У х в а л а

іменем україни

10 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства енергопостачальна компанія «Херсонобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4, про визнання права власності на будинок за набувальною давністю за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 1 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 4 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 3 грудня 1990 року ОСОБА_1 був прийнятий Херсонським підприємством електричних мереж на посаду електромонтера з обслуговування підстанції в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, у зв'язку з чим йому з родиною запропоновано вселитися в Ѕ частину нежитлового будинку, розташованого біля підстанції; документи на вселення не видавали.

15 березня 2005 року ОСОБА_1 звільнився з вказаного підприємства, однак з родиною залишився проживати в даному будинку, у якому позивачі зареєстровані з 1991 року.

Зазначають, що вони є добросовісними набувачами, оскільки спірні приміщення знаходяться у їх володінні з 1991 року, вони дбають про технічний стан оселі та оплачують за спожиті енергоносії, претензій щодо спірного майна відповідач не заявляв. Просили визнати за ними право власності за набувальною давністю на Ѕ частину будинку, розташованого по АДРЕСА_1, та виділити в натурі належну їм частину згідно висновку будівельно-технічної експертизи.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 1 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 4 листопада 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 1 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 4 листопада 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із недоведеності позивачами добросовісності та тривалості володіння спірним майном відповідно до ст. 344 ЦК України.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 1 вересня 2014 року та ухвала апеляційного суду Херсонської області від 4 листопада 2014 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 1 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 4 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.І.Амелін В.П.Гончар