Справа № 178/1206/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2015 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області в складі суду:

головуючого Цаберябого Б,М,

при секретарі Янченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Кринички цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за договором позики, керуючись ст. 209 ЦПК України, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим позовом і пояснив, що відповідач 21 вересня 2011 року уклав з ним договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3, зареєстрованим в реєстрі за № 3996. Згідно з договором позивач передав в користування відповідачу грошові кошти в розмірі 170 182,68 грн. строком до 01 листопада 2011 року, що на момент укладення договору еквівалентно 21167 доларів США. До цього часу відповідач умови договору щодо повернення суми боргу не виконав. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по договору в сумі 170 182,68 грн., а також суму трьох відсотків річних 14463,20 грн., суму інфляційних втрат 21576,30 грн. та судовий збір в сумі 2062,22 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав і пояснив, що він дійсно 21 вересня 2011 року підписав договір позики, згідно якого позивач мав надати йому грошові кошти в сумі 179182,68 грн. Але вказаних коштів він від позивача так і не отримав, тому звертався до суду з позовом про стягнення з позивача суми, яку той повинен був йому надати за вказаним договором. В дійсності між ним та позивачем існували інші правовідносини, які не охоплені договором позики. Тому він просить в задоволенні позову відмовити.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 пояснила, що вона дійсно посвідчила договір позики, укладений між сторонами 21 вересня 2011 року. При цьому передача грошей в її присутності не відбувалась, а сторони в усній формі запевнили її, що гроші вже передані. Вона розяснила сторонам умови договору і відповідальність за його невиконання. Саме зам таких умов, тобто вже здійсненої передачі грошей та ознайомлення з умовами договору договір був сторонами підписаний. При цьому жодна з сторін ніяких претензій один до одного не висловлювала. Після підписання договору кожна з сторін отримала по одному примірнику договору.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що обставини укладення між сторонами договору позики йому невідомі, при передачі грошей він присутній не був, проте він знає, що відповідач тоді шукав у кого можна позичити гроші, а борг він буде віддавати після продажу будинку. Він теж позичив відповідачу гроші під розписку, але відповідач і йому грошей не віддав.

Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами на підставі ст. 1046 ЦК України, договору позики від 21 вересня 2011 року встановлені договірні відносини, як між позичальником і позикодавцем, згідно яких позивач позикодавець надав відповідачу позичальнику в борг 170182,68 грн. строком до 01 листопада 2011 року. Згідно п. 10 договору договір вважається укладеним з моменту передання позикодавцем грошей позичальнику, сторони домовились, що договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені, їх волевиявлення є вільним і відповідає внутрішній волі, договір не має характеру фіктивного та удаваного правочину, сторони не перебували у хворобливому стані, не страждали на захворювання, що перешкоджають усвідомлювати значення своїх дій. Умови договору сторонам розяснені нотаріусом і договір підписаний особисто сторонами і жодна з сторін не висунула вимог про визнання договору недійсним. Згідно з п.5 договору після виконання позичальником свого зобовязання позикодавець повинен передати йому примірник цього договору. Наявність у позикодавця після сплину терміну повернення грошей примірника цього договору є свідченням прострочення виконання позичальником свого зобовязання. Таким чином наявність у позивача на час заявлення позову у вересні 2014 року примірника договору позики свідчить про невиконання відповідачем своїх зобовязано по договору, що є порушенням вимог ст. 1049 ЦК України і дає позивачу за правилами ст. 625 ЦК України право вимагати сплати відповідачем суми боргу 170182,68 грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що складає 21576,30 грн., та три проценти річних від простроченої суми, що складає 14463,20 грн. Наведені обставини, а також свідчення свідка про те, що відповідач шукав можливість саме отримання позики, а не встановлення інших правовідносин і здійснював дії в цьому напрямку спростовують твердження відповідача про те, що гроші в борг він від позивача не отримував і між ним та позивачем існують інші, а не боргові правовідносини, і обумовлюють висновок суду про необхідність задоволення позовних вимог. А задоволення позову покладає на відповідача обовязок по сплаті судових витрат, як те передбачено ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 15,60, 208, 214, 215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2, 172182 грн. 68 коп. заборгованості по договору позики від 21 вересня 2011 року, а також суму трьох відсотків річних 14463,20 грн., суму інфляційних втрат 21576,30 грн. та судовий збір в сумі 2062,22 грн., всього 210284 гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криничанський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:

ОСОБА_5

р