Справа №489/6825/14-ц 07.07.2015 07.07.2015 07.07.2015
Провадження №22-ц/784/1716/15
Категорія 2 Єдиний унікальний номер 489/6825/14-ц
Номер провадження 22-ц/784/1716/15
Головуючий у І інстанції Губницький Д.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого судді Прокопчук Л.М.,

Суддів: Шолох З.Л., Коломієць В.В.

При секретарі судового засідання Богуславській О.М.,

За участю: позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

третьої особа без самостійних вимог ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про припинення права власності на частину у спільному частковому майні і визнання права власності, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про припинення права власності відповідачів на належні їм по 1/5 частини квартири АДРЕСА_1. Позивачі посилались на незначні частки відповідачів в майні, неможливість виділу їх в натурі та відсутність порозуміння щодо порядку спільного користування квартирою, втрату інтересу відповідачів щодо користування цим майном за призначенням, фактичним не проживанням відповідачів у квартирі. Просили припинити право власності ОСОБА_7 на 1/5 частку спірної квартири, перерозподілити частки відповідачів між собою, визнавши за кожним право власності на 2/15 частини квартири (а.с. 7-9).

Ухвалою суду від 03 червня 2015 року позовні вимоги до ОСОБА_4 були залишені без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та ухвалою суду від того ж дня занесено до журналу судового засідання про залучення ОСОБА_4 до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог (а.с. 128).

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2015 року в задоволені позову відмовлено (а.с. 133-134).

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просила його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що квартира № 140 по проспекту Миру в м. Миколаєві належить ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних часках по 1/5 частині кожному на підставі свідоцтва про право власності від 17 січня 2000 року. Квартира є трикімнатною, загальною площею 58,2 кв.м., житловою 37.1 кв.м., в ній зареєстровані всі сторони по справі, крім ОСОБА_2 Сторони є родичами між собою.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи № 125-08 від 27 березня 2015 року ринкова вартість 1/5 частини квартири становить 113494 грн., виділити в натурі 1/5 частину на праві власності технічно неможливо. Сторонами визнається, що відповідачка ОСОБА_6 у 1998 році виїхала на заробітки до Греції, і з того часу відомостей про неї у родини немає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що припинення права власності відповідачки на 1/5 частину спірної квартири завдасть для неї істотну шкоду.

Висновки суду відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права, обставинам справи.

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України при розгляді справи № 6-68цс14 від 02 липня 2014 року, зазначено, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Зазначений висновок Верховного Суду України відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обовязковим.

Пояснення сторін, інші докази по справи свідчать про те, що відповідачка ОСОБА_6 іншого житла в м. Миколаєві немає. З пояснень сторін в судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що відповідачка останній раз приїздила в м. Миколаїв у 2006 році на декілька днів, а потім знову виїхала до Греції, що в неї є посвідка на проживання в цієї країні. Даних про те, що вона є громадянином іншої держави, де має постійну роботу та житло, позивачі не надали.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що припинення права власності відповідачки на 1/5 частину спірної квартири завдасть істотну шкоду її інтересам.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що не приїзд відповідачки до спірної квартири з 2006 року свідчить про непотрібність їй даного житла, є припущенням, допустимими та належними доказами не підтверджені.

Таким чином доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не містять підстав для скасування рішення суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відповідно до положень ст.308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: