ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/308/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Кириченко Н.О.

за участю секретаря Олійник М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на об"єкт незавершеного будівництва та відшкодування моральної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва та відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та пояснив, що в квітні 2010 року позивач та відповідачі домовилися про придбання позивачем у відповідачів земельної ділянки для будівництва житлового будинку за адресою АДРЕСА_2.

Відповідачами позивачу були представлені брокери ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які мали займатися всією процедурою оформлення земельної ділянки , та за словами відповідачів, останні їм повністю довіряли , а тому позивач повинна була продовжувати все спілкування щодо оформлення земельної ділянки саме з брокерами ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Позивачу було повідомлено, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 як користувачу, але на той час переоформлялася на праві власності на ОСОБА_3 До завершення переоформлення залишалося недовго, відповідачі, які являються матір'ю та донькою на той час дуже потребували у грошах, оскільки чоловік ОСОБА_4 був під слідством і останній були необхідні кошти для оплати послуг адвоката. Для того щоб позивач не сумнівалася в серйозності намірів відповідачів, відповідачем ОСОБА_3 за згодою матері ОСОБА_4 було 06.04.2010 року написана нотаріально посвідчена заява про надання згоди на приватизацію земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 позивачем , та на наступний день нею ж також за згодою ОСОБА_4 була написана розписка про отримання коштів за продаж земельної ділянки та згода про проведення на цій земельній ділянці будівництва будинку . Також на виконання домовленостей про купівлю продаж земельної ділянки між позивачем та відповідачами , 09.04.2010 року батьком позивачки за згодою та проханням ОСОБА_4 на ім'я довіреної особи останньої ОСОБА_5 було безкоштовно переуступлене право вимоги по договору про участь у фонді фінансування будівництва однокімнатної квартири АДРЕСА_1. На протязі трьох років позивач розчистила земельну ділянку та звела на ній фундамент для будівництва будинку площею 160 кв.м., відповідачі, які проживають через дорогу, жодного разу не заперечували діям позивача і навпаки при кожній зустрічі запевняли що оформлення документів продовжується вдало.

Однак в 2013 році відповідач ОСОБА_4 повідомила, що вона вважає всі домовленості розірваними, бо ОСОБА_5 обдурили її, забрали гроші, вона нічого не отримала, а тому позивач повинна забратися з її земельної ділянки.

Вважає своє право порушеним , оскільки будівельні роботи проводилися за згодою власника, а тому вона має право на визнання за нею права власності на об'єкт незавершеного будівництва та відшкодування моральної шкоди розміром 100 000 гривень.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, оскільки її та її матір ОСОБА_4 обманули їх представники та брокери ОСОБА_5, а тому вважає, що позивач незалежно від того, що нею були сплачені кошти за земельну ділянку та в рахунок оплати за земельну ділянку передано квартиру її батьком, не має жодного права ні на земельну ділянку, а ні на фундамент житлового будинку який та збудувала.

Пояснила в судовому засіданні, що дійсно в квітні 2010 року вона за згодою своєї матері ОСОБА_4 написала заяву про згоду на приватизацію земельної ділянки на ім'я позивача, написала розписку про отримання грошей та згоду на будівництво будинку на цій земельній ділянці,отримала гроші, та за її згодою та згодою її матері ОСОБА_4 батьком позивача було переоформлено квартиру на ім'я брокера ОСОБА_5. Пояснила, що на той час її матір ОСОБА_4 дуже потребувала в значних сумах коштів, та вирішила продати земельну ділянку, в цьому їй взялися допомагати її знайомі юристи та брокери ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вони їм дуже довіряли, прислухалися до кожної поради та робили все як скажуть останні , і покупцю теж сказали робити все що скажуть брокери. А ні вона, а ні її матір, не заперечували проти будівництва яке велося на земельній ділянці . Однак як виявилося пізніше брокери обманули її та її матір, а тому вважає, що позивач не має ніяких прав а ні на земельну ділянку, а ні на фундамент будинку і всі питання повинні вирішувати не з нею та її матір'ю а з брокерами ОСОБА_5.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача просила відмовити у їх задоволенні оскільки всі домовленості з позивачем вели брокери ОСОБА_5, які потім не виконали своїх обіцянок перед нею ( ОСОБА_4 ) а тому вона не розуміє чому позивач звертається з позовом до неї а не до брокерів, також пояснила, що вона не мала наміру ніколи продавати земельну ділянку, і все це зробили брокери ОСОБА_5 погрожуючи її доньці.

Представник відповідачів в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не є власником земельної ділянки, будівництво здійснювала без дозвільної документації, тобто самочинне будівництво.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що являється батьком позивачки, і йому достовірно відомо, що при першій зустрічі позивача та відповідачів, де і він був присутнім, останні запевняли про свій намір продати земельну ділянку, бо їм вкрай необхідні були кошти, і всі справи по оформленню документів вони довіряли своїм довіреним особам та брокерам ОСОБА_5, які також були присутні при першій зустрічі. ОСОБА_4 запевняла про те. що позивач має дослухатися до того що говорять і просять робити ОСОБА_5, бо вона їм повністю довіряє і уповноважує на всі необхідні дії з оформлення земельної ділянки на позивача. Свідку також відомо безпосередньо про те, що саме ОСОБА_4 давала свою згоду на те, щоб він переоформив свою квартиру в мр. Бортничі на ім'я ОСОБА_5 в якості частини оплати за земельну ділянку. Земельна ділянка, яку мала бажання придбати його донька, знаходиться навпроти будинку відповідачів, під час проведення будівельних робіт, останні заходили на ділянку, віталися з ним, не перешкоджали і не мали наміру перешкоджати позивачці у будівництві будинку. В 2012 році ОСОБА_4 та ОСОБА_3 стали заперечувати проти будівництва , пояснюючи, що їх обдурили їх брокери ОСОБА_5.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що з ОСОБА_4 вона знайома ще з дитинства останньої. Їй відомо, що ОСОБА_4 її сусідка ОСОБА_9 подарувала свій будинок за те, що остання догляне її до смерті. Разом з будинком ОСОБА_4 була передана в користування і земельна ділянка розміром 27 соток. 10 соток ОСОБА_4 приватизувала сама і згодом продала разом з будинком гр. ОСОБА_10, в березні 2010 року за допомогою своєї довіреної особи ОСОБА_5. А решту земельної ділянки 17 соток ОСОБА_4 також мала намір продати , і цей намір у неї був вже давно, вона писала заяву на свою згоду щодо приватизації гр. ОСОБА_11, а потім взявши гроші у останнього за цю землю раптово нікого не попереджаючи звернулася до КМДА з заявою про зупинення приватизації, гроші не повернула до цього часу, потім цю земельну ділянку вона відступала своїй доньці та свекрусі, а потім знову продавала її вже позивачу у справі за допомогою своїх брокерів ОСОБА_5. ОСОБА_4 представляла ОСОБА_6 свідку як свого родича, а саме сина своєї нової свекрухи. Згодом ОСОБА_4 розповідала що ОСОБА_6 її надурив і забрав гроші.

Також свідок пояснила, що позивач будувалася на земельній ділянці яка знаходиться поруч із будинком де живуть відповідачі, останні знали про будівництво і не заперечували проти нього.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12, яка являється знайомою ОСОБА_4, пояснила що ОСОБА_4 є непорядною людиною, позичає кошти, потім не віддає та ховається. Знає, що ОСОБА_4 винна гроші багатьом людям. Щодо земельних ділянок може повідомити, що одну земельну ділянку вона оформила на ОСОБА_3, а другу на свекруху - ОСОБА_13

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні до них обставини :

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є матір'ю та донькою.

ОСОБА_4 є користувачем земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2. Вказана земельна ділянка перейшла у користування ОСОБА_4 на підставі договору дарування житлового будинку від ОСОБА_9 Вказана обставина не оспорюється сторонами.

Між позивачем ОСОБА_2, на той час ОСОБА_14 та відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_3, на той час ОСОБА_15, на початку квітня 2010 року було досягнуто домовленостей про купівлю продаж земельної ділянки що знаходиться на АДРЕСА_2. Займатися юридичним супроводом оформлення угоди, за наполяганням ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повинні були їх довірені особи ОСОБА_6. Вказана обставина підтверджується поясненнями позивач, відповідача ОСОБА_3 , показами свідка ОСОБА_7 Твердження відповідача ОСОБА_4 про те, що вона не мала наміру продавати земельну ділянку, не можуть бути покладені в основу рішення суду, оскільки спростовуються показами інших учасників судового процесу та свідка.

ОСОБА_5 була довіреною особою ОСОБА_4 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 від 01.03.2010 року, та у той же час була довіреною особою ОСОБА_3, на той час ОСОБА_15, на підставі довіреності від. 01.04.2010 року посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16

На виконання домовленостей про купівлю продаж земельної ділянки позивачем було сплачено відповідачам грошову суму 35000 грн. Про що відповідачем ОСОБА_3 було написано розписку ( а.с.5). Твердження відповідача ОСОБА_4 про те, що їй нічого не відомо про цю обставину не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і не можуть бути покладені в основу рішення суду, оскільки повністю спростовуються поясненнями відповідача ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_7

Крім того в рахунок оплати вартості земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2, батьком позивачки ОСОБА_7 було безоплатно передано довіреній особі відповідачів ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1. Вказана обставина підтверджується копією додаткової угоди №1 від 09.04.2010 року, а також показами свідка ОСОБА_7, та поясненнями відповідача ОСОБА_3

В період часу з квітня 2010 року по осінь 2013 року позивачем з дозволу та за погодженням з відповідачами було здійснено на земельній ділянці АДРЕСА_2 спорудження фундаменту житлового будинку прощею 160 кв.м. Вказана обставина підтверджується показами представника позивача, відповідача ОСОБА_3, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та власноручно написаною розпискою від 07.04.2010 року відповідачки ОСОБА_3

Восени 2013 року відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було повідомлено позивачу про те, що вони передумали продовжувати переоформлення земельної ділянки на ім'я позивача через те, що їхні представник ОСОБА_5 вчинили відносно них шахрайські дії , обманули і не віддали гроші. Вказана обставина підтверджується в судовому засіданні поясненнями учасників судового процесу та свідків, а також копіями звернень до Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Відповідно до ст. 102-1 Земельного кодексу України, право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) і право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) виникають на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до Цивільного кодексу України.

Право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) може виникати також на підставі заповіту.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.12.2011 року передбачено, що виходячи зі змісту частин першої і другої статті 331 ЦК України, частини першої статті 182 ЦК України та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

Отже, до прийняття об'єкта новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на цей об'єкт не виникає.

До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (частина третя статті 331 ЦК України), відтак, статтею 331 ЦК України не передбачена можливість визнання права власності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку(постанова від 19 вересня 2011 року N 3-82гс11 (Постанова N 3-82гс11)).

Аналогічне твердження також міститься в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2015 року за N 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав».

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» пункт 40 також визначено, що під час вирішення спорів щодо права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) або для забудови (суперфіцій) суди мають виходити з того, що згідно зі статтею 1021 ЗК право на таке користування виникає на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися нею для сільськогосподарських потреб або для забудови відповідно до ЦК. Підставою для виникнення права користування чужою земельною ділянкою для забудови може також бути заповіт.

Враховуючи що позивач побудувала фундамент будинку з дозволу відповідачів, і вони не заперечували факт будівництва фундаменту будинку саме позивачем, суд вважає, можливим визнати за позивачем право власності саме на будівельні матеріали та конструктивні елементи з яких складається об'єкт незавершеного будівництва площею 160 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_2.

Посилання представника відповідачів про пропуск позивачем строків позовної давності не може бути прийняте судом, оскільки позивач про порушення свого права дізналася в 2013 році, з позовом звернулася у 2014 року, тобто в строк.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн., то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки між сторонами існували договірні відносини.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 208, 209, 212- 218 ЦПК України, та на підставі ст. 331 ЦК України, ст. 102-1 ЗК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року, Листами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.12.2011 року та 28.01.2015 року, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на будівельні матеріли та конструктивні елементи з яких складається об"єкт незавершеного будівництва площею 160 кв.м. що розташований за адресою АДРЕСА_2.

В задоволенні решти заявлених позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва

Суддя