Справа №520/3638/15-ц
Провадження №2/521/3756/15
25 червня 2015 року місто ОСОБА_1
Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:
головуючого судді Плавича І.В.,
при секретарі Мазинській І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Ньюз Тревел» про захист прав споживача, відшкодування матеріальної і моральної шкоди,
В провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Ньюз Тревел» про захист прав споживача, відшкодування матеріальної і моральної шкоди.
В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення в суд, позивач вказувала, що 21 листопада 2014 року між ОСОБА_2 з одної сторони, та ТОВ «Ньюз Тревел» з іншої сторони, був укладений договір на туристичне обслуговування №21/1, відповідно до умов якого туроператор ТОВ «Ньюз Тревел» від імені та за дорученням якого на підставі агентського договору №0404/16 від 04 квітня 2014 року діє ТОВ «Європа Тур» зобовязалось забезпечити бронювання та надання туристу ОСОБА_2 комплексу туристичних послуг, а турист ОСОБА_2 в свою чергу зобовязалась прийняти та оплатити надані туристичні послуги згідно замовлення на бронювання туристичних послуг.
Після підписання договору, позивач оплатила суму договору, але договір з боку ТОВ «Ньюз Тревел» виконаний не був. ОСОБА_2 свідчила, що зверталась до відповідача за розясненнями відповідних обставин, але з боку ТОВ «Ньюз Тревел» не було повідомлено про причини невиконання договору та відмовлено у поверненні сплачених грошей.
Позивач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не зявилась, але від особи на адресу суду надійшла заява про підтримання заявлених вимог з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.
Представник відповідача ТОВ «Ньюз Тревел» у відкрите судове засідання не зявився, товариство повідомлялось судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі.
Згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з неявкою представника відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши відповідний позов, представлені суду письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, належну правову оцінку, проаналізувавши відповідні арифметичні розрахунки, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявленого позову банку виходячи з наступного.
Під час судового розгляду справи було встановлено, що 21 листопада 2014 року між ОСОБА_2 з одної сторони, та ТОВ «Ньюз Тревел» з іншої сторони, був укладений договір на туристичне обслуговування №21/1, відповідно до умов якого туроператор ТОВ «Ньюз Тревел» від імені та за дорученням якого на підставі агентського договору №0404/16 від 04 квітня 2014 року діє ТОВ «Європа Тур» зобовязалось забезпечити бронювання та надання туристу ОСОБА_2 комплексу туристичних послуг, а турист ОСОБА_2 в свою чергу зобовязалась прийняти та оплатити надані туристичні послуги згідно замовлення на бронювання туристичних послуг.
Відповідно до ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно ст. 11 ч.1, ч.2 п.1 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.
Як встановлює ст. 626 ч.1 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Щодо ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 631 ч.1 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.
Матеріали справи свідчать, що між сторонами виникли договірні правовідносини з надання послуг, що врегульовані положеннями ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів».
Встановлені судом факти цілком відповідають вимогам договору, підтверджують належне, повне і своєчасне виконання ОСОБА_2 умов відповідного зобовязання.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вказує ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Однак суд встановив, що відповідач до теперішнього часу даних зобовязань не виконав, позивач ОСОБА_2 визначені туристичні послуги не отримала.
Згідно ст. 611 ч.1 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п.1).
Як встановлює ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобовязання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
Законом України «Про захист прав споживачів» зокрема врегульовано відносини між споживачами послуг і надавачами послуг, встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту. Так, згідно ст. 1 Закону, виконавець субєкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (п.3); послуга діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (п.17); продукція будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (п.19); споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника (п.22).
Згідно ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобовязань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як розяснюють п.п. 3,9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року (в редакції від 27 лютого 2009 року), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При цьому, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Отже зважаючи на відповідні вимоги позивача суд визнає, що позивачу внаслідок порушення прав споживача з боку ТОВ «Ньюз Тревел» було заподіяно певної моральної шкоди, але суму компенсації, яку заявила до стягнення ОСОБА_2, суд вбачає надмірною. Спираючись на принцип виваженості, розумності і справедливості суд вважає обґрунтованим стягнути з ТОВ «Ньюз Тревел» на користь ОСОБА_2 суму компенсації заподіяної моральної шкоди у розмірі 5000,00 гривень.
Відповідно до ст. 88 ч.ч.1,2 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 225, 226 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_2 до ТОВ «Ньюз Тревел» про захист прав споживача, відшкодування матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ТОВ «Ньюз Тревел» на користь ОСОБА_2 суму компенсації заподіяної моральної шкоди у розмірі 5000,00 гривень.
Стягнути з ТОВ «Ньюз Тревел» на користь держави суму неоплаченого судового збору у розмірі 812,86 гривень.
В задоволенні інших вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Ньюз Тревел» відмовити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 294 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 294 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.