Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Голуб А. В. ,

при секретарі - Руденко Н. Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Біла Церква в залі суду №4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно (земельну ділянку),-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її дідусь ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складалася з: житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_3; земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:003:0036, на якій розташований зазначений будинок; частини квартири АДРЕСА_1; грошових заощаджень у АТ «Ощадбанк». Позивачка вказувала на те, що частину квартири АДРЕСА_2 успадкувала її тітка - відповідачка ОСОБА_3 за заповітом. Грошові заощадження у АТ «Ощадбанк» успадкували, як спадкоємці першої черги за законом, мати позивачки - відповідачка ОСОБА_2, та тітка позивачки - відповідачка ОСОБА_3 Житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_3 успадкувала позивачка, про що їй державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом і відповідні дані були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Позивачка вказувала на те, що вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці кадастровий номер :02:003:0036 площею 0,2500 га і вказана земельна ділянка належала покійному дідові позивачки на праві приватної власності на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯК №875653, цільовим призначення земельної ділянки є будівництво та обслуговування будинку, тобто будинку, який успадкувала позивачка. Позивачка посилалася на те, що вона зверталася до Третьої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на вказану земельну ділянку, однак їй було відмовлено, оскільки у заповіті на ім»я позивачки відсутні будь-які розпорядження щодо вищезазначеної земельної ділянки. Пози вачка вказувала на те, що земельна ділянка площею 0,2500 га, яка знаходилася у власності її діда, і на якій розташовані житловий будинок та надвірні будівлі, які позивачка успадкувала після діда, необхідна їй для обслуговування зазначеного будинку з надвірними будівлями, а тому право власності на цю земельну ділянку має перейти до неї. Позивачка просила в судовому порядку визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, кадастровий номер :02:003:0036 площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3

Позивачка в суді свої позовні вимоги уточнила та просила в судовому порядку визнати

за нею право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0036, площею 0,2500 га, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговуван ня жилого будинку, яка розташована: АДРЕСА_3

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 до суду не з"явилися, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду було надано їхні заяви про розгляд справи у їхній відсутності, у заявах відповідачки вказали, що позов вони визнають у повному обсязі та просили позов задовольнити.

У судовому засіданні 03.12.2014 року відповідачки ОСОБА_2, ОСОБА_3 позов визнавали та просили позов задовольнити.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Так, по справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Також встановлено, що позивачка по справі ОСОБА_1 являється онукою померлого ОСОБА_4, а відповідачки по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являються дочками померлого ОСОБА_4, що підтверджується поясненнями учасників процесу, копіями свідоцтв про народження сторін, копіями свідоцтв про одруження відповідачок.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_4 при житті зробив заповіт від 21.03.2009 року, який був нотаріально посвідчений державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори Довбах Н.П., та зареєстрований в реєстрі за №6-116. У вказаному заповіті зазначено, що на випадок смерті ОСОБА_4 зробив розпорядження: належний йому житловий будинок номер АДРЕСА_3 він заповідає ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також ОСОБА_4 при житті зробив заповіт від 24.04.2009 року, який був нотаріально посвідчений державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори Довбах Н.П., та зареєстрований в реєстрі за №6-254. У вказаному заповіті зазначено, що на випадок смерті ОСОБА_4 зробив розпорядження: належну йому частину квартири АДРЕСА_1 він заповідає ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На день смерті ОСОБА_4 перебував у шлюбі з ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про одруження.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається із копії спадкової справи № 603/10 Третьої Київської державної нотаріальної контори щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 ОСОБА_8 вича, із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до Третьої Київської державної нотаріальної контори звернулися: позивачка ОСОБА_1 19.10.2010 року, відповідачка ОСОБА_3 30.09.2010 року, та відповідачка ОСОБА_2 19.10.2010 року.

Також до вищевказаної нотаріальної контори 19.10.2010 року звернулася ОСОБА_7 із заявою в якій вказала, що від належної їй частини спадкового майна, що залишилася на день смерті ОСОБА_4 вона відмовляється, так як майно було особистою власністю померлого і на видачу свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя згідно ст. 63 СК України вона, як дружина померлого, не претендує. В заяві ОСОБА_7 також вказала, що на одержання свідоцтва про право на спадщину за законом ( згідно ст. 1241 ЦК України), вона не претендує, так як її частка у спадщині буде забезпечена за рахунок іншого майна.

22.01.2011 року державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_4 на ім»я його дочки ОСОБА_3 на спадкове майно, яке складається з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 . Вказане свідоцтво зареєстроване в реєстрі за №6-31. Наведене підтверджується копією вказаного свідоцтва.

02.12.2011 року державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори Даниленко О.О. видано свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_4 на ім»я його дочок ОСОБА_3, та ОСОБА_2 на 1/2 частку спадкового майна кожній, яке складається з грошових вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться на зберіганні у філії -Шевченківське відділення Ощадбанку №5441, ТВБВ №0125 м. Києва на рахунках: НОМЕР_1 (пенсійний+) - 8 504,63 грн., НОМЕР_2 - 6,29 грн., НОМЕР_3 - 0,22 грн., НОМЕР_4 - 3 485,60 грн., НОМЕР_5 - 0,02 грн., НОМЕР_6 - 316, 05 грн., що належали померлому на підставі Довідки №11-18/2552, виданої Філією - Головне управління по м. Києву та Київській області ВАТ «Державний ощадний банк України» 09.11.2010 року. Вказане підтверджується копіями зазначених свідоцтв.

12.08.2014 року державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_4 на ім»я його онуки ОСОБА_1 на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями номер АДРЕСА_3. Вказане свідоцтво зареєстроване в реєстрі за №1-375. Наведене підтверджується копією вказаного свідоцтва.

З копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що 12.08.2014 року за ОСОБА_8 було зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_3

Згідно до відповіді від 10.09.2014 року за №617/02-14 на заяву ОСОБА_1 від 10.09.2014 року завідувач Третьої Київської державної нотаріальної контори Мітрохіна В.Є. повідомила ОСОБА_1 про те, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2500 га, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 на її ім»я видано бути не може, оскільки в заповіті, посвідченому Третьої Київською державною нотаріальною контрою 21.03.2009 року, реєстровий № 6-116 відсутні будь-які розпорядження щодо вищезазначеної земельної ділянки.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті.

Судом встановлено, що 12.05.2010 року на ім»я ОСОБА_4 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №875653 площею 0,2500 га, яка розташована: АДРЕСА_3, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0036. Вказаний державний акт був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користу вання землею, договорів оренди землі за №05. Наведене підтверджується копією вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Так, відповідно до положень ч.1 ст. 377 ЦК України, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). А в ч. 2 цієї ж статті вказано, що розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Згідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до п. 18 п.п. "ґ" постанови Пленуму Верховного Суду України "Про прак тику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16. 04.2004 року №7 із змінами, вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що з 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право влас ності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільо вого призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р.

З тексту державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №875653, що виданий 12.05.2010 року ОСОБА_4, вбачається, що відповідно до рішення Розаліївської сільської ради від 23.11.2009 року №25-126, 25 сесії 5 скликання ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку, яка розташована: АДРЕСА_3 площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Згідно п. "г" ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Згідно до ч.ч.1,2 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. А в ч. 3 цієї ж статті зазначено, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслугову вання, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстанов люючим документом. Правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не склав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що за позивачкою необхідно визнати право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0036, площею 0,2500 га, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка розташована: АДРЕСА_3, оскільки позивачка ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку, відповідно до ст.ст. 328, 1299 ЦК України, набула права власності на житловий будинок АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.08.2014 року нотаріально посвідченого державним нотаріусом Третьої Київської державної нота ріальної контори ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі №1-375, а також позивачка здійснила реєстрацію цього права 12.08.2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а тому суд вважає, що до позивачки переходить право власності на земельну ділянку, на якій розміщений вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки цільове призначення всієї вищевказаної земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, і вказана земельна ділянка необхідна позивачці для обслуговування вказаного будинку та надвірних будівель.

На підставі викладеного та ст.ст. 328,377,1216-1218,1223,1225,1261-1265,1268-1270 ЦК України, ст.ст. 120,121,125,126 ЗК України, керуючись ст.ст.10,60,88,212-215,218 ЦПК Украї ни, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0036, площею 0,2500 га, цільове призначення земе льної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка розташована: АДРЕСА_3

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя А. В. Голуб