Справа № 505/1469/15-ц
Провадження № 2/505/792/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.04.2015 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

повна назва суду

в складі: головуючого -судді Драгомерецької К. П при секретарі Марченко Н.Б.

та адвоката (ів)

представника громадськості

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Котовськ Одеської області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до

ОСОБА_2

Про визнання договору відступного

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовом про визнання договору відступного таким, що відбувся та визнання права власності. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 15.11.2014 року між нею та відповідачем укладено договір позики, згідно умов якого вона передала ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 65 000 (шістдесят п'ять тисяч) гривень, а відповідач зобов'язався повернути їх до 01 січня 2015 року.

У визначений строк боржник не повернув позичену суму грошових коштів, у зв'язку з чим передав їй житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1, та в цілому складається з: житлового будинку загальною площею 47,9 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м. позн. літ. «А» з господарськими будівлями: погріб з шийкою позн. літ. «в»; прибудова позн. літ. «а»; сарай позн. літ. «б,В,С»; літня кухня позн. літ. «Б»; убиральня позн. літ. «З»; ганок позн. літ. «а1,а2»; козирок позн. літ. «а3»; колодязь ІІ; вимощення І; огорожа №1,2,5,6; хвіртка №3; ворота №4, також правоустановлюючі документи на вказане нерухоме майно.

Вважає, що у-зв'язку з викладеним до неї перейшло право власності на житловий будинок, який розташований за вищевказаною адресою, однак вона не має жодного документа, який би підтверджував її право власності на зазначений об'єкт нерухомості.

Тому просить суд, визнати договір відступного таким, що відбувся, визнати за ним право власності на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1, та в цілому складається з: житлового будинку загальною площею 47,9 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м. позн. літ. «А» з господарськими будівлями: погріб з шийкою позн. літ. «в»; прибудова позн. літ. «а»; сарай позн. літ. «б,В,С»; літня кухня позн. літ. «Б»; убиральня позн. літ. «З»; ганок позн. літ. «а1,а2»; козирок позн. літ. «а3»; колодязь ІІ; вимощення І; огорожа №1,2,5,6; хвіртка №3; ворота №4.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій заявлені нею вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, про дату, час та місце розгляду справи, проте надав суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, та просив справу розглянути у без його участі, що є підставою для врегулювання спору відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог.

Як вбачається з розписки, відповідач позичив у позивачки 65 000 гривень на власні потребі, та зобов'язалася повернути вказану суму до 01 січня 2015 року.

Вказана розписка відповідає встановленій формі договору позики, згідно ст. 1047 ЦК України.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530, 532 ЦК України, зобов'язання повинно бути виконане належними сторонами, у встановлений договором або законом строк, у встановленому місці, встановленим у договорі чином.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідачем порушено зазначені вимоги закону, а саме зобов'язання не було виконане у встановлений договором строк, на що вказує відсутність у розписці записів про час та обсяг повернення коштів.

Згідно ч. 1 ст. 545 ЦК України встановлено, що кредитор, прийнявши виконання зобов'язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, а якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Крім того, з договору позики, укладеного між сторонами вбачається, що ОСОБА_2 зобов'язався передати позивачу житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1, у разі якщо він не виконає своїх зобов'язань.

Згідно ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

У зв'язку з невиконанням свого зобов'язання за договором позики в частині повернення грошових коштів, відповідачем передано ОСОБА_1 житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1, та правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно.

У відповідності до ст. 600 ЦК України, зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.

Передання відступного є одним із способів припинення зобов'язання за згодою сторін. В даному випадку сторони дійшли згоди щодо того, що замість виконання зобов'язання, тобто повернення суми грошових коштів переданих боржникові позивачем, та які становлять його зміст, боржник виконує інші дії, а саме передає нерухоме майно кредиторові.

Аналізуючи положення вищезгаданої статті, об'єктом відступного може бути нерухоме майно (розмір вартості встановлюється сторонами), переданням відступного можуть припинятися договірні зобов'язання, обов'язковість досягнення згоди на припинення зобов'язань відступним повинно бути належним чином зафіксоване. Домовленість щодо передачі відступного замість виконання зобов'язання може бути досягнута як до, так і після порушення такого зобов'язання. Розмір відступного відповідно до положень статті, встановлюється сторонами. Відступне має бути оформлене договором, в якому вказуються розмір відступного, порядок та строк його надання.

Відповідно до ст.182 ЦК України закріплено, що право власності на нерухоме майно, перехід та припинення підлягають державній реєстрації, якає публічною й здійснюється відповідним державним органом. Останній, у свої діяльності при здійсненні державної реєстрації прав на об'єкт нерухомос.ті керується Законом України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Проте, вказаним Законом не передбачено можливості проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке передано у якості відступного.

Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачами позову по вказаній справі не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачами позову судом не встановлено.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, суд вважає необхідним визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень", від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. В ст.331 ЦК України зазначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Керуючись ст. 19 Конституції України ст.ст. 181, 182, 526, 527, 530, 532, 533, 545, 600, 1049, 1052 ЦК України, Законом України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1.

Визнати договір відступного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рахунок припинення зобов'язання за договором позики від 15.11.2014 року таким, що відбувся.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право приватної власності на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1, та в цілому складається з: житлового будинку загальною площею 47,9 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м. позн. літ. «А» з господарськими будівлями: погріб з шийкою позн. літ. «в»; прибудова позн. літ. «а»; сарай позн. літ. «б,В,С»; літня кухня позн. літ. «Б»; убиральня позн. літ. «З»; ганок позн. літ. «а1,а2»; козирок позн. літ. «а3»; колодязь ІІ; вимощення І; огорожа №1,2,5,6; хвіртка №3; ворота №4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.П. Драгомерецька