Справа № 140/2268/14-ц Провадження № 22-ц/772/475/2015Головуючий в суді першої інстанції Царапора О. П.
Категорія 30Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі :

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Шемети Т.М., Сопруна В.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участю: прокурора Побережна-Войтенко О.М., представника позивача Багінського І.В., представників відповідача - адвоката ОСОБА_3 і ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Немирівського району

на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом прокурора Немирівського району в інтересах Управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, -

В с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року прокурор Немирівського району звернувся в суд з позовом в інтересах Управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 13 727,79 гр.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 16 грудня 2014 року в позові прокурора Немирівського району в інтересах Управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор Немирівського району просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги прокурора.

Зазначив, що рішення суду не відповідає вимогам чинного законодавства через порушення судом норм матеріального і процесуального права і висновок суду про добросовісність відповідача при отриманні ним додаткової пенсії та відсутності підстав для стягнення указаних коштів з відповідача не відповідає фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні прокурор та представник позивача підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити.

Представники відповідача заперечили апеляційну скаргу, просять її відхилити і залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора і представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 15 вересня 2000 року отримав статус і посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії, що підтверджує статус громадянина, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи і надає йому право користуватися пільгами, встановленими законом (а. с. 11).

Відповідач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Немирівському районі, як одержувач пенсії з 22 лютого 2001 року і йому призначена пенсія за віком на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку на 5 років та доплата додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особи, віднесеної до 4 категорії відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а. с. 5, 6, 9).

Також встановлено, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 27 липня 2000 року, яке вступило в законну силу 7.08.2000 року, задоволено заяву ОСОБА_5 і встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з листопада 1985 року по даний час постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 19).

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 17.10.2012 року рішення Немирівського районного суду від 27.07.2000 року скасовано на підставі статей 361-366 ЦПК України (а. с. 20).

Рішенням Немирівського районного суду від 30 листопада 2012 року задоволено заяву ОСОБА_5 і встановлено факт, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з липня 1988 року по листопад 2003 року постійно проживав в селі Скрицьке (а. с. 21-22).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області від 22 січня 2013 року рішення Немирівського районного суду від 30 листопада 2012 року скасовано; заяву ОСОБА_5, за участю заінтересованої особи: Управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі, про встановлення факту проживання на території с. Скрицьке, залишено без розгляду (а. с. 23-24).

Листом № 01-13-0488 від 11.02.2013 року Управління соціального захисту населення, сім'ї та молоді Немирівської райдержадміністрації повідомило Управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі про те, що ОСОБА_5 втратив право мати статус постраждалого від наслідків Чорнобильської катастрофи (а. с. 15).

Рішенням Немирівського районного суду від 22 липня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі задоволені; встановлено факт постійного проживання в с. Скрицьке в період з 01.02.1987 року по листопад 2003 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 25-26).

Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області від 24 вересня 2013 року рішення Немирівського районного суду від 22 липня 2013 року скасовано, а провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі про встановлення факту проживання на території с. Скрицьке, закрито (а. с. 27-28).

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 3 квітня 2014 року заяву ОСОБА_5 задоволено. Встановлено факт проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 28.01.1987 року по грудень 2003 року в с. Скрицьке Немирівського району (а. с. 36).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справа Апеляційного суду Вінницької області від 28 жовтня 2014 року рішення Немирівського районного суду від 3 квітня 2014 року скасовано і заяву ОСОБА_5 про встановлення факту проживання на території с. Скрицьке Немирівського району, залишено без розгляду (а. с. 48-50).

ОСОБА_5 неправомірно виплачені державні кошти на загальну суму 13 727,79 гр., із яких за період з 22 лютого 2001 року по 22 лютого 2006 року виплачено суму 12 480,20 гр. (а. с. 9-10) і за період з 23 лютого 2006 року по 21 січня 2013 року виплачено суму 1 247,50 гр. (а. с. 7-8).

З лютого 2013 року виплата доплати до пенсії припинилася.

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Пунктом 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна виплата відбулася з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Із матеріалів справи вбачається, що управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі не пропонувало добровільно повернути надміру виплачені суми пенсії; управлінням не приймалося рішення про стягнення таких коштів, а рішення управління про призначення та нарахування саме таких сум пенсій з урахуванням статусу відповідача - постраждалого від наслідків Чорнобильської катастрофи, не скасовано.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

По даній справі прокурор звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди керуючись положеннями статті 1166 ЦК України.

Відповідно до ст. 1166 ЦУК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд першої інстанції не встановив фактів та обставин, які б свідчили про спричинення відповідачем саме такої матеріальної шкоди позивачу на суму 13 727,79 гр., а тому вірно зазначив у своєму рішенні про безпідставність саме таких позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про незастосування судом першої інстанції норм матеріального права, а саме: ч. 2 ст. 1212, ч. 2 ст. 1214, глави 13 ЦК України (зокрема ст. ст. 179, 181, 190, 192 ЦК України) і ч. 1 ст. 1215 ЦК України спростовуються наступним.

Загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої підстави визначені статтею 1212 ЦК України, відповідно до якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Статтею 1215 ЦК України зазначені випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи поверненню не підлягає. Таким являється: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною особою або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів (правова позиція у постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року по справі №6-91цс14).

Оскільки факту недобросовісного набуття ОСОБА_5 отриманих коштів в період з 22 лютого 2001 року по 21 січня 2013 року в сумі 13 727,79 гр., які є пенсійною виплатою, призначеною йому управлінням Пенсійного фонду України у Немирівському районі, не встановлено, як не встановлено й наявності рахункової помилки, тому суд першої інстанції прийшов до правильного і обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову і стягнення зазначеної із відповідача суми.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Немирівського району відхилити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ М.В. Матківська

Судді: /підпис/ Т.М. Шемета

/підпис/ В.В. Сопрун

Згідно з оригіналом:

Суддя: М.В. Матківська