Справа № 423/683/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2015 року м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Мазура М.В., при секретарі судового засідання Соловйовій О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування Попаснянської районної державної адміністрації, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона знаходилася в шлюбі з відповідачем з 17.09.2005 р. до 17.09.2010 р., мають спільну дитину ОСОБА_3, котрий народився 25 червня 2005 року в м. Лисичанськ Луганської області. На даний момент дитина проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, матеріальної допомоги на утримання та розвиток не надає, а також не надає згоди на виїзд дитини за кордон. Разом із тим, виїзд дитини за кордон потрібен з метою відпочинку та оздоровлення, розширення світогляду дитини.

Позивач в судове засідання не зявилася, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу слухати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги визнав, просив розглянути справу за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.

Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст.4 Закону України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Беручи до уваги доводи позивача та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе дозволити виїзд дитини за кордон без дозволу батька, адже це сприятиме створенню нормальних умов для життя та розвитку дитини. Разом із тим, суд відхиляє вимогу позивача щодо звернення рішення суду до негайного виконання, адже згідно ст.367 ЦПК України таке рішення не підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 212-215, 224-233 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування Попаснянської районної державної адміністрації, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька задовольнити частково.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України та на зворотній в'їзд в Україну ОСОБА_3, котрий народився 25 червня 2005 року в м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, у супроводі його матері ОСОБА_1 або іншої уповноваженої особи, без згоди та супроводу батька дитини ОСОБА_2 строком до досягнення дитиною повноліття.

Надати дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду за межі України ОСОБА_3, котрий народився 25 червня 2005 року в м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, без згоди батька дитини ОСОБА_2.

У задоволенні решти вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Попаснянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя М.В. Мазур