копія Справа №705/1215/15ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Черниш Т.О.

при секретарі Шевчук Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про припинення права відповідачів на 1/6 частки у спільному майні та визнання за позивачем права власності на ці частки, що складає ? квартири,

В С Т А Н О В И В :

Зважаючи на складність викладення повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 15, 10, 11, 57-64, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про припинення права відповідачів на 1/6 частки у спільному майні та визнання за позивачем права власності на ці частки, що складає ? квартири - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Черниш

копія Справа №705/1215/15ц

2/705/664/15

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Черниш Т.О.

при секретарі Шевчук Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про припинення права відповідачів на 1/6 частки у спільному майні та визнання за позивачем права власності на ці частки, що складає ? квартири,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2015 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулась позивачка ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про припинення права відповідачів на 1/6 частки у спільному майні та визнання за позивачем права власності на ці частки, що складає ? квартири . В позові позивач вказує, що вона проживає та зареєстрована разом із своїм малолітнім сином інвалідом дитинства ОСОБА_5, в квартирі АДРЕСА_1 , ? права власності на яку належить їй на підставі договору дарування від 13 грудня 2011 року. Співвласниками даної квартири , а саме за кожним 1/6 її частки, що складає ? квартири , є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які не зареєстровані та з 2010 року , тобто вже п?ять років взагалі не проживають в даній частині квартири. Зважаючи на викладене, їй приходиться сплачувати житлово комунальні послуги і за частку майна ( житлової площі), яка належить іншим особам , які не зареєстровані та не проживають в квартирі, що негативно впливає на її і її малолітньої дитини матеріальне становище. Позивач просить припинити право на частки в спільному майні : ОСОБА_2 на 1/6 квартири № 81 в будинку № 74 м. Умані, ОСОБА_3 на 1/6 частини квартири № 81 в будинку № 74 м. Умані; визнати за позивачем право власності на 1/6 квартири № 81 в будинку № 74 м. Умані , яка належить ОСОБА_2, на 1/6 квартири № 81 в будинку № 74 м. Умані, яка належить ОСОБА_3; виплатити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошову суму 98834 грн.34 коп. , тобто по 49 417 грн.17 коп. кожному, яка заздалегідь до винесення рішення суду нею вноситься на депозитний рахунок суду; залишити без розгляду в частині позовних вимог щодо неповнолітнього ОСОБА_6.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задоволити.

Відповідачі та їх представник с судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та просили відмовити в його задоволенні, надавши відповідні пояснення суду.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання, будучи повідомлений не зявився.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів та їх представника по справі, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно договору дарування частини квартири від 13 грудня 2011 року ОСОБА_2 від імені ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 подарували ОСОБА_1 ? частини квартири АДРЕСА_2 (а.с. - 8); Квартира АДРЕСА_2 на сьогодні належить на праві власності: ? частини - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (ОСОБА_4 є неповнолітнім) та ? частини ОСОБА_1.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин.

За змістом вказаних процесуальних норм, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту. Представник позивача в судовому засіданні жодного разу не вказав на те, в чому ж полягає порушення прав позивачки оспорюваною квартирою з огляду на те, що вона є власником ? частини вказаної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, проживає там на сьогодні і не має жодних обмежень в користуванні даною квартирою.

Представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо порушення прав позивача, яких саме, взявши до уваги те, що відповідачі і третя особа, яка є неповнолітньою, не зареєстровані в даній квартирі та не проживають у ній (встановлено в судовому засіданні), а є лише її співвласниками. Тому є не зрозумілим, яким чином право власності відповідачів і третьої особи впливає на сплату комунальних послуг позивачем.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.214 ЦПК України, рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 ЦПК України).

Одночасно в ч. 2 ст. 57 ЦПК України вказано, що фактичні, що є доказом у справі встановлюються в т.ч. - на підставі висновків експертів. Згідно з вимогами ст. 66 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені в результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання задані судом. При цьому згідно з вимогами ст. 144 ЦПК України експертиза призначається судом ( ухвалою суду). Питання призначення експертизи в суді позивачем та її представником не піднімалось і зазначеного клопотання перед судом заявлено не було.

В судовому засіданні суд дослідивши ксерокопії будівельно-технічного дослідження (висновок) № 17/03-2015 вважає, що наданий в ксерокопії письмовий документ не є доказом в розумінні ст. ст. 64,66 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На позивача покладений обовязок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважена звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Тобто, відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України - позивач (її представник) повинні були довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені нею обставини. Однак таких доказів вона і її представник не надали і не ставили питання в судовому засіданні про їх витребування. Таким чином, при викладених обставинах, у звязку з тим, що позивач не довела тих обставин, на які вона посилається в своїй позовній заяві позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 15, 10, 11, 57-64, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про припинення права відповідачів на 1/6 частки у спільному майні та визнання за позивачем права власності на ці частки, що складає ? квартири - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис ОСОБА_10