Категорія: 25 Доповідач: Свистун О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Свистун О.В.,

суддів - Грушицького А.І., Завидовської-Марчук О.Г.,

при секретарі - Перебойчуку Р.В.,

за участі: позивача - ОСОБА_1, представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - закрите акціонерне товариство «Українська екологічна страхова компанія» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» про відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову, оскільки судом були порушені норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у відшкодуванні моральної шкоди. Вказує, що часткове відшкодування збитків страховою компанією не звільняє МТСБУ від обов'язку відшкодувати не виплачену суму страхового відшкодування.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на доводи, викладені в ній.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 апеляційну скаргу заперечив, оскільки вважає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Представники МТСБУ, ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про місце, день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 04 грудня 2010 року о 13.30 год. ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Карпенка-Карого у м. Луцьку, не врахував стан дорожнього полотна, не дотримався безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості для руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 24 грудня 2010 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 400 гривень (а.с. 7).

Цивільно-правова відповідальність відповідача була забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/3860798 у ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія». Франшиза згідно договору встановлена в розмірі 510 грн (а.с. 11).

Відповідно до звіту № 2010/1065 про оцінку транспортного засобу «Toyota Rav 4» р.н. НОМЕР_2, складеного 06 грудня 2010 року оцінювачем ОСОБА_7, вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу складає 15755 гривень 54 копійки (а.с. 13-25).

Згідно довідки № 14/2301, виданої ПАТ «Банк Форум» 05 квітня 2012 року (а.с. 10)., ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» частково здійснила виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 згідно страхового акту №04-11/1669 від 14 квітня 2011 року в розмірі 6245 гривень 54 копійки з 11.05. по 09.08.2011 року (а.с. 10).

Судом встановлено, що франшизу позивачу оплатив відповідач ОСОБА_4 в сумі 510 грн., що підтвердив в судовому засіданні сам позивач. Отже, ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» не виплатила позивачу 9000,00 грн., які останній просить стягнути із відповідачів ОСОБА_4 та Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Також позивач просив стягнути із відповідачів 9000,00 грн. моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок ДТП та у зв'язку із пошкодженням майна.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати з ухваленням нового рішення із-за порушення судом норм матеріального та процесуального права, оскільки у резолютивній частині рішення не правильно визначено коло осіб та їх правовий статус у даній цивільній справі. Відмовляючи позивачу у відшкодуванні моральної шкоди суд не дав юридичної оцінки наданим доводам та доказам позивача.

Позивач ОСОБА_1 просив стягнути майнову та моральну шкоду із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як власника транспортного засобу.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 16.09.2014 року у справу було залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Моторне (транспортне) страхове бюро України та ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія». Ухвалою цього ж суду від 11.11.2014 року ОСОБА_5 було замінено на належного відповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, власником якого є ОСОБА_8, на підставі довіреності (а.с. 42). Власником автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4, як вбачається з матеріалів справи є ОСОБА_5 Згідно постанови суду від 24 грудня 2010 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Позивач суду не надав доказів, що відповідач ОСОБА_4 керував та володів транспортним засобом відповідно до вимог чинного законодавства на час скоєння ДТП.

Проте, згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася по вині водія ОСОБА_4, а отже він повинен нести відповідальність за спричинену моральну шкоду позивачу.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Судом встановлено і це підтверджується наданими позивачем доказами, що майно яке перебувало у його володінні було пошкоджено, чим йому було спричинено душевні страждання. А отже колегія суддів, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань,вимоги розумності та справедливості, приходить до висновку, що із винної особи ОСОБА_4 слід стягнути 1000,00 грн. моральної шкоди в користь позивача ОСОБА_1

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, саме на ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» покладено обов'язок сплатити суми страхового відшкодування, а в разі недостатності коштів та майна ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія», що визнана банкрутом та/або ліквідована, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, таке зобов'язання переходить до Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Судом встановлено, що ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» з 18 листопада 2013 року перебуває в процесі припинення, на підставі рішення господарського суду м. Києва від 11 листопада 2013 року її визнано банкрутом і внесено дані відомості в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 09 жовтня 2014 року. Отже на час розгляду справи страхову компанію не виключено з даного реєстру.

Згідно ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Відповідно до ст. 41.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, в тому числі, у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що до Моторного (транспортного) страхового бюро України ще не перейшов обов'язок щодо сплати суми страхового відшкодування, оскільки умовою відшкодування шкоди МТСБУ передбачено лише визнання банкрутом та/або ліквідацію, а не перебування у стадії припинення. Такі ж висновки вказує МТСБУ у своїй відповіді позивачу від 24.04.2015 року за № 12020.

За правилами ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує в користь позивача та держави судові витрати.

Враховуючи встановлені обставини колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 88, 60 ЦПК України, на підставі ст.ст. 23, 979, 988, 1167, 1187 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2015 року у даній справі скасувати.

Ухвалити нове рішення. Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 1000 грн. моральної шкоди, 243 грн. 60 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 243.60 грн. судового збору.

В позові ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення майнової та моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: