Справа № 2/489/2873/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги мотивували тим, що в 2000 р. вони придбали у відповідачів квартиру, оформивши договір купівлі-продажу нерухомого майна на біржі нерухомості «Едвайс-консульт». На теперішній час позивачі не мають можливості розпоряджатися належним їм майном, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально. Продавці ніяких претензій не предявляють, проте від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухиляються.

Посилаючись на вищевикладене, позивачі просять суд визнати дійсним Договір купівлі-продажу № 897 від 05.05.2000 р. укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_5 - з однієї сторони, та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3М, - з іншої сторони.

Позивачі в судове засідання не зявились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином. Від них на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином. Від неї на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує.

Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 07.04.1995 р., виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду, зареєстрованого в Миколаївському бюро технічної інвентаризації 15.09.1995 р. за реєстровим номером 17360.

05.05.2000 р. на Біржі нерухомості «Едвайс-консульт» за був зареєстрований Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_5 - з однієї сторони, та ОСОБА_6, яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей, ОСОБА_1, ОСОБА_7, - з іншої сторони. Даний договір був зареєстрований в ММБТІ 13.05.2000 р. в реєстровій книзі № 98 за реєстровим номером 17360.

Як вбачається з матеріалів справи, прізвище ОСОБА_6 було змінено на «Наруцька», прізвище ОСОБА_7 на «Макоєд».

Претензій сторони один до одного не мали, всі умови договору купівлі-продажу дотримані. Проте на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною.

На час укладання договору купівлі-продажу сторони ухилились від його нотаріального посвідчення.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що права позивачів порушено, іншим шляхом поновити їх неможливо, отже заявлені вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу квартири є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі статей 47, 227 ЦК УРСР, ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та керуючись ст.12, 30, 60, 88, 214, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_5 - з однієї сторони, та ОСОБА_6, яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей, ОСОБА_1, ОСОБА_7, - з іншої сторони, зареєстрований 05.05.2000 р. на Біржі нерухомості «Едвайс-консульт» за № 897 - дійсним.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: