Дата документу 20.05.2015
Справа N 320/2715/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«20» травня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Кучеренко В.В.

при секретарі: Діденко Т.Ю.

за участю представника позивача - Назаренко К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради до ОСОБА_2 про відшкодування шляхом стягнення безпідставно набутого майна (заробітної плати), за участю третіх осіб Державної фінансової інспекції в Запорізькій області, Департаменту охорони здоров'я Запорізької обласної адміністрації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь на відшкодування завданої шкоди безпідставно набуте майно (заробітну плату) за 2011-2012 роки на загальну суму 5 181,55 гривень, зазначивши, що відповідач з 27.02.2009 року обіймає посаду лікаря судово-медичного експерта у Мелітопольському м/р відділення. Відповідно до Наказу № 41 від 21.03.208 року,який був прийнятий на виконання Наказу № 362 від 23.07.2007 року Управління охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації згідно із дорученням президента України від 22.05.2006 року № 134/24768-01, наказу МОЗ України від 08.09.2006 року № 605 затверджено план заходів щодо підвищення ефективності діяльності Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи на 2007-2008 рік, одним із заходів (№4) було організувати чергування вдома лікарів судово-медичних експертів міжрайонної та районної ланки поза межами місячної норми робочого часу (виконавцем призначено начальника Запорізького обласного бюро Таланова М.С.). Оплата чергувань проводилась у розмірі 50 відсотків за період чергування у режимі очікування і в 100 відсотковому розмірі за роботу на виїзді у відповідності до «Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення», затверджених спеціальним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерством охорони здоров'я від 05.10.2005 року № 308/519. Однак в ході перевірки було встановлено, що відповідно до п. 5.1 Умов № 308/519 до чергувань удома можуть залучатися лікарі та фахівці з базовою та неповною вищою освітою медичною освітою закладів охорони здоров'я, які зайняті наданням медичної допомоги населенню, у тому числі екстреної. Таким чином, оскільки лікарі судово-медичної експертизи не надають медичну допомогу населенню, то відповідно і організація чергувань на дому та оплата, яка нараховувалась відповідно до Умов № 308/519 є незаконними. Протягом 2011-2012 року асигнувань загального фонду обласного бюджету відповідачу було зайво нараховано та виплачено заробітної плати за чергування вдома в денний та нічний час, що не пов'язано з наданням медичної допомоги населення, а саме: 2011 рік - 3 500,29 гривень; 2012 рік - 1 246,14 гривень на загальну суму - 4 746,43 гривень. Також було зайво була сплачена заробітна плата за час відпустки на загальну суму 435,12 гривень, що разом становить 5 181,55 гривень.

Представник позивача судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та суду пояснив, що відповідно до п.п. 1.3, 2.1, 2.6 Положення про судово-медичного експерта відділу (відділення) бюро судово-медичної експертизи затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 17.01.95 р. № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» у своїй роботі експерт керується Законом України "Про судову експертизу", іншими законодавчими і нормативними документами Украйни, які регламентують судово-медичну діяльність, методичними вказівками та інструкціями Міністерства охорони здоров'я України, даним Положенням, а також наказами начальника бюро, розпорядженнями його заступника з експертної роботи і завідуючого відділом /відділенням/. Він зобов'язаний виконувати доручені йому судово-медичні експертизи, дослідження та інші види експертних робіт на високому професійному рівні, об'єктивно і в установлені строки, на вимогу органів дізнання, досудового слідства, а також суду брати участь у судових засіданнях, оглядах місця події, відтворення обстановки події та інших слідчих діях за погодженням з керівництвом бюро. Експерт несе відповідальність за кваліфіковане, об'єктивне і своєчасне проведення доручених йому експертиз, досліджень та інших видів експертних робіт на належному рівні. Також зазначив, що відповідно до вищезазначеного, він, як лікар судово-медичний експерт, на виконання наказу начальника бюро №41 від 21.03.2008 року, у разі виклику під час чергування в дома у денний та нічний час, добросовісно виконував свої професійні обов'язки, тобто на вимогу органів дізнання, досудового слідства, на забезпеченому мені транспорті приймав участь у невідкладних та інших слідчих діях, сприяв слідчому у виявленні, закріпленні та вилученні доказів, давав по можливості пояснення, брав участь разом з іншими особами в складанні протоколу огляду та підписував його. Крім того зазначив,що він за чергування вдома отримував заробітну плату, виплата якої проводилася юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки. Тому вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Представник третьої особи по справі - Державної фінансової інспекції в Запорізькій області у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до наданих пояснень зазначив, що возовні вимог підлягають задоволенню, а тому просить їх задовольнити.

Представник третьої особи по справі - Департамент охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Департаменту.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як у межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_2 прийнятий на посаду лікаря судово-медичного експерта Мелітопольського м/р відділення /а.с. 6-7/.

П.п. 1.6, 2.15, Інструкції про проведення судово-медичної експертизи Затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 17.01.95 р. № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» встановлено, що як фахівці судово-медичні експерти можуть залучатися у встановленому законом порядку до участі в початкових та інших слідчих діях: огляду трупів на місці події (знайдення), ексгумації, вилучення зразків та інших.

У випадках участі у невідкладних та інших слідчих діях судово- медичний експерт зобов'язаний сприяти слідчому у виявленні, закріпленні та вилученні доказів, давати по можливості пояснення, брати участь разом з іншими особами в складанні протоколу огляду та підписувати його.

Організація участі експерта у означених діях та забезпечення його транспортом покладається на органи дізнання, попереднього слідства та суд.

Відповідно до Наказу № 41 від 21.03.208 року,який був прийнятий на виконання Наказу № 362 від 23.07.2007 року Управління охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації згідно із дорученням президента України від 22.05.2006 року № 134/24768-01, наказу МОЗ України від 08.09.2006 року № 605 затверджено план заходів щодо підвищення ефективності діяльності Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи на 2007-2008 рік, одним із заходів (№4) було організувати чергування вдома лікарів судово-медичних експертів міжрайонної та районної ланки поза межами місячної норми робочого часу.

Оплата чергувань проводилась у розмірі 50 відсотків за період чергування у режимі очікування і в 100 відсотковому розмірі за роботу на виїзді у відповідності до «Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення», затверджених спеціальним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерством охорони здоров'я від 05.10.2005 року № 308/519.

Суд не приймає до уваги доводи представника позивача в частині того, що оплата, яка нараховувалась відповідно до Умов № 308/519 є незаконними.

Відповідно до п. 5.1 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення, затверджених Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров'я України від 05.10.2005 № 308/519, до чергувань вдома можуть залучатися лікарі та фахівці з базовою та неповною вищою медичною освітою закладів охорони здоров'я, які зайняті наданням медичної допомоги населенню, у т.ч. екстреної.

П. 1 Положення про бюро судово-медичної експертизи управлінь охорони здоров'я обласних виконавчих комітетів та республіканське бюро (Автономної Республіки Крим) Затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 17.01.95 р. № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» встановлено, що бюро судово-медичної експертизи управлінь охорони здоров'я обласних виконавчих комітетів та республіканське бюро (Автономної Республіки Крим) (в подальшому - бюро) є державними спеціалізованими установами, що входять до структури закладів охорони здоров'я України.

Бюро повинні також сприяти поліпшенню охорони здоров'я населення.

Ст. 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» від 19.11.1992 № 2801-XII в редакції від 12.06.2011 року (дійсною до 01.01.2012 року) встановлено, що заклади охорони здоров'я - підприємства, установи та організації, завданням яких є забезпечення різноманітних потреб населення в галузі охорони здоров'я шляхом подання медико-санітарної допомоги, включаючи широкий спектр профілактичних і лікувальних заходів або послуг медичного характеру, а також виконання інших функцій на основі професійної діяльності медичних працівників.

Охорона здоров'я - система заходів, спрямованих на забезпечення збереження і розвитку фізіологічних і психологічних функцій, оптимальної працездатності та соціальної активності людини при максимальній біологічно можливій індивідуальній тривалості життя

Медико-санітарна допомога - комплекс спеціальних заходів, спрямованих на сприяння поліпшенню здоров'я, підвищення санітарної культури, запобігання захворюванням та інвалідності, на ранню діагностику, допомогу особам з гострими і хронічними захворюваннями та реабілітацію хворих та інвалідів.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до Основ законодавства України про охорону здоров'я щодо удосконалення надання медичної допомоги» від 07.07.2011 № 3611-VI, який набрав чинності з 01.01.2012 року, до Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» від 19.11.1992 № 2801-XII були внесені зміни. Так стаття 3 була викладена в новій редакції, відповідно до якої вперше в законодавстві України було визначено поняття медична допомога - діяльність професійно підготовлених медичних працівників, спрямована на профілактику, діагностику, лікування та реабілітацію у зв'язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв'язку з вагітністю та пологами.

Також було змінено поняття заклад охорони здоров'я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників; та було визначене поняття медичне обслуговування - діяльність закладів охорони здоров'я та фізичних осіб - підприємців, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку, у сфері охорони здоров'я, що не обов'язково обмежується медичною допомогою.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що відповідно до положень Закону України від 19.11.1992 №2801-XII в редакції від 01.01.2012 року, дійсною на теперішній час, бюро СМЕ є закладом охорони здоров'я, основним завданням якого є забезпечення медичного обслуговування населення, що не обмежується медичною допомогою, діяльність професійно підготовлених медичних працівників якого, зокрема спрямована на надання медичної допомоги населенню.

Крім того, судом встановлено, що відповідач не має жодного відношення до прийняття Наказу № 41 від 21.03.2008р. начальника Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи», який був прийнятий на виконання Наказу № 362 від 23.07.2007р. Управління охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації, згідно із дорученням Президента України від 22.05.2006р. № 134/24768-01, наказу МОЗ України від 08,09.2006р. № 605, яким затверджено план заходів щодо підвищення ефективності діяльності Запорізького заходів якого було організувати чергування вдома лікарів судово-медичних експертів міжрайонної та районної ланки поза межами місячної норми робочого часу.

Більш того, суд вважає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що майнова шкода, встановлена Державною фінансовою інспекцією в Запорізькій області під час ревізії фінансово-господарської діяльності Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради за період з 01.01.2011р. по 01.01.2015 рік, в ході якої було встановлено ряд порушень та недоліків, що відображена в акті ревізії від 12.02.2015 № 04-21/1, яка є підставою позову, виникла з вини відповідача, а тому і підстав для стягнення з нього зазначених коштів у суду відсутні.

Аналізуючи зібрані у справі докази кожен окремо та всі у сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради до ОСОБА_2 про відшкодування шляхом стягнення безпідставно набутого майна (заробітної плати), за участю третіх осіб Державної фінансової інспекції в Запорізькій області, Департаменту охорони здоров'я Запорізької обласної адміністрації.

Керуючись ст.ст. 15, 57, 59, 88, 107, 208, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В позові Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради до ОСОБА_2 про відшкодування шляхом стягнення безпідставно набутого майна (заробітної плати), за участю третіх осіб Державної фінансової інспекції в Запорізькій області, Департаменту охорони здоров'я Запорізької обласної адміністрації повністю відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: