% річних від простроченої суми - 8 грн. 45 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не застосував до вимог позивача строки позовної давності, спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається в разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

З матеріалів справи вбачається, що 30.05.2011 р. КП «ВТП «Вода» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, заборгованості за надані послуги водопостачання у розмірі 2582,10 грн.

29.06.2011 р. Дзержинським районним судом м. Харкова був виданий судовий наказ № 2-Н-6461/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Виробничо - технологічне підприємство «Вода» суми заборгованості за послуги водопостачання в розмірі 2582,10 грн. за період з 01.12.2004 р. по 30.04.2011 р..

28.12.2012 р. ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова цей судовий наказ був скасований.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції визнав, що підлягають задоволенню вимоги про стягнення заборгованості за послуги водопостачання з 01.06.2008 р. по 30.09.2014 р., тобто застосував строки позовної давності до позовних вимог.

Також з урахуванням наявності заочного рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 10.07.2009 року про стягнення заборгованості за послуги водовідведення, а також строків позовної давності суд визначив період, за який необхідно стягнути заборгованість, а саме: з 01.08.2006 року по 30.09.2014 року.

Суд перевірив нарахування та оплату за послуги водопостачання і водовідведення, відповідно до якої встановив наявність заборгованості по сплаті за фактично надані послуги. З урахуванням спливу строку позовної давності відносно частини позовних вимог, суд обгрунтовано прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання за період з 01.02.2003 р. по 31.05.2008 р. в розмірі 1419,24 грн.; з централізованого водовідведення за період з 01.08.2000 р. по 31.07.2006 р. в розмірі 346,19 грн.

При цьому зі зведеної картки абонента вбачається, що при нарахуванні суми оплати за послуги враховувалось кількість зареєстрованих осіб та наявність пільг.

Тому доводи ОСОБА_1 про те, що його пільги не враховувались, спростовуються наданими суду доказами.

Також не знайшли свого підтвердження доводи відповідача про те, що у 2007 році йому відрізали водопостачання та водовідведення і він тривалий час не користувався цими послугами..

Як на доказ, ОСОБА_1 посилався на запис майстра, який відключив воду.

З заяви ОСОБА_1 на імя начальника ЖЕК-25 вбачається, що відповідач звертався з проханням прислати сантехніка для усунення протікання у квартирі. На його заяві сантехнік зробив запис, що 05.01.2007 року стояк та вода відключені у квартирі відповідача. Даних про те, що відключення відбувалось тривалий час суду не надано.

З листа КП Харківводоканал від 25.05.2012 року вбачається, що дійсно мало місце відключення квартири відповідача від водовідведення у звязку з наявністю великої заборгованості за надання таких послуг.

Суду надані копії актів від 16. 05.2012 року, з яких вбачається, що у квартирі відповідача було здійснено відключення від системи водовідведення, але є акт також від 16.05.2012 року, з якого вбачається, що система водовідведення знову була підключена. Оскільки суду не надані оригінали зазначених актів, судова колегія ставить під сумнів дату відключення відповідача від системи водовідведення.

Але зі зведеної картки абонента вбачається, що саме у 2012 році ОСОБА_1 сплачував за послуги централізованого водопостачання та водовідведення.

Тому судова колегія вважає, що відповідач не надав належних доказів того, що з 2007 року по 2012 рік він не користувався послугами позивача.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

За таких обставин, з урахуванням доказів, які були надані, суд першої інстанції правильно визначився щодо необхідності стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, а також правильно визначився з сумою стягнення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду. Підстав для скасування чи зміни рішення не має.

Керуючись ст.ст.303,307,308,314,319 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий:

Судді: