У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2015 Справа №607/3049/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі додаткову позовну заяву ОСОБА_1 від 17.04.2015 року, яка подана в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Чернівціавтотранс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області знаходиться цивільна справа позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Чернівціавтотранс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування заявленого позову позивач ОСОБА_1 вказав, що 10.02.2015 року при отриманні квитка на автовокзалі м. Чернівці із нього було стягнуто станційний збір в розмірі 7,77 грн., що відображено у квитку. Вважає дії відповідача щодо стягнення станційного збору незаконними, оскільки відповідно п.23 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він, як інвалід війни, звільнений від сплати зборів усіх видів.

Крім цього, позивач вказав, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому було спричинено моральну шкоду, яка виявилась у глибоких моральних стражданнях, оскільки на протязі тривалого часу відчував сильні душевні страждання, як через попередні хвилювання в суперечках з касирами та через втрату грошей, так і через порушення звичного ритму життя, головні болі, порушення сну, підвищення кровяного тиску.

Із вказаних підстав позивач просить заборонити ТОВ «Чернівціавтотранс» стягувати із позивача та інших осіб із аналогічним статусом автостанційний збір при реалізації квитків, стягнути із ТОВ «Чернівціавтотранс» на користь позивача сплачену суму автостанційного збору в розмірі 7,77 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн. згідно заяви від 13.03.2015 року.

17.04.2015 року позивач ОСОБА_1 подав до суду додаток до позову в якому вказав, що його, як інваліда війни ІІ групи, 14.03.2015 року та 02.04.2015 року, при придбанні посадочного квитка на автостанції «Дарниця», було зобовязано оплатити 4,67 грн. та 6,46 грн., що завдало йому як матеріальної так і моральної шкоди. В звязку із наведеним ОСОБА_1 просить притягнути в якості відповідача ДП «Київпассервіс» автостанція «Дарниця» та заборонити вказаному підприємству стягувати оплату за посадочні квитки-проїзні документи як із нього, так і з інших осіб з аналогічним статусом, а також визнати його потерпілим і стягнути із ДП «Київпассервіс» автостанція «Дарниця» у його користь матеріальну шкоду в сумі 11,13 грн. та 11130 грн. моральної шкоди.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 31 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Отже, виходячи із вимог ч.2 ст. 31 ЦПК України до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Проаналізувавши зміст первісного позову ОСОБА_1, зокрема обставин якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимог та зміст самих позовних вимог, а також зміст додатку до позову, який поданий позивачем 17.04.2015 року, зокрема його обґрунтування та заявлені позовні вимоги суд вважає, що у додатку до позову позивач ОСОБА_1 змінює як предмет позову, так і підстави позову, оскільки позивачем зазначається інший відповідач - ДП «Київпассервіс» автостанція «Дарниця», наводяться інші обставини справи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до вказаного відповідача, а також заявля ються інші позовні вимоги, які стосуються іншого відповідача та стягнення інших сум, що не повязано із обставинами та позовними вимогами, які викладені у первісному позові ОСОБА_1 від 23.02.2015 року, а тому у прийнятті додатку до позову від 17.04.2015 року слід відмовити, оскільки це суперечить положенням ст. 31 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 31 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті додатку до позову від 17.04.2015 року, який поданий ОСОБА_1 в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Чернівціавтотранс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Позивачу ОСОБА_1 розяснити, що вказану заяву від 73.04.2015 року до ДП «Київпассервіс» автостанція «Дарниця» про заборону стягувати оплату за проїзні документи, стягнення матеріальної та моральної шкоди він вправі подати для розгляду в суд у загальному порядку.

ГоловуючийОСОБА_2