Справа № 313/371/15-ц
Провадження № 6/313/20/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року смт. Веселе Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Потапова О.М., розглянувши заяву старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції ОСОБА_1про зміну способу і порядку виконання рішення,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2015 року старший державний виконавець Відділу Державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції ОСОБА_1 (далі - державний виконавець) звернувся до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

На обґрунтування вимог державний виконавець зазначав, що у відділі державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області знаходиться виконавче провадження за виконавчим написом № 3893 від 26.06.2009 року, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, житловий будинок № 27, що знаходиться по вул. Котовського, с. Менчикури Веселівського району Запорізької області та належить ОСОБА_2 і за рахунок коштів від реалізації задовольнити вимоги ЗАТ «ОТП Банк» в розмірі 234083,59 грн. Згідно витягу з протоколу №2 засідання комісії з питань соціального захисту прав дитини при Веселівській райдержадміністрації від 07.02.2013 комісія вирішила відмовити в надані дозволу на реалізацію житлового будинку, який розташований за адресою: вул. Котовського, 27, в с. Менчикури Веселівського району Запорізької області, який належить ОСОБА_2 на праві власності, у звязку з реєстрацією за даною адресою малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Враховуючи вищевикладене, у державного виконавця наявні обставини, що утруднюють виконання рішення, а саме, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок № 27, що знаходиться по вул. Котовського в с. Менчикури Веселівського району Запорізької області та належить ОСОБА_2 і за рахунок коштів від реалізації задовольнити кредиторські вимоги ЗАТ «ОТП Банк» в розмірі 234083,59 грн. не має можливості, оскільки комісією з питань соціального захисту прав дитини при Веселівській райдержадміністрації відмовлено в наданні дозволу на реалізацію житлового будинку.

Посилаючись на вищевикладене та ст. 373 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», як на правову підставу своїх вимог, державний виконавець просив змінити спосіб виконання рішення, шляхом винесення рішення про звернення стягнення на будь-яке інше майно, яке належить боржнику ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ніж житловий будинок № 27, що знаходиться по вул. Котовського, с. Менчикури Веселівського району Запорізької області.

Проте, у відкритті провадження у цивільній справі за зазначеною заявою слід відмовити за таких підстав.

Як убачається зі змісту поданої до суду заяви, старший державний виконавець Відділу Державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання виконавчого напису від 26.06.2009 року, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, житловий будинок № 27, що знаходиться по вул. Котовського, с. Менчикури Веселівського району Запорізької області та належить ОСОБА_2 і за рахунок коштів від реалізації задовольнити вимоги Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на загальну суму 234083,59 грн.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження" N 606-XIV від 21.04.1999 року (з наступними змінами) (далі - Закон N 606-XIV).

За змістом статті 1 цього Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено Главою 4 Закону N 606-XIV.

Згідно частини 1 статті 52 Закону N 606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до частини 8 статті 54 Закону N 606-XIV примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" від 5 червня 2003 р. N 898-IV передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно частини 1 статті 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Наведена норма Закону України "Про іпотеку" є бланкетною та передбачає врегулювання відповідних правовідносин Законом N 606-XIV, яким, зокрема, встановлено, що виконавчі дії провадяться відповідно до цього Закону та інших законів.

Згідно з положеннями ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Такі саме положення міститься у ч. 1 ст. 36 Закону N 606-XIV.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону N 606-XIV, по виконавчих документах інших органів (посадових осіб) зміна способу і порядку виконання не допускається.

Таким чином, питання про зміну способу і порядку виконання, може бути порушеним перед судом, який видав виконавчий документ, та виключно при виконанні судових рішень. При виконанні рішень інших органів (посадових осіб) державний виконавець не вправі звертатись з такими вимогами до суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Виходячи з наведеного та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122, ст. 210 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5