УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння та поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, який згодом уточнила і остаточно просила витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 автомобіль «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_1, передати його у спільну власність їй і ОСОБА_5, припинити її право власності на Ѕ частку зазначеного автомобіля та стягнути з ОСОБА_5 на її користь грошову компенсацію вартості цієї частки.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 19 травня 1998 року по 16 лютого 2009 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 Із листа відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи при УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області від 15 квітня 2009 року їй стало відомо, що 16 липня 2007 року ОСОБА_5 придбав автомобіль «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_1, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, який відповідно до біржової угоди купівлі-продажу транспортного засобу від 08 листопада 2008 року продав ОСОБА_6

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2013 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля «Ауді А6 », державний номерний знак НОМЕР_1, у сумі 40 685 грн.

У іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2015 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2013 року скасовано, ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь позивача грошову компенсацію Ѕ частини вартості автомобіля марки AUDI А6 2.6, 1997 року випуску, шасі (рама, кузов) НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1, у сумі 40 685 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2015 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2015 року, оскільки воно законне та обґрунтоване.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, колегія суддів апеляційного суду виходила з того, що про порушення свого права позивач дізналася 17 квітня 2009 року з листа відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи при УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області від 15 квітня 2009 року. З матеріалів справи вбачається, що такий лист № 2350, датований 15 квітня 2009 року, адресований голові Івано-Франківської міської асоціації адвокатів Н.Вітовській, надісланий поштовим зв'язком. Позовна заява подана в суд 17 квітня 2012 року.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази про те, що вищевказаний лист відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи при УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області від 15 квітня 2009 року, отриманий позивачем до 17 квітня 2009 року, у зв'язку з чим апеляційний суд дійшов висновку про те, що позивачем не пропущено строку позовної давності.

Також, колегія суддів апеляційного суду вважала, що при укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 24 квітня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 липня 2013 року, задоволено позов ОСОБА_4, визнано недійсною біржову угоду від 08 листопада 2008 року № 1492 купівлі-продажу спірного транспортного засобу, укладену між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та вирішено застосувати наслідки недійсності правочину і повернути у власність ОСОБА_5 вказаний транспортний засіб, а ОСОБА_6 100 грн, тобто суму коштів, за яку було продано автомобіль відповідно до біржової угоди.

Під час визначення вартості автомобіля, апеляційний суд взяв до уваги довідкове повідомлення від 22 травня 2013 року № 77 судового експерта-автотоварознавця ОСОБА_8, за яким станом на 22 травня 2013 року середньо-ринкова вартість продажу автомобіля AUDI A6 2.6, 1997 року випуску, з кузовом седан (без врахування фактичного технічного стану при середньостатистичному пробігу 348,6 тис. км) становить 81 370 грн. Іншого доказу про ринкову вартість вказаного транспортного засобу на час вирішення спору судом відповідач не надав.

Доводи ОСОБА_5 в касаційній скарзі щодо недоведеності позивачем факту відчуження автомобіля в інтересах сім'ї спростовуються матеріалами справи, зокрема рішенням суду про визнання недійснию біржової угоди.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна І.М. Завгородня