Справа № 715/1698/14-ц
Провадження № 2/715/20/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Глибоцький районний Чернівецької області у складі головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретаря судового засідання Затолошної Р.В.

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3

представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Глибока цивільну справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ОСОБА_11 та Глибоцької селищної ради Чернівецької області про визнання незаконними рішень Глибоцької селищної ради та їх скасування, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та їх скасування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням виконавчого комітету від 23.01.1987 року «Про розгляд відношень організацій» було вирішено виділити земельну ділянку в розмірі 0,15 га по АДРЕСА_2 під будівництво 12- ти квартирного житлового будинку. Рішенням № 2-28 Глибоцької селищної ради від 25 березня 1988 року з метою будівництва 12-ти квартирних житлових будинків Глибоцького райагробуду в смт. Глибока виділено земельну ділянку в розмірі 0,50 га. Відповідно до вказаних рішень був розроблений робочий проект будівель і споруд на вказаній земельній ділянці де було передбачено будівництво проїздів, тротуарів, доріжок та площадок тощо. Посилаються на те, що до цього часу облаштування території під будівництвом багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 не завершене відповідно до вимог Робочого проекту.

Крім того, вказували на те, що відповідачу ОСОБА_11 незаконно передано у власність земельні ділянки площею 0.0130 га та 0230 га, які відносяться до прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку і не могли бути передані останньому у власність. Вважають, що вказані земельні ділянки відносяться до єдиного комплексу нерухомого майна разом із спорудами та інженерними спорудами.

Тому, просили визнати рішення Глибоцької селищної ради № 107-33/09 від 14 грудня 2009 року та № 18-33/10 від 29 квітня 2010 року в частині надання у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0.0130 га незаконним, визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЖ №094996, а також визнати незаконним та скасувати рішення сесії Глибоцької селищної ради № 241-26/13 від 05 квітня 2013 року щодо затвердження проекту землеустрою та предачі земельної ділянки у власність ОСОБА_11 площею 0,0230 га для ведення садівництва по АДРЕСА_1 та визнати незаконним і скасувати свідоцтво про право власності на змельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,023 га.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов підтримали повністю та надали пояснення аналогічні позовній заяві та просили позов задовольнити.

Представник відповідача - селищний голова ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, просив позов задовольнити та пояснив, що йому на підпис було надано оскаржувані рішення і він їх підписав не знаючи про які земельні ділянки йде мова, вважає, що даними земельними ділянками мають користуватися мешканці багатоквартирного житлового будинку.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те що позов є безпідставним, оскільки права позивачів оскаржуваними ними рішеннями не порушено.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету від 23.01.1987 року «Про розгляд відношень організацій» було вирішено виділити земельну ділянку в розмірі 0,15 га по АДРЕСА_2 під будівництво 12- ти квартирного житлового будинку. Рішенням № 2-28 Глибоцької селищної ради від 25 березня 1988 року з метою будівництва 12-ти квартирних житлових будинків Глибоцького райагробуду в смт. Глибока виділено земельну ділянку в розмірі 0,50 га. Відповідно до вказаних рішень та до Архітектурно - планових завдань № 27 від 06 травня 1987 року проектна організація Інститут «Івано - Франківськагропроект» розробила робочий проект будівель та споруд в смт. Глибока Чернівецької області.

Після завершення будівельних робіт 12-ти квартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 в 1990 році був переданий на баланс Глибоцького ВУЖКГ та на даний час балансоутримувачем є саме він. В будинку є 12 квартир. В судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка виділялася під забудову багатоквартирного житлового будинку, а не конкретно позивачам. Крім того, тільки позивач ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1 з 19 січня 2008 року, інші позивачі є або наймачами квартири, або членами сімей їх власників, тобто є мешканцями цього будинку. Тобто, позивачі не є власниками багатоквартирного житлового будинку.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Глибоцької селищної ради № 107-33/09 від 14 грудня 2009 року та № 18-33/10 від 29 квітня 2010 року надано дозвіл відповідачу ОСОБА_11 на розробку проекту відведення земельної ділянки та передано земельну ділянку у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1117 по АДРЕСА_3 на підставі яких останній отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЖ №094996. А також визнати рішенням сесії Глибоцької селищної ради № 241-26/13 від 05 квітня 2013 року затвердженно проект землеустрою та передано земельну ділянку у власність ОСОБА_11 площею 0,0230 га для ведення садівництва по АДРЕСА_1 на підставі якого відповідач ОСОБА_11 отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,023 га.

Відповідно до пунктів "а", "б" і "в" ч. 1 ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Із цього вбачається, що на території селища землями комунальної власності розпоряджається орган місцевого самоврядування.

За своїм цільовим призначенням, прибудинкова територія відноситься до категорії земель, які призначені для житлової та громадської забудови, п. "б" ч. 1 ст. 19 ЗК України. А на підставі ч. 2 цієї ж статті, прибудинкова ділянка, як така, що не надана у власність або користування громадянам чи юридичним особам, перебуває в запасі органу місцевого самоврядування. Таким чином, селищна рада як розпорядник землями комунальної власності й вправі розпоряджатись нею у відповідності до вимог ЗК України.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 42 ЗК України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам, і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Аналіз даної норми вказує на те, що земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок та прибудинкова території комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками, а не в користування власників квартир та квартиронаймачів.

Та ч. 2 ст. 42 ЗК України передбачено, що в разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись в користування об'єднанню власників.

Крім цього, підпунктом "д" пункту 18 постанови Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" ( Зі змінами й доповненнями, внесеними постановою Пленуму ВСУ від 19 березня 2010 року N 2 ) також визначено, що в разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись в користування об'єднанню власників (стаття 42 ЗК).

В судовому засіданні встановлено і це визнається учасниками процесу, що квартири у багатоквартирному житловому будинку приватизовані, однак, власниками квартир не створено об'єднання співвласників житлового будинку, а тому земельна ділянка, на якій розміщений даний будинок не могла бути надана і не надавалася у користування позивачам.

В судовому засіданні встановлено, що правовий статус земельної ділянки по АДРЕСА_1 є землі запасу селищної ради, тобто власником даної земельної ділянки є Глибоцька селищна рада. А тому суд відхиляє всі доводи позивачів та їх представників, що Глибоцька селищна рада не мала права виділяли спірні земельні ділянки ОСОБА_11

Безпідставним на думку суду є посилання позивачів на те, що виділені спірні земельна ділянка є частиною прибудинкової території їх багатоквартирного житлового будинку, оскільки, прибудинкова територія являє собою територію навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на праві власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку та, що відповідно до ч. 4 ст. 42 ЗК України розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації. Однак, в судовому засіданні встановлено із пояснень селищного голови ОСОБА_5, представника відділу дежземагентсва ОСОБА_12 та ОСОБА_13, який працював землевпорядником селищної ради, що проект розподілу території багатоквартирного будинку, який є основою для визначення меж земельних ділянок на території існуючої забудови не розроблявся, прибудинкова територія (земельна ділянка) по АДРЕСА_1 не передавалася в користування Глибоцькою селищною радою співвласникам житлового будинку, не розроблялась в установленому законом порядку відповідна землевпорядна документація та правовстановлюючі документи не видавалися, та не встановлювалися межі земельної ділянки в натурі.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Зазначена норма передбачає, що захист прав на спірну земельну ділянку вправі здійснювати власник такої або землекористувач. Матеріалами справи доведено, що позивачі не являються ні власниками спірної земельної ділянки, а ні її землекористувачами у відповідності до вимог ЗК України. Зокрема, у судовому засіданні не здобуто та позивачами не надано доказів того, що земельна ділянка чи її частина, яка передана у приватну власність відповідачу, була закріплена відповідно до вимог ст.42 ЗК України за будинком по АДРЕСА_1 в смт. Глибока Чернівецької області, в якому знаходяться квартири позивачів. А це свідчить про те, що позивачам не належить право вимоги усунення будь-яких порушень пов'язаних зі спірною земельною ділянкою.

Суд відхиляє посилання відповідачів, як на підставу своїх вимог на рішення виконкому про виділення земельної ділянки під забудову та наявність робочого проекту будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1, оскільки вони не можуть свідчити про порушення земельних прав позивачів, оскільки у порядку, встановленому розділом IV ЗК України, вказана земельна ділянка, а ні в користування, а ні у власність позивачам не передана.

У відповідності до ч.1, ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, порушене позивачами питання про визнання державних актів про право власності на земельну ділянку недійсним та їх скасування фактично зводиться до припинення права власності ОСОБА_11 на земельну ділянку. Проте, порядок припинення права на землю урегульовано главою 22 ЗК України. Перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку визначено ст.140 ЗК України, який є вичерпним.

Разом з тим наведеною нормою не передбачено такої підстави припинення права власності на земельну ділянку, як визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку.

Позивачами в судовому засіданні не було доведено, що оскаржувані ними рішення сесії Глибоцької склищної ради є незаконними чи порушують їх права, та не довели своє право землекористувача або власника щодо спірної земельної ділянки.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, ст.. ст. 19, 42, 140 ЗК України, керуючись ст.. ст.ст. 3, 6, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ОСОБА_11 та Глибоцької селищної ради Чернівецької області про визнання незаконними рішень Глибоцької селищної ради та їх скасування, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та їх скасування - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:/підпис

Оригінал рішення зберігається в цивільній справі № 715/1698/14-ц, провадження №2/715/20/15 у Глибоцькому районному суді Чернівецької області.

Рішення не набрало законної сили.

Вірно:

Суддя Глибоцького районного суду Ю.В. Маковійчук

Чернівецької області

Секретар Р.В. Затолошна