Номер провадження: 22-ц/785/2154/15
Головуючий у першій інстанції Тростенюк В.А.
Доповідач Оверіна О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого Оверіної О.В.

Суддів Кравця Ю.І., Фальчука В.П.

при секретарі Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 08.12.2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А

Позивачі звернулися до суду з позовом та з заявами про збільшення позовних вимог, у яких вказали, що вони є жителями с. Степанівка Красноокнянського району Одеської області та мали у приватній власності по одній корові кожен. Позивачі як і інші жителі вказаного села - власники корів, за усною домовленістю між собою, випас худоби , проводився по черзі господарями корів.

20 квітня 2014 року черга випасати худоби випала подружжю ОСОБА_5 та ОСОБА_6, але вони самі не пішли на пасовище, а доручили випас худоби ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які належним чином за коровами не дивився, в результаті чого, більша частина череди корів пішла пастися з пасовища на посіви пшениці. Потім корови почали здуватися, чотири з яких загинули. Троє загиблих корів належали позивачам.

Позивачі пояснили, що 20 квітня 2014 року вони вигнали корів та передали їх на випас в стадо, яке випасалося, згідно черги, встановленої усною домовленістю жителів села, сім'єю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Увечері корови не повернулись додому, але пастухи корів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, яким сім'я ОСОБА_5 ОСОБА_6 доручила випас корів замість них, повідомили, що іхні корови загинули. Вважають, що якщо б пастухи вчасно повідомили господарів корів про їх здуття, то їх можна було б врятувати. ОСОБА_5 ОСОБА_6 не контролювали 20 квітня 2014 року випас худоби пастухами, які пасли корів замість них. Причиною загибелі тварин стало те, що пастухи випасали череду корів на полі, де росла пшениця, яка була оброблена отрутохімікатами і внаслідок чого корови здулися від поїдання легкобродильних трав.

Відповідачі відмовилися відшкодувати позивачам завдані матеріальні збитки, тому вони вимушені звернутися з позовом до суду. Матеріальні збитки з приводу втрати корови з вини відповідачів, позивач ОСОБА_4 оцінює у 13775,24 грн, із них 6384 грн - вартість загиблої корови, 93 грн. 96 коп. - витрати на проведення розтину, 7297,28 грн. - упущена вигода за не отримане молоко.

Позивач ОСОБА_2 оцінює матеріальні збитки з приводу втрати корови з вини відповідачів в сумі 13748,04 грн., із них 5756,80 грн - вартість загиблої корови, 600 грн. - шкода за загибель теляти, 93 грн. 96 коп. - витрати на проведення розтину, 7297,28 грн. - упущена вигода за не отримане молоко, а також судові витрати, що пов'язані з явкою до суду та витрати, пов'язані із залученням свідків в сумі 638,34 грн. Матеріальні збитки з приводу втрати корови з вини відповідачів, позивач ОСОБА_3 оцінює у 13775,24 грн, із них 6384 грн - вартість загиблої корови, 93 грн. 96 коп. - витрати на проведення розтину, 7297,28 грн. - упущена вигода за неотримане молоко. Просили стягнути з відповідачів в солідарному порядку - на їх користь вказану вище матеріальну шкоду та судові витрати відповідно.

В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали у повному обсязі , та просили їх задовольнити .

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 та їх представник ОСОБА_9 позовні вимоги не визнали і просили відмовити у їх задоволенні. Пастухи випасали корів в межах визначеного пасовища, а не на полі, де росла пшениця. Причини загибелі корів позивачів їм не відомі. Своєї вини, відповідачі, у тому, що сталося, не бачать, тому просили у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 08 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять рішення суду скасувати, постановити нове рішення,яким задовольнити їх вимоги у повному обсязі , вважаючи , що суд не дослідив всіх обставин справи, не з'ясував ступень вини відповідачів та помилково прийшов до неправильного висновку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи скарги, судова колегія вважає, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно ст..303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає , що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи справу суд повно та всебічно з'ясував всі обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, обґрунтовано керувався нормами ЦПК України.

Відповідно до ст. 611 ЦК України одним із правових наслідків порушення зобов'язання є відшкодування збитків.

Згідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов'язання, є нікчемним.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи,що згідно паспортів великої рогатої худоби, позивачу ОСОБА_4 належала корова породи "червона степова по кличці "Аурика", робочий № 4333, ідентифікаційний номер ІІА, позивачу ОСОБА_2 належала корова породи "червона степова" по кличці "Зірка", робочий № 4304, ідентифікаційний номер иА та позивачу ОСОБА_3 та належала корова породи "червона степова" по кличці "Квітка", робочий № 433Т, ідентифікаційний номер ІІА.

Відповідно до протоколів розтину корів від 20 квітня 2014 року встановлено, що причиною загибелі тварин стало поїдання легкобродильних трав та рослин пшениці, внаслідок чого худоба почала здуватись і через те, що допомога їм надана вчасно не була - корови загинули. Паталого - анатомічний діагноз: гостре розширення рубця, тимпанія рубця.

З протоколів розтину , не вбачається яким чином була встановлена вага загиблих корів. Крім того, суду не надано доказів щодо підстав встановлення причини смерті корів, не проведені лабораторні, бактеріологічні та хімічних досліджень внутрішніх органів корів, не встановлено стан корів при виходу на посовище.

Позивачі пояснювали , що пастухи, перебували в стані алкогольного сп'яніння 20 квітня 2014 року, випасали череду корів саме на полі де росла пшениця і яка була потравлена отрутохімікатами.

Ці обставини належними доказами не підтверджені , а є тільки припущення позивачів.

В матеріалах справи відсутні докази вини відповідачів у загибелі корів.

Відповідачі пояснили, що випала корів в межах визначеного пасовища, а не на полі де росла пщениця, вини їх немає.

Крім цього, ОСОБА_8 який випасав худобу повідомив дружину позивача ОСОБА_4 про нещасний випадок з їх коровою.

За таких обставин, на підставі наданих доказів , суд обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Постановляючи рішення суд обґрунтовано керувався нормами матеріального та процесуального права, належним чином перевірив права і обов'язки сторін.

Рішення відповідає вимогам ст.ст.. 214 ,215 ЦПК України і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обгрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60. ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303. 307 ч.І п.1, 308. 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Фрунзівський районний суд Одеської області 08.12.2014 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення , однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції

Головуючий О.В. Оверіна

Судді В.П. Фальчук

Ю.І. Кравець