Справа № 293/652/15-ц
УХВАЛА

27 травня 2015 року смт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Мініч Г. Г., розглянувши заяву ПАТ "ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення боргу в сумі 231,17 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" (далі заявник) звернулось в порядку наказного провадження до суду з заявою до ОСОБА_1 (далі боржник) про видачу судового наказу на суму 231,17 грн. (далі заява).

Вимоги заяви обгрунтовуються заявником тим, що боржник є споживачем електричної енергії, має особовий рахунок № 120-0135, а тому зобов'язаний сплачувати за спожиту електричну енергію. Проте боржник станом на 13.05.2015 має заборгованість в сумі 231,17 грн.

У підтвердження вимог, викладених в заяві, заявником додано до заяви наступні документи:

Витяг з Правил користування електричною енергією для населення (Постанова КМ України від 26.07.1999 № 1357);

Довідку про стан розрахунків побутового споживача без дати та без номеру, особистий рахунок: 120-0135;

Витяг з програми реєстрації побутовий споживачів, травень 2015.

Жодних інших документів в обгрунтування заяви заявником до заяви не додано.

Вивченням заяви та поданих документів встановлено, що заява не може бути прийнята судом з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо: 2) із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Заявником в заяві зазначено, що сума боргу боржника перед заявником пов'язана з неоплатою боржником спожитої ним електричної енергії.

Згідно з п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. N 1357 (далі Правила), споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки.

Відповідно до ч. 2 п. 22 Правил порядок та форма оплати спожитої електричної енергії визначаються у договорі.

Згідно з ч. 1 п. 27 Правил у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії.

З аналізу вказаних норм Правил суд приходить до висновку, що умови оплати спожитої електроенергії визначаються у договорі про користування електричною енергією, укладеному між споживачем та електропостачальником. Крім того, у разі несплати за спожиту електричну енергію споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії.

Проте, заявником не додано до заяви копії договору про користування електричною енергією, укладеного між заявником та боржником, а також копії попередження про відключення боржнику електричної енергії. Більше того, жоден з документів, доданих заявником до заяви, не містить підписів боржника, що не дозволяє суду зробити безсумнівний висновок, що боржник дійсно є споживачем електричної енергії у розумінні Правил. З огляду на це суд приходить до висновку про наявність між заявником і боржником спору про право, що є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Вказаний вище висновок підтверджується і пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові від 23 грудня 2011 року N 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", згідно з п. 13 якої якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до п. 4 ст. 100 ЦПК України про відмову у прийнятті заяви суддя постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 95-97, 100, 101, 208-210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ПАТ "ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу на суму 231,17 грн. відмовити.

Ухвала згідно з ч. 1 ст. 223, п. 1 ч. 1ст. 293 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 294 ЦПК України до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Г. Г. Мініч