ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого - судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Антощенко Г.М..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастів в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Приватний нотаріус ОСОБА_2 про факт проживання однією сімєю, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2015 року заявник звернувся до Фастівського міськрайонного суду з даною заявою, в якій просив встановити факт проживання однією сімєю.

Свої вимоги обґрунтував тим, що з 27.04.2006 року по 13.12.2013 року проживав разом з ОСОБА_3. Вони були пов'язані спільним побутом, спільно вели господарство, мали спільні права та обовязки. В силу того, що ОСОБА_3 мала проблеми зі здоровям, заявник доглядав за нею, готував їжу, прав білизну, проводив власними силами поточні ремонти. 13.12.2012 року ОСОБА_3 померла. Після смерті останньої відкрилася спадщина, але заявник не може оформити спадщину, оскільки втрачені всі документи, які б свідчили, що ОСОБА_3 була його бабусею. Тому він змушений був звернутись до суду з даною заявою. Метою встановлення факту родинних відносин є оформлення спадщини за померлою.

В судовому засіданні представник заявника пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сімєю з 27.04.2006 року по 13.12.2012 рік в квартирі АДРЕСА_1. За таких обставин він має право на спадщину, що залишилась після померлої, як спадкоємець за законом.

Заінтересована особа: Приватний нотаріус ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином, направила до суду листа, в якому просить розглянути заяву без її участі, у відповідності до чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пункт 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України передбачає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про - встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України встановлено, що у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

За умовами п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення» юридичного, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 померла 13.12.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 1-ОК №265112 від 15.12.2012 р.(а.с.12).

Так, з копії паспорта заявника ОСОБА_4 СТ319479, виданого Фастівським РВ УДМС України у Київській області 25.02.2013 р., вбачається, що останній зареєстрований 28.09.2010 року в АДРЕСА_2 (а.с. 10). Між тим 23.07.2013 року заявник був виписаний з вказаної адреси, що підтверджується записами в будинковій книзі (а.с. 13-14).

На підтвердження своїх вимог, заявником було надано Типовий договір піднайму (найму) житлового приміщення, за яким ОСОБА_3 02.09.2010 року передала в під найм заявникові 1 кімнату в квартирі №6 по вул. Радянській в буд. 36 м. Фастів для проживання.

Між тим, у довідці голови вуличного комітету зазначено про проживання заявника та померлої ОСОБА_3 в період часу з 27.04.2006 року по 13.12.2012 рік (а.с.9). В той же час вказану довідку суд не приймає за належний і допустимий доказ у справі, оскільки форма вказаної довідки не відповідає вимогам ст..ст.58, 59, 64 ЦПК України в ній відсутні печатка підприємства, вихідний номер.

Однак, суд не приймає до уваги вказаний період спільного проживання із померлою, оскільки допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, що проживали по сусідству з померлою ОСОБА_3, повідомили про спільне проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_3 біля 2 років до смерті останньої, а саме з 2010 року в АДРЕСА_3.

У відповідності до вимог ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно п.п.3,4 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведені вище письмові докази, покази свідків, суд вважає, що заявником в судовому засіданні не було доведено факт проживання однією сімєю протягом 6 років до смерті спадкодавця - ОСОБА_3, а саме з квітня 2006 року по 13.12.2012 рік.

За умовами ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам статей 215, 259 ЦПК. Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, що не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вони не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 59,60, 61, 64, 66, 131, 209, 212-215, 223, 234, 256 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_3 з 27.04.2006 р. по 13.12.2012 р. в будинку №36 квартира 6 по вул. Радянській в м. Фастів, Київської області - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області, через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя