Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/1188/15 Головуючий у 1 інстанції Черков В.Г.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі: Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М., Сапун О.А.

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06 листопада 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ПАТ "Дельта Банк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору № 10/111-КМК-07 від 12 грудня 2007 року між ВАТ "Кредитпромбанк" та ОСОБА_2, Банк надав позичальнику кредит у розмірі 500000 грн., з розрахунку 13 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 12 грудня 2007 року по 09 грудня 2022 року.

26 червня 2013 року між ПАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладеного договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

В забезпечення кредитного договору, 12 грудня 2007 року між ТОВ "Укрпромбанк" та ОСОБА_3, ОСОБА_2 за № 10/111-ПМК-07/1 було укладено договір поруки.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором станом на 26 серпня 2014 року відповідач має заборгованість - 347692, 87 грн., яка складається з: 310168, 07 грн. - заборгованість за кредитом, 37524, 80 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму заборгованості за кредитним договором - 347692, 87 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 06 листопада 2014 року у задоволенні позовних вимог ПАТ "Дельта Банк" відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ "Дельта Банк" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Сторони у засідання судової колегії не з"явились. Повідомлені про час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомили.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню .

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається,що 12 грудня 2007 року між ВАТ "Кредитпромбанк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 10/111-КМК-07, за яким банк зобов"язався надати відповідачці ОСОБА_2 кредит у розмірі 500000гр.00коп. зі сплатою 13% річних для придбання нерухомого майна- двокімнатної квартири , а ОСОБА_2 на умовах договору повністю погасити кредит до 09.12.2022р.(а.с.6-10).

У забезпечення виконання позичальником ОСОБА_2 кредитного договору 12 грудня 2007 року між ВАТ "Кредитпромбанк" і ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 10/111-ПМК-07/1,за яким поручитель зобов"язався солідарно з позичальником відповідати перед банком за своєчасне і повне виконання зобов"язань за цим кредитним договором.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог банку, суд першої інстанції виходив із того,що вони є недоведеними,позов є необгрунтованим .

Судова колегія вважає,що висновки суду першої інстанції є правильними,виходячи із наступного.

Згідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи,які беруть участь у справі,мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом.

За змістом вимог ст.ст.57,58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Із умов кредитного договору № 10/111-КМК-07 вбачається,що згідно до п.2.3, 2.4 Кредитного Договору датою видачі кредиту вважається день зарахування грошових коштів на відкритий Банком для позичальника рахунок НОМЕР_1.

Сума кредиту надається позичальнику в готівковій формі через касу Банку.

В позовній заяві позивач зазначив,що банк виконав свої зобов"язання за договором- надав відповідачці кредит в сумі 500000гр., проте позивачка,отримавши гроші,належним чином не виконує свої зобов"язання з погашення боргу, у зв"язку із чим станом на 26.08.2014року має заборгованість в сумі347692гр.87коп.

Свої позовні вимоги до відповідачів позивач обґрунтовує також тим,що згідно договору купівлі-продажу прав вимоги ,укладеного 26.06.2013 року з ПАТ Кредитпромбанк" , посвідченого приватним нотаріусом Києвського міського нотаріального округу,він придбав право вимоги до відповідачів за кредитним договором № 10/111-КМК-07 від 12 грудня 2013 року.

Між тим у порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України позивач , посилаючись на виконання банком свого зобов"язання з надання кредиту і не виконання боржником зобов"язання з погашення кредиту,а також щодо свого права вимоги до відповідачів за кредитним договором ,не надав суду про це доказів.

Так, із матеріалів справи видно,що в матеріалах справи відсутні докази з виконання банком п.2.3, п 2.4 договору щодо видачі позичальнику грошей готівкою через касу банку, відкриття на ім."я відповідачки ОСОБА_2 рахунку і зарахування на нього суми кредиту . Суду не надані розрахунок позовних вимог , обґрунтування суми , структуру боргу , який позивач просить стягнути з відповідачів, і час його виникнення, дані щодо особистого разунку боржника,які містять інформацію щодо отримання божником коштів і розрахунків з банком. На підтвердження своїх позовних вимог позивачем не надано доказів щодо наявності у нього права вимоги до відповідачів.

Згідно до вимог п1) ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов"язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги).

Згідно до умов ,передбачених у п.2.3 договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013року, укладеного між ПАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк"(а.с.28-30) , права вимоги переходять від Продавця до Покупця та обов"язки Продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання Продавцем та Покупцем Акту приймання-передачі Прав вимоги.

За пп.1.1. п.1 Договору купівлі-продажу прав вимоги "Акт приймання-передачі прав вимоги" означає письмовий акт,який укладається між Сторонами ,та яким документально оформлюється фактична передача Прав вимоги від Продавця до Покупця.

Позивачем не надано суду акту приймання-передачі Прав вимоги,укладеного сторонами правочину,а відтак відсутні і підстави вважати позивача таким,що набув це право стосовно відповідачів за кредитним договором № 10/111-КМК-07 від 12 грудня 2013 року.

Таким чином судова колегія приходить до висновку,що у порушення ч. 3 ст. 10 ЦПК України позивач не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог , а тому суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те,що позивач набув статус нового кредитора відповідачів,а також про те,що судом порушені вимоги процесуального закону,не надана належна оцінка доказам , спростовується матеріалами справи.

Посилання апелянта на те,що судом безпідставно застосований Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014року ,згідно до якого на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості за кредитними договорами,є неспроможними,оскільки позивачем не наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором ,із якого б вбачалась структура нарахованого боргу. Наведення позивачем у позовній заяві загальної суми боргу не може вважатись належним доказом у справі у розумінні вимог ст.ст.57,58 ЦПК України.

Інші доводи є несуттєвими і фактично зводяться до повторення своєї правової позиції у справі.

Судом повно і всебічно з"ясовані обставини справи,що мають доля неї значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені, застосовані вірно, постановлено законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" відхилити.

Заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06 листопада 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: