Справа № 545/4731/13-ц
Провадження № 2/545/7/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі : головуючого судді Гальченко О.О.,

при секретарі Перепадченко Я.В.,

з участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 сільради Полтавського району, Полтавської РДА, Відділу Держземагенства про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 13.12.2013 року після усунення недоліків позову звернувся до суду із позовом до відповідачів : ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, згідно якого прохав усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою загальною площею 0,15 га. в с Ковалівка Полтавського району та області по вул Макаренка та належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 111-ПЛ № 037115, виданого 17.07.1995 року, шляхом визнання незаконним та скасування Державних актів на право власності на земельну ділянку на ім»я : ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ( а. с. 38 39 т. 1 ).

В ході розгляду справи позивач 25.03.2014 року надав суду уточнену позовну заяву до відповідачів : ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 сільради Полтавського району, Полтавської РДА, Відділу Держземагенства про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою ( а. с. 216 219 т. 1 ), посилаючись на те, що він відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 037115, виданого 17.07.1995 року, є власником земельної ділянки площею 0,15 га. в с. Ковалівка Полтавського району та області по вул. Макаренка, для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Державний акт на право приватної власності на землю йому видано на підставі рішення ОСОБА_6 сільської ради народних депутатів № 28 від 07.04.1995 року.

Земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту с. Ковалівка Полтавського району та області, що підтверджується довідкою з ОСОБА_6 сільради від 12.01.2013 року № 25.

В квітні 2012 року він звернувся у встановленому порядку до фізичної особи - підприємця, інженера-землевпорядника ОСОБА_7 ( ліцензія серії АГ № 579282 від 24.11.2011 року ) з проханням виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) з метою подальшого присвоєння кадастрового номеру даної земельної ділянки ( безпосереднім виконавцем даної роботи було визначено спеціаліста ОСОБА_8 ).

З метою перевірки відповідності вже виготовленої документації із землеустрою на його земельну ділянку, згідно з дозволом на розробку документації із землеустрою у частині її правового режиму, кількісних та якісних характеристик її було направлено до Відділу Держкомзему у Полтавському районі. Відповідно до п. 2.9. «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 року за № 354/3647, заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» та його структурні підрозділи.

При опрацюванні наданого пакету документів працівником Відділу Держземагенства у Полтавському районі встановлено, що на земельній ділянці, що знаходиться в с. Ковалівка Полтавського району та області по вул. Макаренка, існує перетин з раніше зареєстрованими ділянками громадянки ОСОБА_4 ( кадастровий номер :015:0042 ) та громадянки ОСОБА_5 ( кадастровий номер :015:042 ).

Отже, фактично за даних умов, земельна ділянка, що належить йому на праві власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІП-ПЛ № 037115, виданого 17.07.1995 року, у зв»язку з порушенням гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 його прав, вибула з його володіння, користування та розпорядження без його волевиявлення та відання.

Таким чином, було порушено його права як власника земельної ділянки.

З метою добровільного усунення перешкод у користуванні його власністю, він звернувся з листом-претензією щодо усунення перешкод у користуванню його земельною ділянкою в с. Ковалівка Полтавського району та області по вул. Макаренка, до гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_4

Гр. ОСОБА_5 відмовилася усувати перешкоди у користуванні його земельною ділянки, а громадянка ОСОБА_4 взагалі не надала ніяких пояснень.

Ст. 13, 41 Конституції України передбачено, що Держава забезпечує захист прав усіх суб»єктів права власності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх їх потреб.

Таким чином, рішення відповідної сільської ради є актом володіння відповідної ради, і саме рішення сільської ради дає підстави особі набувати у власність земельну ділянку певної площі.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування чи розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 152 ЗК України Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю та можливість землекористувачу вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 158 ЗК України земельні спори з приводу володіння, користування та розпоряджання земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб вирішуються виключно судом.

Таким чином, наявні підстави для скасування Державних актів на право власності на земельну ділянку на ім»я : ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Згідно роз»яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України у п. 7 постанови № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, суб»єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об»єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки ( паї ), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю ( ст. 1 ЦК України, ст. 2, 5 ЗК України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними ст. 16, 21, 393 ЦК України, ст. 152 ЗК України, у тому числі, шляхом визнання недійсними рішень органів - виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього, спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб»єкта владних повноважень, згідно ст. 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення ( розроблення ) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і легалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею ( ст. 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК України та інші ).

Таким чином, наявні підстави для визнання недійсними рішень щодо видання дозволу на виготовлення ( розроблення ) проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у с. Ковалівка Полтавського району та області по вул. Макаренка відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із внесенням відповідних змін до Національної кадастрової системи ( раніше Державний земельний кадастр ).

Прохав усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою загальною площею 0,15 га. в с. Ковалівка Полтавського району та області по вул. Макаренка та належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 037115, виданого 17.07.1995 року, шляхом визнання незаконними та скасування Державних актів на право власності на земельні ділянки у с. Ковалівка Полтавського району та області по вул. Макаренка - виданих на ім»я : ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Визнати недійсними рішення Полтавської районної державної адміністрації та ОСОБА_6 сільської ради про передачу у власність та надання дозволу на виготовлення ( розроблення ) проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у с. Ковалівка Полтавського району та області по вул. Макаренка відповідачам : ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Зобов»язати Відділ Держземагенства у Полтавському районі скасувати відомості у Національній кадастровій системі ( раніше Державний земельний кадастр ) про місце розташування та право власності земельних ділянок у с. Ковалівка Полтавського району та області по вул. Макаренка - зареєстрованих за ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Зобов»язати Відділ Держземагенства у Полтавському районі внести до Національної кадастрової системи ( раніше Державний земельний кадастр ) відомості про місце розташування та право власності земельної ділянки у с. Ковалівка Полтавського району та області по вул. Макаренка - за ОСОБА_3, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 037115, виданого 17.07.1995 року.

В судовому засіданні позивач, його представник ОСОБА_9 ( а. с. 45 т. 1 ) та потім його адвокат ОСОБА_2 ( а. с. 2 3 т. 3 ) уточнені позовні вимоги підтримали із викладених в них обставин та не мали заперечень щодо висновку судово-земельно-технічної експертизи № 765 від 11.11.2014 року ( а. с. 77 98 т. 2 ). Позивач вказав, що він не має претензій до відповідачок : ОСОБА_4 та ОСОБА_5, бо вони не мають будь-якої вини у тому, що землевпорядна організація допустила якісь помилки і його земельній ділянці не присвоюють кадастрового номеру, але він прохає задовольнити його уточнені вимоги, бо він вже заморився ходити по інстанціям з метою отримання ним кадастрового номеру на його земельну ділянку. Ні він, ні відповідачки межові знаки не переставляли. Вважає, що це якась технічна помилка відбулась у Інституту землеустрою, бо ФОП ОСОБА_7 він помилку виключає. Для цього прохає скасувати державні акти на земельні ділянки на їх імя.

Його адвокат вказувала, що у суду є всі підстави для задоволення позову, бо позивач є власником земельної ділянки в с. Ковалівка Полтавського району, що підтверджується державним актом, який зробив всі необхідні дії для цього по закону та намагається отримати кадастровий номер на ділянку, але було встановлено землевпорядним органом накладку його ділянки із двома земельними ділянками відповідачок, які вже мають кадастрові номера на свої ділянки. Згідно довідки сільради земельна ділянка позивача розташована в межах с. Ковалівка. Згідно висновку експерта, то встановлено порушення меж земельних ділянок як на місцевості так і в електронній базі, а саме існує накладка, тому необхідно скасувати рішення РДА та вилучити дані із реєстру щодо ділянок відповідачів. Це порушує право власності позивача. Усунути це можливо лише шляхом скасування державних актів на земельні ділянки відповідачок.

Відповідачка ОСОБА_4 позов не визнала та прохала відмовити в його задоволенні, так як у справі не встановлено її вини у не можливості отримання позивачем кадастрового номеру його земельної ділянки. Крім того, вона висловила свою не згоду із висновком експерта, який в їх всіх присутності вийшов на місце, але для чого він виїздив так і не зрозуміла, бо він не робив навіть будь-яких замірів ділянок. Вона не чинила і не чинить будь-яких перешкод позивачу.

Адвокат відповідачів : ОСОБА_10 та ОСОБА_5 - ОСОБА_11 ( а. с. 73 74, 201 202 т. 1 ) прохала відмовити в задоволенні позову як безпідставному, так як сутність позовних вимог зводиться до : усунення перешкод в здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою по вул. Макаренка в с. Ковалівка, що чиняться позивачу відповідачами : ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом визнання незаконними та скасування державних актів на їх ім»я; визнання недійсними рішення Полтавської РДА та ОСОБА_6 сільської ради про передачу у власність та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою; зобов»язання відділу ДЗК внести до Національної кадастрової системи відомості щодо права власності позивача та скасувати відомості про право власності відповідачів. Суд згідно ст. 11 ЦПК України розглядає позовні вимоги в заявлених межах. В розумінні ст. 60 ЦПК України доказів на підтвердження позовних вимог позивачем та його представниками не надано. Так як, реальні перешкоди в користуванні земельною ділянкою не існують, що визнають всі сторони та, що є доведеним експертизою, з якою саме вони погодились. Перетин можливо існує лише в електронній базі, якщо це є перешкодою, то її довірителі не взмозі це усунути. В звя»зку з цим позов пред»явлений до неналежних відповідачів. Наявність фактичного перетину земельних ділянок між сторонами матеріалами справи не доведено. З протоколу проведення перевірки документації із землеустрою та обмінного файла від 27.06.2012 р. вбачається, що виготовлялась вона ФОП ОСОБА_7 і подальшої належної державної реєстрації вона не проходила. Між тим, технічна документація належним чином складена, перевірена, ділянкам присвоєні кадастрові номери, вони внесені до даних Центру ДЗК. Підстав для визнання держактів на право приватної власності на земельні ділянки незаконними та їх скасування немає. Рішення Полтавської РДА та ОСОБА_6 сільської ради щодо приватизації земельних ділянок відповідачок приймались в межах їх компетенції згідно п. 3 ст. 17 ЗК України. Навпаки, земельна ділянка позивачу була передана із суттєвими порушеннями, бо згідно ст. 17 ЗК України ( в редакції 1991 р. ) рішення про передачу земельних ділянок у власність громадянами приймається ОСОБА_12 народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки на підставі існуючого порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України від 15.02.1993р. № 10 п.п.3, 5, Декрету КМ України від 26.12.1992 р. «Про приватизацію земельних ділянок» ст. 1,3. Тому, виконком ОСОБА_6 сільради, вирішуючи питання про передачу у приватну власність земельної ділянки позивачу, вийшов за межі своєї компетенції ( архівний витяг з протоколу засідання виконкому - рішення № 31 від 07.04.1995р .). «Доділена земля» - прийняття рішення сільської ради, якщо таке і було, про зміну меж населеного пункту, то скоріше за все не зареєстроване у Національній кадастровій системі ( Збірний кадастровий план за 2009 р., ОСОБА_13 з ДЗК від 23.12.2013 р.). Приватизація земельної ділянки як ОСОБА_5, так і ОСОБА_4 відбулась в повній відповідності до діючого законодавства, з дотриманням всіх норм, тому, підстав для позбавлення їх права власності немає. Щодо висновку експерта, то вважає, що експертизу належним чином не виконано, бо експерт не робив будь-яких замірів взагалі для дачі висновку, як він вказав застосував лише візуальне обстеження, бо в нього не було належних інструментів для замірів. А з відповідним клопотанням в разі відсутності інструментів для обмірів до суду не звертався. Доказів у справі, що саме державні акти відповідачок складено із порушеннями не має, а також відсутні підстави для скасування рішень РДА. Крім цього, державні акти відповідачок виготовлялися пізніше, ніж у позивача, із застосуванням електронних засобів, тому є більш достовірними, а належного підтвердження своїх повноважень ФОП ОСОБА_7 так і не надав, бо як вказав, то його ліцензія скасована з невідомих причин.

Представник відповідачки ОСОБА_5 - ОСОБА_13 ( а. с. 171 т. 2 ) позов не визнала з підстав, вказаним адвокатом відповідачок.

Представник відповідача ОСОБА_6 сільради Полтавського району - ОСОБА_14 ( а. с. 95, 167, т. 1 ) спочатку позов визнавала, бо вважала, що помилка могла бути допущена в обмінному файлі, а потім після дослідження доказів судом послалась при вирішенні позову на розсуд суду, оскільки вважає, що за таких доказів судом не встановлено точних даних чи існує фактичний перетин земельних ділянок, чи позивач не може отримати кадастровий номер на свою земельну ділянку через помилки в електронній базі, бо допитані спеціалісти висловлювали лише свої припущення з цього приводу.

Представники відповідача ОСОБА_15 РДА ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 ( а. с. 72, 165, 203, т. 1, 127 т. 2, 18 т. 3 ) позов не визнали, оскільки вважають, що рішення Полтавської РДА винесено в межах їх компетенції та відсутні законні підстави для його скасування.

Представник відповідача з Відділу Держземагенства у Полтавському районі - ОСОБА_20, ОСОБА_21 ( а. с. 94 т. 1, 128 т. 2 ) позов не визнали із підстав, вказаних представником Полтавського РДА - ОСОБА_22, а тому відсутності підстав скасування відомостей.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ФОП ОСОБА_7 ( а. с. 247 249 т. 1, 11, 11-а, 213 т. 2 ) позов підтримав, бо вважає, що саме він склав технічну документацію на земельну ділянку на ім»я позивача вірно, бо обміри він проводив в присутності суміжних землекористувачів та землевпорядника сільради. Вважає свої обміри вірними. На уточнення адвоката відповідачок вказав, що саме відповідачок при обмірах земельної ділянки позивача не було, бо на той час вони не були суміжними землекористувачами. На той момент коли він міряв, це були землі ОСОБА_6 сільради від «В» до «б» та від «А» до «а». Чиї в дійсності це були землі він не знає. На момент складання технічної документації у нього була ліцензія, а с 2012 року він ліцензії не має. Це Інститут Землеустрою десь допустив помилки в складенні технічної документації на ім»я відповідачок.

Представники третьої особи, що не заявляє самостійних вимог з ДП Полтавського НДІ Землеустрою - ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 ( а. с. 252 т. 1, 125 т. 2, 42 т. 3 ) позов не визнали, вказавши, що будь-яких помилок в технічній документації на земельні ділянки ім»я відповідачок їх установа не допустила, оскільки вони пройшли державну реєстрацію, видано державні акти і при перевірці документації по їх виготовленню зауважень не було. Тому, вважають, що держакти відповідачок є правомірними і скасуванню не підлягають. Крім того, вказала, що земельні ділянки відповідачок знаходяться поза межами населеного пункту, а позивача - в межах населеного пункту, між якими існує границя - це дорога, тому перетину взагалі бути не може.

Допитаний в якості експерта ОСОБА_26 ( а. с. 4 т. 3 ), суду пояснив, що має стаж експерта з жовтня 2013 року, жодного разу не проходив курсів підвищення кваліфікації. Свій висновок про накладку земель підтримав та вказав, що для дачі такого висновку він використовував у справі тільки єдиний документ кадастровий план, який виготовило ТОВ «Меридіан» і опирався тільки на нього при дачі висновку, та вони йому на кадастровому плані показали за його проханням три ділянки, де на плані було позначено, що і як накладається. Інших документів у справі він не враховував. Він виїздив на місце та дивився де знаходяться дані ділянки, межі у виді стовпчиків, він при цьому не знайшов межових знаків відповідачів, бо земля була зорана. Крім візуального огляду, будь-яких замірів він особисто не робив, бо він не має відповідних для цього приладів. До суду із відповідним клопотанням він не звертався. На уточнення суду вказав, що вказати чи є накладка на місцевості ділянок, то він визначити не може, але коли видавали державні акти, то можливо десь пішла технічна помилка, але яка саме помилка та хто її допустив вказати не зміг.

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 ( а. с. 236 т. 2 ) суду пояснила, що є заступником директора ДП НДІ Землеустрою, відносно земельних ділянок відповідачів, то інститут виготовляв технічну документацію, а саме розробляв, перевіряв зміст документів, які на час їх виготовлення відповідали всім вимогам закону, які потім пройшли перевірку та державну реєстрацію в держземкадастрі. При цьому враховувались інтереси суміжних землекористувачів. На той час ніякого перетину земель не вбачалось. Що стосується реєстрації земельних ділянок, то інститут за це відповідальності не несе. Додала свої письмові пояснення з додатками до них ( а. с. 146 152 т. 2 ).

Допитана в якості свідка ОСОБА_27 ( а. с. 237 т. 2 ) суду пояснила, що є інженером-землевпорядником з 1984 року в ДП НДІ Землеустрою та в групі людей виготовляла технічну документацію на землі відповідачок. При виготовленні не виникало сумнівів в розташуванні земель і накладок не було, землі обміряли, проводили інвентаризацію з сільрадою та районом. При цьому, замовники надавали встановлений законом перелік необхідних документів для цього. Щодо реєстрації земель, то їх установа не має будь-якого відношення до цього.

Допитана в якості спеціаліста Полтавської регіональної філії Центру ДЗК : ОСОБА_28 ( а. с. 20, 44 т. 3 ) в порядку ст. 54 ЦПК України за клопотанням адвоката позивача пояснила, що вона є юристом та не є землевпорядником, з матеріалами справи не знайома, але познайомилась з матеріалами, що маються у адвоката позивача та вважає, що існує накладка земель, а чи є на місцевості чи це кадастрова накладка їй не відомо. Тому, треба скасовувати державний акт, але який кому належний акт їй не відомо.

Допитана в засіданні в якості спеціаліста Полтавської регіональної філії Центру ДЗК : ОСОБА_29 ( а. с. 43 т. 3 ) в порядку ст. 54 ЦПК України за клопотанням адвоката позивача пояснила, що вона є фахівцем землевпорядником, ознайомлена з матеріалами справи, тому вважає, що ймовірно була допущена помилка при виготовленні кадастрової документації можливо Інститутом Землеустрою і це є лише її припущенням і консультація суду. Уточнення меж населеного пункту не тягне за собою обов»язкової фактичної зміни його меж. Можливо в даному випадку рішенням суду скасувати державні акти і замовити заявникам нову технічну документацію, але хто допустив помилку в документації, якій документації та за чий рахунок це робити не знає.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_3 відповідно до рішення виконкому ОСОБА_6 сільської ради від 19.01.1993 року наділено земельну ділянку розміром 0,15 га. в с. Ковалівка під забудову ( а. с. 237 т. 1 ). Рішенням ОСОБА_6 сільради народних депутатів № 28 від 07.04.1995 року передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,15 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку в с. Ковалівка Полтавського району Полтавської області по вул. Макаренка, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія 111- ПЛ № 037115, зареєстрованим 17.07.1995 року ( а. с. 36 т. 2 ). Згідно технічної документації із землеустрою встановлено межі земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) від 17.04.2012 року, де відповідачок не зазначено суміжними землекористувачами ( а. с. 10 т. 1 ).

Згідно довідки ОСОБА_6 сільради Полтавського району № 25 від 12.01.2013 року його земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту с. Ковалівка Полтавського району ( а. с. 20 т. 1 ).

На виконання вимог чинного законодавства України щодо державної реєстрації земельної ділянки, він звернувся до ФОП ОСОБА_7 з проханням виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі з метою присвоєння їй кадастрового номеру.

При опрацюванні даних документів державним кадастровим реєстратором відділу Держземагенства у Полтавському районі йому було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме перетин ділянок з ділянкою :00:015:0042, площа співпадає на 79,5066 %, перетин ділянок з ділянкою :00:015:0041, площа співпадає на 15,6434 % та рекомендовано виправити метричну помилку в електронному документі обмінний файл XML ( а. с. 37 т. 2 ).

Відповідачкам : ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельні ділянки передано у власність на підставі розпорядження Голови Полтавської РДА за № 213 від 10.04.2009 року для особистого селянського господарства в розмірі по 1,900 га. за межами населених пунктів на території ОСОБА_6 сільської ради. Технічну документацію із землеустрою на їх ділянки Виготовив ДП «Полтавський НДІ Землеустрою». Їх державні акти містять кадастрові номера ( а. с. 103, 112 т. 2 ). Згідно довідки ОСОБА_6 сільської їх земельні ділянки розташовані поза межами населених пунктів ( а. с. 96 119 т. 2 ).

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 765 від 11.11.2014 року : конфігурація та межі земельної ділянки ОСОБА_3 в с. Ковалівка по вул. Макаренка Полтавського району та області відповідно до державного акта серії 111-ПЛ № 037115, виданого 17.07.1995 року відповідають на даний час межам та розмірам на місцевості. Відповідно до наданого на дослідження кадастрового плану зовнішніх меж земельних ділянок наданих у власність гр.. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та ОСОБА_3, виконаний ТОВ «Полтавський меридіан» від 16.10.2014 року. На кадастровому плані зображені площі та фактичні межі земельних ділянок сторін. В дослідницькій частині висновку показана схема порушення меж земельної ділянки ОСОБА_3 Площу земельної ділянки, яку зайняла ОСОБА_4 на земельній ділянці ОСОБА_30 складає 0,02 га. ( 13 % ), площа земельної ділянки, яку зайняла ОСОБА_5 на земельній ділянці ОСОБА_3 складає 0,11 га. ( 74 % ), площа земельної ділянки ОСОБА_3, яка залишилась не зайнята становить 0,02 га. ( 13 % ) ( а. с. 77 98 т. 2 ).

Суд повністю критично ставиться до даного висновку експерта і не може взяти його за основу як доказ у розумінні ст. 57 59, 66 ЦПК України, оскільки : по-перше, висновок експерта є суперечливий, бо відповідь на перше запитання суперечить відповідям на друге, третє та четверте запитання суду. По-друге, як з»ясувалося при допиті експерта, то при дачі висновку він користувався лише кадастровим планом виконаним ТОВ «Меридиан» ( а. с. 93 96 т. 2 ) , а інших документів наявних у матеріалах справи не брав до уваги, що суперечить вимогам закону. Будь-яких інших інструментальних методів ( наприклад як обміри земельних ділянок, які обов»язково застосовуються в даних спорах ) при дослідженні земельних ділянок ним не використовувалось, крім візуального огляду та фотографування, а з його пояснень в засіданні, то він не мав навіть відповідних інструментів для цього і про це не клопотав перед судом. По-третє, відповідь по четвертому питанню суперечить документу наявному в матеріалах справи щодо процентного відношення невідповідності електронного документу на а. с. 37 т. 2, що було у його розпорядженні та він дійсно його не використовував, чим безпідставно та необґрунтовано надав пріоритет тільки єдиному доказу доданому ним до висновку з ТОВ «Меридиан». Така вибірковість доказу, який положено в основу експертного висновку робить його необґрунтованим згідно вимог ст. 66 ЦПК України. А застосування лише візуального дослідження та фотографування, посилання на розрахунки ( відомості ) зроблені не ним, а ТОВ «Меридиан» в даному випадку робить його необ»єктивним. Такі дані висновку експерта не дають підстав суду встановити, якою ж землевпорядною організацією допущено кадастрову або іншу помилку ( позивача чи відповідачів ), чи є фактичний перетин на місцевості земельних ділянок сторін, якщо так, то його локалізація та розміри, чи ця тільки помилка існує тільки в електронних обмінних файлах та яких саме із сторін. Тому, не дає підстав суду для скасування державних актів саме відповідачок, тобто протиправного позбавлення їх права власності з врахуванням положень ст. 41 Конституції України, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. А згідно ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні права та є рівними перед законом.

Крім цього, згідно наданого позивачем листа Державної інспекції сільського господарства Полтавській області № Д-01-30/56 від 05.03.2013 року на його ім»я, то : «…земельна ділянка площею 0,15 га. належна позивачу на підставі державного акту на право власності серії 111-ПЛ № 037115 від 17.07.1995 року не вибувала із його володіння, а має перетин з раніше зареєстрованими земельними ділянками : гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Це свідчить про те, що розробниками документації з землеустрою ( ДП ПІЗ ОСОБА_27 чи ФОП ОСОБА_7 ) не вірно внесені відомості про місце розташування земельних ділянок до бази ДЗК, що можна виправити відповідно до 77 -79 Постанови КМУ № 1051 «Про затвердження Порядку Державного земельного кадастру» : «У разі невідповідності електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор: складає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру протокол проведення перевірки електронного документа та повертає заявникові документацію із землеустрою разом з електронним документом, протоколом його перевірки та іншими документами... для виправлення зазначених у протоколі проведення перевірки електронного документа помилок та подання документів разом з цим протоколом для проведення повторної перевірки.

Розгляд доопрацьованого електронного документа, що містить відомості про результати робіт із землеустрою, здійснюється у разі повторного звернення заявника відповідно до пунктів 68-78 порядку ведення Державного земельного кадастру». Але, за внесення відомостей ( змін до них ) Державного земельного кадастру справляється плата.

Відповідно ст. 28 Закону України «Про землеустрій»: «Розробники документації із землеустрою зобов»язані : «дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також, державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою... Розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбаче цією документацією

У разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом». ( а. с. 15 т. 1 ).

Як вбачається з матеріалів справи на виконання вказаних норм закону у цьому листі отриманому на його позивача, він не звертався як заявник до Центру ДЗК для проведення перевірки та повторної перевірки електронного документу, оскільки саме в нього виникла проблема при державній реєстрації його земельної ділянки, а тому і не надав суду відповідних протоколів перевірки, внаслідок чого б виник судовий спір із відповідачками.

За таких встановлених судом обставин, заслухавши сторін, свідків, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що уточнені позовні вимоги не підлягають задоволенню за безпідставністю згідно ст. 60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тому, в даному випадку позивач не довів свої вимоги. А підстав для звільнення від доказування згідно ст. 61 ЦПК України у позивача не існує.

Керуючись ст. 11, 15, 27, 31, 60, 208, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, ст. 3, 4, 5, 8, 391 ЦК України, ст. 17 ч. 3, 90, 116, 122, 158 ЗК України, ст. 13, 14. 21, 24, 41, 55 ч. 1, 5, 68, 129 Конституції України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні уточненого позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 сільради Полтавського району, Полтавської РДА, Відділу Держземагенства про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: ОСОБА_31