печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

29 січня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Цокол Л.І.,

при секретарі - Тищенко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою і просить визнати дії державного виконавця щодо стягнення з боржника виконавчого збору неправомірними та скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 21.11.2014р. (виконавче провадження №26071804). Скарга обґрунтована наступним.

22.04.2011 року Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Канцедалом Олександром Олександровичем було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу - виконавчий лист № 2-378/10, виданий 02.12.2010 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення грошових коштів в сумі 42 247 984,90 грн., що звернені на Прості іменні акції Відкритого акціонерного товариства «Аріал» кількістю 110 000 штук, які належать на праві власності ОСОБА_1

01 грудня 2014 року ОСОБА_1, було отримано Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору (ВП № 26071804) від 21.11.2014 року.

Відповідно до цієї Постанови з ОСОБА_1 стягується виконавчий збір у розмірі 4 224 798,49 грн.

В ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначається, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню.

На момент відкриття виконавчого провадження № 26071804 акції Відкритого акціонерного товариства «Аріал» кількістю 110 000 штук, що належали заявнику на праві власності, відповідно до умов договору застави цінних паперів № 3010/2 від 28.11.2008 року знаходились в заставі у АКБ «ТРАНСБАНК». Рух цих акцій був обмежений.

06.12.2011 року Ухвалою Господарського суду м. Києва було порушено провадження у справі про банкрутство стосовно ВАТ «Аріал».

17.05.2012 року Відкрите акціонерне товариство «Аріал» було припинено.

Відповідно до п.6 ч.І ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно розпорядження № 17-ЦД-З від 05.04.2012 року уповноваженої особи Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, на підставі рішення Комісії від 07.02.2012 року № 249,

директора Центрального територіального департаменту НКЦПРФ - Жупаненка Віктора Миколайовича зупинено обіг акцій у зв'язку з ліквідацією акціонерного товариства ПАТ «Аріал».Так, на дату винесення Постанови про стягнення з боржника виконавчого збору (ВП № 26071804) від 21.11.2014 року акцій Відкритого акціонерного товариства «Аріал» кількістю 110 000 штук, що належали заявнику на праві власності не існувало. Отже, з незалежних від заявника причин, що викладені вище, можливості виконати рішення майнового характеру не було.

Також заявник зазначає про те, що відповідно до ч.2 ст.30 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Постанова про стягнення з боржника виконавчого збору винесена державним виконавцем 21.11.2014 року, більш ніж через три роки з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, що є грубим порушенням чинного законодавства. Враховуючи вищевикладене, заявник вважає дії державного виконавця щодо стягнення з боржника виконавчого збору неправомірними і таким, що вчинено без достатніх на те правових підстав.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, подала заяву і просила провести розгляд скаргу у її відсутність.

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень ДВС України , рішення якого оскаржується, в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, направив до суду своє клопотання про закриття провадження з огляду на наступне. Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначається, що справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладення штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

У зв'язку з тим, що скаржник просить визнати неправомірною постанову від 21.11.2014 ВП 26071804 про стягнення з боржника виконавчого збору, тому дана справа підлягає закриттю провадження у справі.

Суд вивчивши надані заявником документи та клопотання державного виконавця прийшов до наступного висновку.

Згідно п.7 Постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або

бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи

державної виконавчої служби під час виконання судових рішень

у цивільних справах», відповідно до статей 28, 41, 89 Закону про виконавче провадження при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону про виконавче провадження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

З огляду на зазначене провадження по скарзі необхідно закрити, роз'яснивши заявнику його право звернутись до адміністративного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 205 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Провадження у скарзі ОСОБА_1 на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, закрити.

Роз'яснити заявнику право звернутись із скаргою в порядку адміністративного судочинства. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом п'яти діб з дня отримання її копії.

Суддя Цокол Л.І.