АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6612/15 Справа № 190/634/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07 вересня 2007 року між ним та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № DNJPG200001940, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000 доларів США на термін до 07 вересня 2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. На забезпечення належного виконання позичальником умов кредитного договору між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки, згідно якого останній брав на себе зобов'язання нести солідарну відповідальність у тому ж обсязі що і ОСОБА_2, включаючи сплату основного боргу та нарахованих відсотків за користування кредитом. Всупереч умовам договору, відповідачі свої зобов'язання належним чином не виконали, в результаті чого утворилась заборгованість у сумі 1471,68 дол. США, яку позивач просить стягнути з відповідачів, як солідарних боржників в примусовому порядку, а також стягнути з відповідачів 340,55 грн. сплаченого судового збору.

Рішенням Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року позовні вимоги задоволені. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DNJPG200001940 від 07 вересня 2007 року у сумі , а саме заборгованість по тілу кредиту - 1196,40 доларів США, заборгованість по процентам - 61,02 доларів США, заборгованість по комісії - 16 доларів США, пеню за несвоєчасність виконання зобовязання у розмірі 2729,12 грн., штраф (фіксована частина) - 249,91 грн., штраф (процентна складова) 1609,85 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, з таких підстав.

Судом встановлено, що 07 вересня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № DNJPG200001940, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000 доларів США на строк з 07.09.2009 року по 07.09.2012 року на проплату авансу за житловий будинок зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Факт отримання відповідачем ОСОБА_2 кредитних коштів в сумі 2000 доларів США підтверджується копією ордеру на видачу кредиту від 07 вересня 2007 року.

В якості забезпечення зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 17 листопада 2011 року було укладено договір поруки, згідно якого останній брав на себе зобов'язання нести солідарну відповідальність у тому ж обсязі що і ОСОБА_2, включаючи сплату основного боргу та нарахованих відсотків за користування кредитом.

Відповідно до п. 12 Договору поруки - порука за цим договором припиняється після закінчення 5 (п'яти) років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Пунктом 7.1 кредитного договору визначено, що періодом сплати вважати період з « 21» по «28» число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця починаючи з наступного місяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 48,66 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди.

Проте зобов'язання за вказаним договором ОСОБА_2 належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 23.03.2015 року, згідно розрахунку позивача, має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у сумі 1471,68 доларів США.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі свої зобовязання перед ПАТ КБ «Приватбанк» відповідно до умов кредитного договору № DNJPG200001940 від 07.09.2007 року та договору поруки не виконали, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка і підлягає стягненню з відповідачів, як солідарних боржників.

Крім того, суд також встановив, що законом не передбачено стягнення штрафних санкцій за порушення умов виконання кредитного договору в іноземній валюті, тому такі санкції підлягають стягненню у державній грошовій одиниці. Тобто, пеня та штраф, які були нараховані банком за несвоєчасне виконання відповідачами зобов'язання по кредитному договору повинні бути нараховані у гривні і згідно довідки щодо курсу валют, наданої банком розмір пені складає 2 729,12 грн., штраф (фіксована частина) - 249,91 грн., штраф процентна складова 1609,85 грн.

Зясувавши в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини по справі, перевіривши доводи сторін та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на необґрунтованість нарахування йому заборгованості, оскільки розрахунок боргу не є встановленим та не підтверджується навіть розрахунком, поданим позивачем.

Однак, з такими доводами апелянта не можна погодитися, оскільки відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень. Як вбачається, апелянтом не надано належних доказів на підтвердження незаконного нарахування йому заборгованості.А згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наразі позивачем надано до суду розрахунок заборгованості який знаходиться на а.с.4-7, 44-52.

Крім того, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Колегія вважає, що суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону, з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями самих сторін.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими для вирішення спірного питання.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б привести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_4