Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 225/40/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Челюбєєв Є.В.
№ провадження 22-ц778/3447/15 Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Стрелець Л.Г.,

суддів Гончар М. С.,

Каракуші К.В.,

при секретарі: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 04 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ДП «Дзержинськвугілля» про оскарження рішення комісії по трудових спорах, стягнення недоотриманих сум та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи до ВП «Шахта Північна» ДП «Дзержинськвугілля» про оскарження рішення комісії по трудових спорах, стягнення недоотриманих сум та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

В обґрунтування позову зазначав, що він з 01.12.1998 року по 15.09.2014 року працював на підприємстві відповідача.

15.09.2014 року був звільнений з займаної посади на підстав ст.38 КЗпП України за власним бажанням.

Зазначає, що при звільненні відповідач не провив з ним розрахунок по всім належним йому виплатам, а саме за роботу в надурочний час у підрозділі водовідливу дільниці електро-механічної служби з 01.03.2004 року по день звільнення з підприємства.

Вважає, що відповідач несе відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, тому повинен виплатити середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку.

З цих підстав, в грудні 2014 року він звернувся до комісії по трудових спорам з заявою про проведення неповного розрахунку при звільненні з підприємства.

За результатами розгляду трудового спору, комісія 16.12.2014 року ухвалили рішення, відповідно до якого йому було відмовлено в отриманні витребуваних ним документів, а також повідомлено, що рішення в частині виплати недоотриманих сум заробітної плати він отримає пізніше, так як для перевірки відповідних документів за 10 років необхідно багато часу.

Вважає, що комісія по трудовим спорам не по суті розглянула трудовий спір та прийняла необґрунтоване й невмотивоване рішення, яке є незаконним.

Сума заборгованості по оплату надурочних робіт складає 5 355 грн. 72 коп.

Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день розгляду справи станом на 06.02.2015 року складає 15 314 грн. 36 коп.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд визнати рішення комісії по трудовим спорам шахти «Північна» від 16.12.2014 року таким, що суперечить чинному законодавству та скасувати його, зобов'язати відповідача виплатити заборгованість по заробітній платі за роботу в надурочний час у розмірі 5 355 грн. 72 коп., та середній заробітком за весь час затримки розрахунку при звільнення у розмірі 15 514 грн. 36 коп.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 04 березня 2015 року позовні вимоги задоволені частково.

Визнано незаконним рішення комісії по трудових спорах ВП «Шахта Північна» ДП «Дзержинськвугілля» від 16.12.2014 року та скасовано його.

В задоволені інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74,76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки).

Учасники апеляційного розгляду - ОСОБА_3 та представник ДП „Дзержинськвугілля" в судове засідання не з'явилися. Апелянт ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції надіслав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, доводи апеляційної скарги підтримує.

Від ДП „Дзержинськвугілля надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких просять суд апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін .

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1,305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПКУ України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За положеннями ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянтом рішення суду оскаржується в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення недоотриманих сум та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що позивач ОСОБА_3 з 01 грудня 1998 року по 15 вересня 2014 року працював на шахті „Північна" та знаходився у трудових відносинах з державним підприємством "Дзержинськвугілля".

01 грудня 1998 року був прийнятий учнем котельних установок. 05 січня 1999 року був переведений електрослюсарем підземним IV розряду з повним робочим днем на підземних роботах, 12 грудня 2013 року був переведений машиністом підземних установок Ш розряду з повним робочим днем на підземних роботах.

15.09.2014 року позивач був звільнений з займаної посади на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням . При звільнені позивачу була виплачена заробітна плата в сумі 3255грн. 81 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_3 зазначав, що не згоден із нарахуванням заробітної плати, оскільки за період роботи на дільниці електро - механічної служби водовідливу не була врахована робота в надурочний час в об'єднану зміну та строками виплати заробітної плати при звільненні, позивач звернувся до комісії по трудових спорах за захистом своїх прав і інтересів. (а.с. 7-9).

Рішенням комісії по трудових спорах від 16.12.2014 року позивачу по справі було відмовлено в отриманні витребуваних ним документів та рекомендовано звернутися з даними вимогами до керівництва шахти, в частині проведення виплат роз'яснено, що рішення буде прийнято пізніше, посилаючись на тривалість вивчення та перевірку відповідних документів. У зв'язку з цим суд зазначає наступне.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, щодо стягнення недоотриманих сум та середнього заробітку за час затримки розрахунку суд першої інстанції виходив з того, що за ініціативою колективу дільниці електро - механічної служби водовідливу на ВП «Шахті Північна» з дозволу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) підприємства та керівництва шахти, було вирішено працівникам, які заступають в третю зміну продовжити працювати в четверту зміну без перерви між змінами.

При розгляді даного спору судом першої інстанції встановлено, що вказане об'єднання змін було обумовлено виключно в інтересах працівників, які не могли в нічний час з'явитися на роботу через відсутність транспорту і в той же час, яких такий графік змінності повністю влаштовував. При складанні графіку змінності враховувалася думка кожного працівника і в третю та четверту зміни визначали працівників, які виявили бажання працювати саме за таким графіком. Позивач також був задоволений таким графіком змінності, він особисто виявляв бажання працювати в третю та четверту зміни, так як це його повністю влаштовувало.

Проте, суд дійшов обґрунтованого висновку, що підприємство, дозволяючи працювати робітникам дві зміни підряд, допустило порушення трудового законодавства.

Між тим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що хоча і мало місце порушення трудового законодавства при дозволі робітниками працювати у дві зміни підряд, проте вказане порушення не є підставою вважати роботу в четверту зміну - надурочною з наступних підстав.

За змістом статті 62 КЗпП України надурочними вважаються роботи понад встановлену тривалість робочого дня (статті 52, 53 і 61).

З матеріалів справи, зокрема графіків змінності та табелів виходів робочого часу вбачається, що працівники працювали в третю та четверту зміни по шість годин в кожній зміні, тобто вони працювали в межах встановленої тривалості робочої зміни, а за тиждень, вони, як і інші працівники, відпрацьовували по п'ять змін, що складає 30 годин на тиждень.

Таким чином, що робота позивача на дільниці електро - механічної служби водовідливу на ВП «шахті Північна» у третю та четверту зміни підряд за період з березня 2004 року до часу його звільнення з підприємства не була роботою в надурочний час, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог в цій частині за недоведеністю.

Правильного висновку суд дійшов і відмовляючи у задоволенні позовних вимог, щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Оскільки, як зазначив суд в рішенні вказані вимоги є похідними від вимог про стягнення недорахованої заробітної плати, тому вони не підлягають задоволенню.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Отже висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, та підстав для його скасування колегія судів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 04 березня 2015 року в цій справі в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: