Справа №487/9743/14-ц 14.07.2015 14.07.2015 14.07.2015
Провадження №22-ц/784/1770/15
Єдиний унікальний номер 487/9743/14-ц
Номер провадження 22ц/784/1770/15
Головуючий у 1 інстанції Павлова Ж.П.
Категорія 27 Доповідач Прокопчук Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі :

Головуючого: судді Прокопчук Л.М.

Суддів Шолох З.Л., Коломієць В.В.

При секретарі Богуславській О.М.

За участю представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

16 листопада 2005 року позивач звернувся із зазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що між ним та відповідачкою ОСОБА_4 18 липня 2005 року укладено кредитний договір № 356/2005, за яким вона отримала в кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії 200000 грн. у термін до 18.07.2007 року. Відповідно до п.4.1., 4.2 укладеного договору відповідачка зобов'язалася сплачувати відсотки за користування кредитом в терміни відповідно до графіку погашення кредиту у розмірі 24% річних та 48% річних при порушенні ним зобов'язань по погашенню кредиту. Також відповідно до п. 5.1 кредитного договору за порушення зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, відповідач зобов'язався сплачувати банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу. Гроші за кредитним договором відповідачка отримала. Зобов'язань за своєчасне погашення відсотків не виконує. Станом на 26 жовтня 2005 року прострочена заборгованість складає 4088,14 грн., з яких 3945,20 грн. - сума заборгованості по простроченим відсоткам, 142,94 грн. - сума пені.

Відповідач ОСОБА_1 18.07.2005 року уклав з позивачем договір поруки, відповідно до умов якого зобов'язався перед позивачем відповідати за виконання позивачкою зобов'язань за договором в повному обсязі, включаючи суму боргу, відсотки за користування кредитом, пені, штрафи. Просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитом у сумі 4088,14 грн. та судові витрати 51,00 грн. (а.с. 2).

У квітні 2006 року позивач збільшив суму позовних вимог, яка станом на 18.04.2006 року складала 27879,45 грн. - заборгованість по відсоткам, 1420,94 грн. - заборгованість по пені, а всього 29300,39 грн. Просив її стягнути та витрати по сплаті судового збору 293 грн. (а.с.23).

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 серпня 2006 року позовні вимоги задоволені. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 29300,39 грн. судові витрати 293 грн. (а.с. 41).

За заявою відповідача ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.12.2014 року заочне рішення скасовано (а.с. 147).

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по відсоткам 27879,45 грн., по пені 1420,94 грн. а всього 29300,39 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні позову до ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 232-233).

Позивач в апеляційній скарзі ставить питання про зміну рішення суду в частині відмови в задоволенні позову щодо ОСОБА_1 та ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі, стягнення заборгованості солідарно з обох боржників. Посилається на те, що судом при ухваленні рішення порушені норми матеріального та процесуального права (а.с. 237-239).

В іншій частині сторонами рішення суду не оскаржується.

В судове засідання апеляційного суду представник позивача та відповідачка ОСОБА_4, належно повідомлені про розгляд справи, не з'явились.

Представник відповідача ОСОБА_1 просила відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 356/2005 від 18 липня 2005 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», та відповідачкою, остання отримала кредит у розмірі 200000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік строком до 18 липня 2007 року. Позивач виконав умови кредитного договору та видав кредит, а відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 18.04.2006 року в сумі 29300,39 грн., яка складається з 27879,45 грн. - заборгованість по відсоткам, та 1420,94 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання. Суд прийшов до висновку про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_4, як зі сторони договору, яка не виконує взятих на себе зобов'язань. Відмовляючи в задоволенні позову відносно поручителя ОСОБА_1, суд виходив з того, що порука припинилась.

З висновками суду в частині відмови в задоволенні позову щодо вимог до відповідача ОСОБА_1 погодитись не можна, оскільки вони не відповідають вимогам норм матеріального права та обставинам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 зазначеного Кодексу порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до пунктів 4.1 - 4.3 кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачкою ОСОБА_4, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунка до дати погашення кредиту згідно п.п. 1.3, 2.2.3, 2.4.1, даного договору позичальник сплачує відсотки в розмірі 24% річних. У разі порушення зобов'язань по погашенню кредиту розмір відсотків складає 48%. Сплата відсотків за користування кредитом, що передбачені п.п.4.1, 4.2 даного договору, здійснюється в дату сплати відсотків. Датою сплати відсотків є 10-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання договору, якщо інше не передбачено п.7.3 даного договору. При несплаті відсотків у зазначений термін, вони вважаються простроченими. Пунктом 7.3 даного договору інше не передбачено (а.с. 5-6).

Позивач надав розрахунок заборгованості за кредитним договором, з якого вбачається, що за період з 29.07.2005 року (дата перерахування коштів на поточний рахунок ОСОБА_4 а.с. 172-174) до 18.06.2006 року відповідачкою ОСОБА_4 порушувались зобов'язання за кредитним договором, оскільки відсотки щомісячно не сплачувались, були сплачені в сумі 5654,80 грн. тільки один раз - в жовтні 2005 року (а.с. 32).

Зазначений розрахунок відповідачами не оспорений.

З п.п. 2, 4 договору поруки від 18.07.2005 року, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 вбачається, що у випадку невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів (а.с. 7).

У зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати відсотків за договором, укладеним 18.07.2005 року, банк пред'явив вимогу до боржника та поручителя 16.11.2005 року, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку звернувся із зазначеним позовом до суду, тому суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку про те, що порука поручителя припинилася.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в оспорюваній частині не відповідає обставинам справи, вимогам норм матеріального права, що відповідно до положень п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення та ухвалення нового рішення про солідарне стягнення заборгованості.

Заперечення представника відповідача ОСОБА_1 щодо того, що банком не виконано п. 5 договору поруки, відповідно до якого у випадку невиконання боржником якого-небудь обов'язку, передбаченого п. 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного(их) обов'язку(ів), не можуть бути прийняті до уваги, оскільки банк скористався своїм правом звернутися до суду, як то передбачено Конституцією та законами України.

Та обставина, що кредитний договір укладався з приватним підприємцем ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_1 поручився за виконання обов'язків по кредитному договору приватним підприємцем ОСОБА_4, не має значення для вирішення спору, тому що ОСОБА_4 припинила підприємницьку діяльність 19.11.2012 року, що вбачається з довідки реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області.

Доводи заперечення щодо того, що ОСОБА_4 не отримала грошей за кредитним договором, не заслуговують на увагу. Факт отримання коштів за кредитним договором вірно встановлено судом та відповідачкою ОСОБА_4 не оспорюється.

Керуючись ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову до ОСОБА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В іншій частині рішення суду змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № 356/2005 від 18.07.2005 року в розмірі 29300 (двадцять дев'ять тисяч триста) грн. 39 коп., яка складається із заборгованості по відсоткам за період з серпня 2005 року по 18 квітня 2006 року в розмірі 27879 (двадцять сім вісімсот сімдесят дев'ять) грн. 45 коп. та пені в розмірі 1420 (одна тисяча чотириста двадцять) грн. 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 146 (сто сорок шість) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 146 (сто сорок шість) грн. 50 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на нього може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий, суддя Судді