Справа № 559/2036/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2015 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Юзьвяк Б.Г.

при секретарі Свирида М.І.,

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини

ВСТАНОВИВ:

В обгрунтування позову позивач посилається на наступне. 25 квітня 2012 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. У відповідачки народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якого записаний позивач. Але батьком дитини він не являється і ніякого відношенння до батьківства не має, і це стало відомо йому зі слів самої відповідачки, яка заявила що позивач не є батьком дитини.

Крім того, відповідачка після того як завагітніла перестала спілкуватися з позивачем та спільно проживати.

Позивач зазначає, що відповідно до статті 136 СК України, якою врегульовано правила оспорювання батьківства, встановлено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного спорідження між особою, яка записана батьком дитини, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (сст.127 СК України)

Позивач зазначає, що оскільки батьком дитини він не являється то необхідно виключити з актового запису відомості про батька дитини.

В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві та пояснив наступне. У шлюбі з відповідачкою вони спільно прожили до липня 2013 року, а з липня 2013 року стали проживати окремо. Хоча коли дитина родилась позивач записав її на себе. Але почались скандали щодо весільних коштів і під час сварки дружина заявила, що він до дитини немає ніякого відношення, бо дитина не його, тобто він не є батьком дитини. Тому він і подав позов про виключення з актового запису про нього як батька дитини.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнала, та пояснила, що її дочка не говорила позивачеві про те, що він не є батьком дитини, і ця заява голослівна. Але якщо позивач сумнівається у своєму батьківстві, відповадачка згідна на проведення експертизи ДНК.

25 вересня 2014 року судом було призначено по справі судово-генетичну експертизу, ви вирішення якої посталено питання, чи є ОСОБА_2 біологічним батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 чи ця обставина виключається.

05.01.2015 року надійшло повідомлення начальника Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, де вказано, що проведення експертизи методом ДНК-аналізу згідно ухвали суду від 25 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 неможливо тому, що незважаючи на неодноразові призначення дати відбору, ОСОБА_3 на відбір зразків крові не з'явилась. У зв'язку з тим, що термін проведення експертизи регламентується інструкцією проведення судово-медичної експертизи (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 року), експертна установа змушена повернути ухвалу суду без виконання.

В судовому засіданнні представник відповідачки пояснила, що відомості наведені у листі Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, не відповідають дійсності, бо її дочку викликали на екпертизу лише один раз, на 19 грудня 2014 року, але тоді дитинна була хвора і вона не поїхала. Про те, що дитина була на той час хвора вона експерту установу не повідомляла. Також повідомляли дочку по телефону з суду про проведення експертизи, але ніхто не представився з суду і вона не повірила що це офіційне повідомлення про проведення експепертизи. Крім того позивач не забезпечив транпорт для дочки і доставлення її в м.Київ, бо на її думку це все мав би забезпечити позивач. На думку представника відповідачки потрібно призначи повторну експертизу. Дочка може поїхати на проведення експетизи якщо позивач забезпечить належні умови проїзду в м.Київ. Це включає автомобіль, щоб був водій, бо водійському досвіду позивача вони не довіряють, щоб у водія була довідка про психічний стан здоров'я, довідка від лікаря, щоб транспортний засіб був в належному технічному стані, щоб по дорозі не порушуватись правила дорожнього руху, щоб позивач забезпечив дитину та дочку харчуванням. Крім того це буде залежати від стану здоров'я дитини, бо вона знову може захворіти, дитині ще немає року і у неї ріжуться зуби.

Позивач заперечував проти повторного призначення експертизи, вказавши, що він вже і так тричі їздив до м.Києва, ніс витрати, але все марно. Крім того відповідачка за тих умов що вона висуває, може знайти ще якісь причини щоб ухилитись від проведенння експертизи.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідачки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими а позов підлягає до задоволення.

Копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 вказує на те, що батьками дитини записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3. (а.с.4.)

Копія свідоцтва про шлюб, вказує на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 28 квітня 2012 року. (а.с.5.)

Відповідно до статті 136 СК України, якою врегульовано правила оспорювання батьківства, встановлено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Ст. 122 СК УКраїни передбачає походженння дитини яка народжена у шлюбі.

Тобто народження дитини у шлюбі не виключає права особи, що записана батьком дитини оспорити своє батьківство.

У справі було призначено судово-генетичну експертизу, оскільки вирішення питання чи є позивач біологічним батьком дитини потрубувало спеціальних знань.

Експертизу не проведено як вказує експертна установа через те, що відповідачка ОСОБА_3 на неодноразові призначення дати відбору зразків крові не з'явилась.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Перевірити обгрунтованість вимог позивача суд може лише з проведенням експертизи, від проведення якої відповідачка фактично ухилилась і далі наводить всілякі надумані причини для того щоб експертизу не було проведено.

Ухилившись від проведення експертизи суд вважає, що відповідачка фактично поставила під сумнів свою позицію щодо невизнання позову про оспорюваня батьківства і таким чином визнала, що позивач може не бути біологічним батьком дитини.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.10,60,212 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, задоволити.

Виключити з актового запису №101 від 12 березня 2014 року відомості про батька дитини, а саме, актовий запис про батьківство ОСОБА_2 щодо малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд з поданням в 10-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: