АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Корчевного Г.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Слободянюк С.В.,

при секретарі Бугай О.О.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК» Караченцева Артема Юрійовича та заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги уповноваженої особи Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК» Караченцева Артема Юрійовича на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2014 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа : ОСОБА_6, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року позивач ПАТ «ЕРДЕ БАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа : ОСОБА_6, про звернення стягнення на предмет іпотеки.В обґрунтування позову зазначав, що 29 вересня 2008 року між ПАТ «ЕРДЕ БАНК» та ОСОБА_6, надалі по тексту Позичальник, Боржник, Третя особа або ОСОБА_6 був укладений Кредитний договір № KJI-209/11 за умовами якого банк надає позичальникові грошові кошти, (кредит) у формі поновлювальної кредитної з максимальним лімітом у сумі

Унікальний номер справи: 761/23999/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3326/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
2 300 000,00 грн. в порядку та умовах, передбачених договором. Строк повернення кредиту - 28.09.2014 року. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з Кредитного договору, укладеного АТ «ЕРДЕ БАНК» з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 29 вересня 2011 року було укладено Договір про внесення змін, посвідчений 29 вересня 2011 року Літвіновим A.B., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 3108, до Іпотечного договору, посвідченого 18 червня 2008 року Літвіновим A.B., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 1019, надалі по тексту - Іпотечний договір, за яким ОСОБА_4 передала в іпотеку АТ «ЕРДЕ БАНК» у якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, нерухоме майно, а саме: спірну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. В зв'язку із невиконанням взятих на себе зобов'язань ОСОБА_6 за кредитним договором виникла заборгованість, що становить 4 004 160 грн. 38 коп. Просив суд в рахунок погашення заборгованості сумі 4 004 160 грн. 38 коп. за кредитним договором № КЛ-209/11 від 29.09.2011 р. укладеного між ПАТ «ЕРДЕ БАНК» та ОСОБА_6 у тому числі: заборгованість по кредиту - 1 827 898 грн. 91 коп.; заборгованість по процентам - 258 811 грн. 19 коп.; заборгованість по сплаті штрафних санкцій (відповідно до п. 4.3. кредитного договору) - 1 495 000 грн. 00 коп.; заборгованість по сплаті штрафних санкцій (відповідно до п. 4.4. кредитного договору) - 422 450 грн.28 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, житловою площею 49,90 кв. м., загальною площею 90,60 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом визнання права власності на неї за ПАТ «Ерде Банк». Судові витрати просив покласти на відповідачів.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК» Караченцев Артем Юрійович, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Вважає, що відмовляючи в задоволенні позову, судом не встановлено усі обставини, що мають значення для справи, зокрема не взято до уваги, що в матеріалах справи містяться іпотечний договір від 18.06.2008 року між АТ «ЕРДЕ БАНК» та ОСОБА_4, ОСОБА_5 (паспорт серії НОМЕР_3, виданий Старокиївським РУ ГУМВС України в м. Києві 11.04.2002 року, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1. ідентифікаційний номер НОМЕР_1),які виступають майновими поручителями ОСОБА_6, позичальника за кредитним договором №31-КЛ від 18.06.2008 року.

Зазначає, що предметом іпотеки за Іпотечним договором є нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира загальною площею 90,60 кв.м., жилою площею 49,90 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, яка належить Іпотекодавцям на праві спільної приватної власності, в рівних долях, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району, згідно з розпорядженням (наказом) №12223 від 18.11.1998 року та зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м. Києва 19.11.1998 року, про що зроблено відповідний запис в реєстрову книгу за №7981.

Посилається, що в подальшому, 29.09.2011 року між АТ «ЕРДЕ БАНК» та ОСОБА_4, ОСОБА_5 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий ТУМ-2 Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві 21.01.2010 року, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) було укладено договір про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого 18.06.2008 року Літвіновим A.B., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером №1019.

На думку апелянта, Шевченківський районний суд міста Києва, відмовляючи в задоволенні позову не врахував відомості, що містяться в іпотечному договорі від 18.06.2008 року та в договорі про внесення змін до іпотечного договору від 29.09.2011 року, не прийняв до уваги, що обидва договори посвідчені Літвіновим A.B., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, і таким чином неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, недотримався норм процесуального права, що призвело до винесення передчасного та незаконного рішення по цивільній справі.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів і висновків експертів.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 вересня 2008 року між позивачем ПАТ «ЕРДЕ БАНК» та третьою особою ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № KЛ-209/11, відповідно до умов якого позивач надав ОСОБА_6 грошові кошти (кредит) у формі поновлювальної кредитної з максимальним лімітом у сумі 2 300 000,00 грн., а ОСОБА_6 зобов'язався повернути кредит до 28.09.2014 року.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору АТ «ЕРДЕ БАНК» з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено Іпотечний договір, посвідчений 18 червня 2008 року Літвіновим A.B., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 1019.

Предметом іпотечного договору є - трикімнатна квартира, жилою площею 49,90 кв.м., загальною площею 90,60 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та яка належить Іпотекодавцям на праві приватної власності в рівних частинах на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району, згідно з розпорядженням (наказом) № 12223 від 18 листопада 1998 року та зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м. Києва 19 листопада 1998 року, про що зроблено відповідний запис в реєстрову книгу за № 798.

29 вересня 2011 року було укладено Договір про внесення змін до Іпотечного договору від 18 червня 2008 року, посвідчений 29 вересня 2011 року Літвіновим A.B., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 3108.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що умови кредитного договору порушені, строки виконання зобов'язання ОСОБА_6 не виконуються, кредит не повертається. Звернення позивача до відповідачів та третьої особи із вимогою погашення заборгованості залишились без відповіді.

Як вбачається з наданого представником позивача належним чином завіреного розрахунку за позичальником станом на 08.08.2014 року виникла заборгованість перед банком у розмірі 4 004 160 грн. 38 коп., що складається із: заборгованості по кредиту - 1 827 898 грн. 91 коп., заборгованість по процентам - 258 811 грн, 19 коп., заборгованість по сплаті штрафних санкцій ( відповідно до п.4.3. кредитного договору) - 1495 000 грн. 00 коп., заборгованість по сплаті штрафних санкцій (відповідно до п. 4. 4. кредитного договору) - 422 450 грн. 28 коп.

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції встановив, що зважаючи на вимоги чинного законодавства та умови договору іпотеки ПАТ «Ерде Банк» має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається з іпотечного договору від 18.06.2008 року сторонами іпотечного договору від 18.06.2008 р. іпотекодавцями за ним виступають ОСОБА_4 та ОСОБА_5, проте, представником позивача в якості відповідачів зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

При цьому Шевченківським районним судом міста Києва не отримано доказів, які б свідчили про те, що відповідач ОСОБА_5 та іпотекодавець ОСОБА_5 є однією особою під час розгляду справи, і оскільки відповідно ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд вирішив у задоволенні позову відмовити.

Разом з тим, суд першої інстанції, враховуючи ст. 526 ЦК України, керувався тим, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно п. п. 3.2.4 п. 3.2 кредитного договору, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за кредитним договором у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником та/або майновим поручителем та/або поручителем своїх зобов'язань за кредитним договором та/або договором застави (іпотеки) та/або договором поруки або звернути стягнення на майно, що передане в заставу (іпотеку).

Згідно з п.п. 2.5.7. п. 2.5. кредитного договору сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобов'язань по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів, а так само невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених п.п. 3.3, 5.1 кредитного договору, є умовами, при настанні яких за рішенням кредитодавця припиняється кредитування кредитодавцем позичальника, а позичальник здійснює дострокове повернення отриманих кредитних коштів кредитодавця, сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитними коштами та інші платежі відповідно до умов кредитного договору. Для цього, кредитодавець надає під розпис уповноваженій особі, або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про дострокове повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з нарахуванням можливих штрафних санкцій. У випадку непогашення зазначеної у вимозі суми, кредитодавець по закінченню 20-ти денного строку з дати отримання позичальником/поручителем/майновим поручителем такої вимоги, звертає стягнення на заставлене майно, чи інше забезпечення у розмірі наданих кредитних коштів, заборгованості по сплаті процентів, неустойки та інших платежів, згідно з цим договором та витрат кредитодавця, у порядку, визначеному кредитним договором, договором іпотеки/ застави/поруки та чинним законодавством України.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

В свою чергу відповідно до ст. 33 Закону України Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками 1а передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Укладаючи іпотечний договір сторони домовились про те, що у випадку набуття права звернення на предмет іпотеки іпотекодавець передає у власність іпотеко держателю предмет іпотеки. При цьому ціною придбання у власність предмета іпотеки є вартість предмета іпотеки, визначена на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності (п.6.2.1. договору).

Приписами ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, що з наданих суду першої інстанції доказів вбачається, що ПАТ «Ерде Банк» має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно п. 2.3. договору ринкова вартість предмета іпотеки становить 3 944 453,00 грн. (а.с. 22)

Відповідно до ст. 527 ЦК України кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Разом з тим, 06 березня 2015 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про залучення до участі у справі правонаступника, мотивуючи її тим, що 12 лютого 2015 року між ПАТ «Ерде Банк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було підписано договір про відступлення права вимоги за Кредитним договором №КЛ-209/11 від 29.09.2011 р. з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід'ємною частиною, укладений між первісним кредитором та ОСОБА_6, цього ж дня було укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором.

12 лютого 2015 року між ТОВ «Кредекс фінанс» та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення права вимоги №12/02/15, згідно якого первісний кредитор відступає новому кредитору своє право вимоги за Кредитним договором №КЛ-209/11 від 29.09.2011 р., цього ж дня було укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором.

17 лютого 2015 року ОСОБА_6 було направлено рекомендованною кореспонденцією повідомлення про заміну кредитора в зобовязанні.

Крім того, в судовому засіданні 16 березня 2015 року представник ПАТ «Ерде Банк» - Богаченко М.М. подав заяву про заміну позивача ПАТ «Ерде Банк» його правонаступником ТОВ «Кредекс Фінанс», мотивуючи її підписаним 12 лютого 2015 року між ПАТ «Ерде Банк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» договором про відступлення права вимоги за Кредитним договором №КЛ-209/11 від 29.09.2011 р.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задоволено. Залучено до участі у справі правонаступника Публічного акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК» - ОСОБА_2.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 травня 2015 року відкрито апеляційне провадження в справі зазаявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК» КараченцеваАртема Юрійовича на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2014 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа : ОСОБА_6, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається зі змісту заяви, представник ОСОБА_2 просить суд апеляційної інстанції в рахунок погашення заборгованості в сумі 3 685 507 грн. 13 коп. за кредитним договором № КЛ-209/11 від 29.09.2011 р. укладеного між Публічним акціонерним товариством «ЕРДЕ БАНК» та ОСОБА_6 у тому числі: заборгованість по кредиту - 1 827 898 грн. 91 коп.; заборгованість по процентам - 415 459 грн. 65 коп.; заборгованість по сплаті штрафних санкцій (відповідно до п. 4.3. кредитного договору) - 1 380 000 грн. 00 коп.; заборгованість по сплаті штрафних санкцій (відповідно до п. 4.4. кредитного договору) - 62 148грн. 57 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, житловою площею 49,90 кв. м., загальною площею 90,60 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом визнання права власності на неї за ОСОБА_2.

Разом з тим, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_14, - задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті штрафних санкцій - скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення цих позовних вимог, викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: «Стягнути зі ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК» заборгованість по кредиту в сумі 1 827 898,91 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 258 811,19 грн., штраф в сумі 422 450,28 грн., а всього 2 509 160,38 грн.» В іншій частині рішення залишено без змін.

При ухваленні вказаного рішення, судом апеляційної інстанції встановлено здійснення нарахування штрафних санкцій за двома пунктами договору, як за загальним так і спеціальним, за період з 29.09.2011 р. по 08.08.2014 р.

Таким чином, матеріалами справи встановлено факт стягнення судовим рішенням за кредитним договором № КЛ-209/11 від 29.09.2011 р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «ЕРДЕ БАНК» та ОСОБА_6, зі ОСОБА_6 заборгованості за договором кредиту в сумі 2 509 160,38 грн. на користь ПАТ «ЕРДЕ БАНК».

При цьому, вимоги правонаступника ПАТ «ЕРДЕ БАНК» - ОСОБА_2 заявлені нею в розмірі 3 685 507 грн. 13 коп. на підставі того ж кредитного договору № КЛ-209/11 від 29.09.2011 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «ЕРДЕ БАНК» та ОСОБА_6, шляхом визнання права власності на трикімнатну квартиру, житловою площею 49,90 кв. м., загальною площею 90,60 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

Колегія суддів за вказаних обставин вважає, що вимоги апеляційної скарги уповноваженої особи Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК» Караченцева Артема Юрійовича та заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги уповноваженої особи Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК» Караченцева Артема Юрійовича є необґрунтованими, недоведеними належними доказами, які б засвідчили розмір заборгованості, яка підлягає стягненню на користь правонаступника ПАТ «ЕРДЕ БАНК» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, з урахуванням наявності судового рішення про стягнення заборгованості на користь самого Банку.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її вимоги свідчать про подвійне стягнення заборгованості за одним і тим же кредитним договором.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК Українипід час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки районного суду про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно.

Інші доводи апеляційної скарги недоведені та містяться лише на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК» Караченцева Артема Юрійовича та заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги уповноваженої особи Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК» Караченцева Артема Юрійовича - відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: