У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Гвоздика П.О., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Ваша забудова» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Чернівецька міська рада, Головне управління Державного агентства земельних ресурсів України у Чернівецькій області, реєстраційна служба Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області, Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, про усунення перешкод в користуванні та знесення самочинно побудованих споруд за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 9 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Ваша забудова» є власником земельної ділянки площею 0,0043 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (попередня адреса - АДРЕСА_2) на підставі свідоцтва про право власності від 18 квітня 2014 року.

У відповідності до протоколу № 2 зборів членів обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Ваша забудова» від 08 травня 2013 року та відповідного акту прийому-передачі зазначена земельна ділянка була передана позивачу його членами - громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_7, у в якості внесків для формування пайового фонду.

Під час огляду зазначеної земельної ділянки виявилося, що більша її частина відгороджена металевою огорожею з боку сусіднього господарства, що розташоване по АДРЕСА_3, і власником якого є ОСОБА_3 Крім того, на земельній ділянці відповідачами також збудовано вбиральню-літній душ та вигрібну яму.

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 ніколи не володіла спірною земельною ділянкою, не оформляла на неї ні права власності, ні права користування, оскільки житловий будинок АДРЕСА_3, який складається з будинку літ. «А» площею 31,7 кв.м, вбиральні-літнього душу літ. «Б», металевої огорожі 1,2, 3, подарований ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 28 квітня 2010 року.

18 листопада 2011 року ОСОБА_3 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0525 га, кадастровий номер НОМЕР_3, за адресою АДРЕСА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

06 серпня 2013 року виготовлено технічний паспорт на вказаний житловий будинок, а 04 вересня 2013 року Реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_3, відповідно до якого відповідачка є власником житлового будинку із належними до нього будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок літ. А загальною площею 45,60 кв.м, житловою площею 31,70 кв.м, вбиральня-літній душ літ. Б, гараж літ.В, 1/2 колодязя літ.І, вигрібна яма літ. II, огорожа 1,2,3.

Позивач стверджує, що вбиральня - літній душ літ. «Б» знаходилася в межах будинковолодіння АДРЕСА_3, а тому вважає, що відповідачі перенесли розташування вбиральні-літнього душу таким чином, що ця споруда опинилася поза межами належної до будинку земельної ділянки.

20 серпня 2012 року Державною інспекцією сільського господарства в Чернівецькій області було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства і встановлено, що ОСОБА_3 самовільно зайняла та використовує земельні ділянки, які перебувають у власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (попередні власники земельної ділянки). Самовільне зайняття частини земельної ділянки здійснено шляхом огородження металевою огорожею та приєднання до власного землеволодіння, також побудована частина капітальної споруди, у зв'язку з чим ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за самовільне зайняття частини сусідньої земельної ділянки та видано приписи щодо звільнення незаконно зайнятої ділянки. Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 12 вересня 2012 року державним інспектором сільського господарства було констатовано, що ОСОБА_3 не виконала умови попередньо наданого припису.

Оскільки відповідачі самовільно зайняли земельну ділянку і здійснили там самочинне будівництво, позивач просив суд визнати недійсним договір дарування житлового будинку, укладений 28 квітня 2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в частині дарування вбиральні - літнього душу літ. Б та огорожі 3; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 04 вересня 2013 року Реєстраційною службою Чернівецької міського управління юстиції Чернівецької області в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на спірне майно; зобов'язати ОСОБА_3 усунути Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Ваша забудова» перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0043 га, кадастровий номер НОМЕР_2, за адресою АДРЕСА_1, шляхом знесення самочинно побудованих на цій земельній ділянці вбиральні-літнього душу літ. Б, вигрібної ями літ. II та металевої огорожі № 3.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 9 квітня 2015 року, позов задоволено.

Визнано недійсним договір дарування житлового будинку, укладений 28.04.2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Соломко В.В. за реєстраційним № 749 в частині дарування вбиральні-літнього душу літ. Б та огорожі 3.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 8890403, видане 04 вересня 2013 року Реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області, в частині визнання за громадянкою ОСОБА_3 права власності на вбиральню-літній душ літ. Б, вигрібну яму літ. II та огорожу № 3.

Зобов'язано ОСОБА_3, проживаючу в АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, усунути Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Ваша забудова» перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0043 га, кадастровий номер НОМЕР_2, за адресою АДРЕСА_1, шляхом знесення самочинно побудованих на цій земельній ділянці вбиральні-літнього душу літ. Б, вигрібної ями літ, II та металевої огорожі № 3.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 9 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М. Гвоздик П.О. Іваненко Ю.Г.