Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Пр. № 22-ц/778/6146/15 Суддя-доповідач: Кухар С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 листопада 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Осоцького І.І.
суддів:Панкеєва О.В.
Кухаря С.В.
при секретаріБуримі В.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 та апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний ринок» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2015 року за заявою ОСОБА_5 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний ринок», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційна фірма «ЗОРЗ» про стягнення суми матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2013 року до суду звернувся з вказаним позовом ОСОБА_5

В ході розгляду справи ОСОБА_5 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно та грошові кошти, які є в банківських установах, що належать відповідачу і знаходяться на його рахунках; оголошення заборони відповідачу відкривати валютні та поточні рахунки в банківських установах до закінчення розгляду справи; а також оголошення заборони реєстратору до закінчення розгляду справи вносити зміни до системи реєстру власників іменних цінних паперів; оголошення заборони іншим особам здійснювати платежі на користь відповідача, передавати йому майно та виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2015 року заяву ОСОБА_5, про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на належні товариству з обмеженою відповідальністю «Автомобільний ринок» автомобіль «ЗІЛ ММЗ 554 М», державний номер НОМЕР_1, синього кольору 1991 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2, номер шасі м НОМЕР_5, «ЗАЗ 11037», сірого кольору, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_3, номер двигуна НОМЕР_4, номер кузову у НОМЕР_6, нерухоме майно у вигляді кафе, зазначене літерою А, вбиральню літ. В, контрольно-пропускний пункт літ. «Ж», розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Відмовлено в задоволенні решти вимог про забезпечення позову.

ОСОБА_5, звернувся до суду із апеляційними скаргами на зазначені ухвали суду, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвали суду першої інстанції скасувати, постановити нові якою заяву задовольнити у повному обсязі.

Представник ТОВ «Автомобільний ринок» звернувся до суду із апеляційними скаргами на зазначені ухвали суду, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвали суду першої інстанції скасувати, постановити нові якою відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Судова колегія на підставі п. 3 ст. 312 ЦПК України, вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд, оскільки поставлене перед судом питання було вирішено з порушенням норм процесуального права.

Згідно ст.151 ЦПК України, суд може за заявою позивача вжити заходів забезпечення позову, але вони повинні випливати із суті заявлених позовних вимог. Забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В п.4 своєї Постанові "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" N 9, від 22.12.2006, Верховний Суд України роз'яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд оскаржуваною ухвалою наклав арешт на вказане в ухвалі рухоме та нерухоме майно відповідача, не встановивши його вартість. При цьому суд послався на принцип співмірності, однак в матеріалах справі відсутні докази щодо вартості вказаного майна, що належить відповідачеві.

За відсутності вказаних доказів неможливо перевірити чи співмірним є вид забезпечення позову з заявленими вимогами.

За таких обставин колегія суддів вважає, що без виконання п. 4 Постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" N 9, від 22.12.2006, Верховного Суду України та вказаних вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України неможливо вирішити питання забезпечення позову у даній справі.

Керуючись ст. ст.151-153, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний ринок» задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2015 року у цій справі скасувати, справу направити до того ж суду першої інстанції на повторний розгляд процесуального питання.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: