АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 197/391/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/234/К/15 суддя Шевченко О.В.
Категорія - 50 (І) Доповідач - Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є., Михайлів Л.В.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: відповідача ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше встановленого законом прожиткового мінімуму на одну особу відповідного віку до закінчення донькою навчання, але не пізніше досягнення нею 23 років.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначила, що відповідач ОСОБА_1 є батьком їх доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на момент звернення позивача до суду з позовом досягла повноліття та навчається на першому курсі денного відділення біолого-технічного факультету Білоцерківського національного аграрного університету. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, в той час як вона її потребує, а він має таку можливість.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки, ОСОБА_4, 1996 року народження, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісяця до закінчення донькою навчання, але не пізніше досягнення нею 23 років.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції під час розгляду справи не взяв до уваги, що ОСОБА_2 безпідставно є позивачем у даній справі, оскільки донька відповідача і позивача є повнолітньою та мешкає окремо від своєї матері, що дає їй право самостійно звернутися до суду з позовом.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої доньки, на думку апелянта, судом не було враховано положення ст.182 СК України та не взято до уваги, що відповідач хворіє на остеохондроз, у зв'язку з чим несе додаткові витрати, він за рішенням суду сплачує аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку на користь третьої особи ОСОБА_3 на утримання ще однієї дитини, на лікування якої відповідач надає 200 грн. щомісяця, несе витрати по сплаті комунальних платежів, у зв'язку з чим, після відрахування всіх сум на життя йому залишається 2401,11 грн.

Крім того, відповідач в апеляційній скарзі зазначив, що суд залишив поза увагою, що позивачем не надано доказів витрат на оренду житла для повнолітньої доньки у м.Біла Церква та той факт, що третя особа ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить її відхилити, а рішення суду, як законне та обґрунтоване, на її думку, залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 17.11.1995 року по 18.08.2000 року позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають доньку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки Фрунзенського ЖКП № 67 від 27.02.2014 року третя особа ОСОБА_4, 1996 року народження, проживає зі своєю матір*ю - позивачем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки №483 від 24.02.2014 року, третя особа ОСОБА_4, 1996 року народження, є студентом 1 курсу біолого-технічного факультету Білоцерківського національного аграрного університету, навчається на денному відділенні за державним замовленням. Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 посилалася на те, що їх з відповідачем донька, третя особа ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання, а відповідач, маючи таку можливість, добровільно її не надає.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 та стягуючи з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4,1996 року народження, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісяця до закінчення донькою навчання, але не пізніше досягнення нею 23 років, суд першої інстанції виходив з наявності у відповідача матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у такому розмірі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною 1 статті 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року передбачено, що батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, але за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.20 зазначеної вище Постанови, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти.

Згідно ст.200 СК України судвизначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки Фрунзенського ЖКП № 67 від 27.02.2014 року третя особа ОСОБА_4, 1996 року народження, проживає зі своєю матір*ю - позивачем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки №483 від 24.02.2014 року, третя особа ОСОБА_4, 1996 року народження, є студентом 1 курсу біолого-технічного факультету Білоцерківського національного аграрного університету, навчається на денному відділенні за державним замовленням. Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року. Згідно копії банківської квитанції, 28.10.2013 року третьою особою ОСОБА_4 було здійснено благодійний внесок за себе, як студента Білоцерківського національного аграрного університету, у сумі 1000 грн.

Відповідно до довідки відділу освіти Широківської райдержадміністрації, позивач ОСОБА_2 працює вчителем Широківської СЗШ № 2, її середня заробітна плата за період з вересня 2013 року по лютий 2014 року складала 5173,02 грн., заробітна плата позивача за вересень 2014 року склала 3726,89 грн., за жовтень 2014 року - 4494,61 грн., листопад 2014 року - 4221,25 грн. та грудень 2014 року - 4907,53 грн.

Згідно довідки Широківської селищної ради № 3549 від 13.01.2015 року, позивач ОСОБА_2 не має земельної частки (паю) на території Широківської селищної ради.

Відповідно до медичної довідки від 17.01.2015 року донька позивача та відповідача, третя особа ОСОБА_4, 1996 року народження, перебуває на обліку "Д" у лікаря офтальмолога. За призначенням лікаря позивачем ОСОБА_2 були придбані для ОСОБА_4 окуляри вартістю 270 грн.

Відповідач ОСОБА_1 працює на ПАТ "Південний ГЗК" та його середній заробіток складає 4046,45 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини та виходячи з того, що із заробітної плати відповідача відраховуються аліменти на користь третьої особи ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, беручи до уваги всі наявні в матеріалах справи докази про матеріальний стан відповідача ОСОБА_1 та позивача ОСОБА_2, враховуючи потребу третьої особи ОСОБА_4 у матеріальній допомозі та наявності у відповідача можливості її надати, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо того, що суд першої інстанції під час розгляду справи не взяв до уваги, що ОСОБА_2 безпідставно є позивачем у даній справі, оскільки донька відповідача і позивача є повнолітньою та мешкає окремо від своєї матері, що дає їй право самостійно звернутися до суду з позовом, не беруться до уваги колегією суддів, оскільки положеннями ч. 3 ст. 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно довідки Фрунзенського ЖКП № 67 від 27.02.2014 року третя особа ОСОБА_4, 1996 року народження, проживає зі своєю матір*ю - позивачем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. Те, що третя особа ОСОБА_4 у зв'язку з навчанням тимчасово мешкає у м.Біла Церква, не звільняє відповідача від обов'язку по сплаті аліментів на її утримання.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої доньки, на думку апелянта, судом не було враховано положення ст.182 СК України та не взято до уваги, що відповідач хворіє на остеохондроз, у зв'язку з чим несе додаткові витрати, він за рішенням суду сплачує аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку на користь третьої особи ОСОБА_3 на утримання ще однієї дитини, на лікування якої відповідач надає 200 грн. щомісяця, несе витрати по сплаті комунальних платежів, у зв'язку з чим, після відрахування всіх сум на життя йому залишається 2401,11 грн., не беруться до уваги колегією суддів, оскільки зазначені обставини були враховані судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_4, 1996 року народження, яка продовжує навчання.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано доказів витрат на оренду житла для повнолітньої доньки у м.Біла Церква не беруться до уваги колегією суддів, оскільки висновків суду не спростовують.

Також безпідставними є доводи апеляційної скарги відповідача про те, що третя особа ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі, у зв'язку з чим, на думку відповідача, він не повинен сплачувати аліменти на її утримання, оскільки спростовуються положеннями п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, якими встановлено, що відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Крім того, у судовому засіданні колегією суддів було оглянуто копію паспорту третьої особи ОСОБА_4, 1996 року народження, з якої вбачається, що вона не перебуває у зареєстрованому шлюбі.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: