У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В., Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом фермерського господарства «ОСОБА_4.» до УДВС Головного управління юстиції у Львівській області, держави України в особі Державної казначейської служби України про стягнення майнової (не додержаних доходів) та моральної шкоди, завданої в результаті незаконного рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Львівській області, за касаційною скаргою фермерського господарства «ОСОБА_4.» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року фермерське господарство «ОСОБА_4.» (далі - ФГ «ОСОБА_4.») звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з держави Україна в особі Державної казначейської служби України користь ФГ «ОСОБА_4.» 8 000 000 грн на відшкодування матеріальної шкоди (не доодержаних доходів) та 2 000 000 грн моральної шкоди, завданої в результаті незаконного рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Львівській області Мироненка В.В.

Позивач посилався на те, що на початку 2003 року ФГ «ОСОБА_4.» вело переговори із закордонними інвесторами на предмет інвестиції і спільної діяльності. Згідно з бізнес-планом у серпні 2003 року повинно було б розпочато фінансування проекту на загальну суму 16 200 000 грн. Проте, 13 червня 2003 року державні інспектори рибоохорони на території ставка в с. Поториця незаконно вилучили у представника фермерського господарства рибу, виловлену із ставка та сітки, які належать фермерському господарству. Вказані події стали темою публікації у газеті «Суботня Пошта» від 19 червня 2003 року під назвою «Рибне Браконьєрство - двоюрідний брат рекету», на зміст якої негативно відреагував перший віце-президент ОСОБА_6 та відмовив в рішенні щодо виділення інвестицій.

З метою захисту своїх прав фермерське господарство звернулось до Львівського окружного адміністративного суду, постановою якого від 24 червня 2011 року зобов'язано Державну екологічну інспекцію в Львівській області надати повну та вичерпну відповідь на звернення ФГ «ОСОБА_4.» від 21 січня 2011 року за вих. № 35 відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про інформацію».

08 грудня 2011 року видано виконавчий лист, який перебував на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Львівській області. Надалі, з постанови державного виконавця Мироненка В.В. від 19 липня 2012 року стало відомо, що виконавче провадження закрито на підставі листа Державної екологічної інспекції у Львівській області від 16 лютого 2011 року за змістом якого, на виконання виконавчого листа № 2а-2357/11/1370 надали повну та вичерпну відповідь на звернення ФГ «ОСОБА_4.».

Вказував на те, що з такими висновками державного виконавця Мироненка В.В. не погоджується, адже постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2011 року всі відповіді Державної екологічної інспекції у Львівській області, в тому числі і датованої 16 лютого 2011 року, визнані як такі, що не відповідають чинному законодавству.

Крім того, у постанові державного виконавця не вказано, якими саме доказами підтверджується факт того, що Державна екологічна інспекція у Львівській області надсилала повну та вичерпну відповідь, а фермерське господарство «ОСОБА_4.» одержало цього листа вих.03-6260 від 16 лютого 2011 року.

Зазначав, що своїми діями ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Львівській області порушило його права, гарантовані ст. ст. 40, 55, 129 Конституції України, у зв'язку з чим йому завдано моральної шкоди, яку оцінив у 2 000 000 грн. Такі дії призвели до приниження ділової репутації і підриву довіри до діяльності фермерського господарства. Згідно з бізнес-планом фермерського господарства з використання інвестицій не отримав чистого прибутку в 2005 році - 0,098 млн грн, у 2006 році було передбачено отримати 0,182 млн грн, у 2007 році -1,12 млн грн., у 2008 році - 1,75 млн грн, у 2009 році - 2,52 млн грн, у 2010 році - 3,99 млн грн, у 2011 році - 5,88 млн грн та у 2012 році - 6,86 млн грн. Зокрема, всього в період з 20 червня 2012 року по даний час фермерському господарству нанесено шкоду (недоотримано доходу) на суму 8 082 801 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2015 року у задоволенні позову ФГ «ОСОБА_4.» до УДВС Головного управління юстиції у Львівській області, держави України в особі Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної (не доодержаних доходів) та моральної шкоди, завданої в результаті незаконного рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Львівській області, відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 травня 2015 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2015 року в частині відмови в задоволені позову ФГ «ОСОБА_4.» до УДВС Головного управління юстиції у Львівській області, держави України в особі Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди (не доодержаних доходів), завданої в результаті незаконного рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Львівській області, скасовано, провадження у справі в частині цієї вимоги закрито.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ФГ «ОСОБА_4.», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Статтею 342 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті незаконного рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Львівській області, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про недоведеність вказаних позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позову ФГ «ОСОБА_4.» до УДВС Головного управління юстиції у Львівській області, держави України в особі Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди (не доодержаних доходів), завданої в результаті незаконного рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Львівській області, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі в частині цієї вимоги, оскільки вказані позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами попередніх інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фермерського господарства «ОСОБА_4.» відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2015 року в незміненій частині та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дем'яносов М.В. Леванчук А.О. Нагорняк В.А.