У Х В А Л А

4 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Лященко Н.П.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи : ОСОБА_6, ОСОБА_7, про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності за правом спадкування за законом на Ѕ частину земельної ділянки,

встановила:

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 18 червня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності за правом спадкування за законом на земельну ділянку площею 7,88 га, розташовану на території Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, масив 9, ділянка НОМЕР_1, згідно з державним актом на право приватної власності серії НОМЕР_2, виданим 11 грудня 2003 року Роздільнянською районною державною адміністрацією, яка належала ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_9 однією сім'єю із спадкодавцем ОСОБА_8 на момент відкриття спадщини.

Визнано за ОСОБА_4 право власності за правом спадкування за законом на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 7,88 га, розташованої на території Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, масив 9, ділянка НОМЕР_1, згідно з державним актом на право приватної власності серії НОМЕР_2, виданим 11 грудня 2003 року Роздільнянською районною державною адміністрацією, яка належала ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності за правом спадкування за законом (за правом представлення) на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 7,88 га, розташованої на території Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, масив 9, ділянка НОМЕР_1, згідно з державним актом на право приватної власності серії НОМЕР_2, виданим 11 грудня 2003 року Роздільнянською районною державною адміністрацією, яка належала ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2015 року ОСОБА_4 відмовлено у відкритті касаційного провадження.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати рішення Апеляційного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2015 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статті 1266 ЦК України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

У справі, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, виходив із того, що аналізуючи належні та допустимі докази у справі, можна дійти висновку, що ОСОБА_9 дійсно по день смерті спадкодавця ОСОБА_8 постійно з нею проживала однією сім'єю, доглядала її, поховала після смерті, а тому вважалася такою, що прийняла спадщину, так як заяву про відмову від спадщини матері не подавала. Її доньку - позивача по зустрічному позову ОСОБА_5, слід вважати такою, що прийняла спадщину за правом представлення, на підставі частини першої статті 1266 ЦК України.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ :

- від 17 червня 2015 року суд касаційної інстанції виходив з того, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_9 за правом представлення має право на успадкування квартири АДРЕСА_1 після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_10, що правильно встановлено судом першої інстанції, та дійшов передчасного висновку про незаконність рішення місцевого суду з формальних міркувань;

- від 23 травня 2012 року, суд касаційної інстанції виходив із того, що проводячи оцінку поданих сторонами доказів, при вирішенні питання в частині допуску ОСОБА_6 до спадкування разом з спадкоємцями першої черги на підставі частини другої статті 1259 ЦК України, суди попередніх інстанцій в порушення статей 213, 214 ЦПК України не визначили чи входить остання до кола спадкоємців за законом, спадкоємцем якої черги вона є, наявність підстав для зміни черги у спадкуванні, та дійшли до передчасного висновку про задоволення позову в цій частині;

- від 29 січня 2014 року, суд касаційної інстанції виходив із того, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування та зміну черговості одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_7, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, правильно виходив з того, що ОСОБА_4 не надав доказів перебування ОСОБА_7 у безпорадному стані, а тому обґрунтовано дійшли висновку про визнання за ОСОБА_3 права власності на ѕ частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 та визнання за ОСОБА_4 права власності на ј частини вказаної квартири за правом представлення після смерті ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи : ОСОБА_6, ОСОБА_7, про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності за правом спадкування за законом на Ѕ частину земельної ділянки за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Н.П. Лященко

В.М. Сімоненко