АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 686/4092/14-ц
Провадження № 22-ц/792/348/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Корніюк А.П.,

суддів: П'єнти І.В., Талалай О.І.,

з участю секретаря: Сацюк Г.О.

представника апелянта ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників третьої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ „Приватбанк" на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ПАТ КБ „Приватбанк", третя особа Перший міський відділ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції про звернення стягнення на предмет застави та виключення майна з-під арешту.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

В лютому 2014 року ОСОБА_5 звернувся із позовом і в обґрунтування вимог зазначав, що 27.11.2006 року між ним та відповідачем укладено договір позики, згідно умов якого останній отримав від позивача грошові кошти в сумі 10000 доларів США, що на час укладення договору було еквівалентно 55000 грн., про що складено відповідну розписку. Того ж дня, в забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним договором між сторонами укладено договір застави транспортного засобу, що належить відповідачу. Позивач зазначає, що на станом на 27.11.2011 року - на час спливу строку виконання зобов'язань за договором позики неповернута сума позики становила 5500 доларів США, яка на час укладення договору еквівалентна 30 250 грн. Тому, позивач просив суд визнати за ним право власності на належний відповідачу автомобіль марки „BMW 520", 1997 року випуску, сірого кольору, шасі НОМЕР_4, д.н. НОМЕР_1, який зареєстрований УДАІ УМВС України в Хмельницькій області, що є предметом застави згідно договору від 27.11.2006 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 20 травня 2014 року до участі в справі в якості третіх осіб залучено ПАТ КБ „Приватбанк" та Перший міський відділ ДВС Хмельницького міськрайуправління юстиції.

В ході розгляду справи представник ОСОБА_5 уточнив позовні вимоги та просив суд звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки „BMW 520", 1997 року випуску, сірого кольору, шасі НОМЕР_4, д.н. НОМЕР_1 вартістю 67 430,18 грн. відповідно до договору застави від 27.11.2006 року, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 за договором позики від 27.11.2006 року в сумі 5 500 доларів США, шляхом визнання права власності на автомобіль за ОСОБА_5 та відповідно до ч.6 ст. 56 Закону України „Про виконавче провадження" виключити зазначене майно з під арешту за матеріалами виконавчого провадження №15003817 від 04.09.2009 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 20.06.2014 року ПАТ КБ „Приватбанк" залучено до участі в справі в якості співвідповідача.

В липні 2014 року ПАТ КБ „Приватбанк" звернулось до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору застави недійсним, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторонами не дотримано встановленої законом форми укладення договору застави. Крім того, звернення ОСОБА_5 до суду лише в 2014 році свідчить про те, що на момент укладення договору позики між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 договору застави транспортного засобу не існувало. Тому, ПАТ КБ „Приватбанк" просило суд визнати договір застави від 27.11.2006 року недійсним.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 03.07.2014 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ПАТ КБ „Приватбанк", третя особа Перший міський відділ ДВС Хмельницького міськрайуправління юстиції про звернення стягнення на предмет застави та зустрічний позов ПАТ КБ „Приватбанк" до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору застави недійсним об'єднано в одне провадження.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 22.12.2014 року провадження у справі за зустрічним позовом ПАТ КБ „Приватбанк" закрито з підстав п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22 грудня 2014 року позов ОСОБА_5 задоволено. Звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль НОМЕР_2, вартістю 67 430,18 грн. в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 27.11.2006 року, що укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в сумі 5 500 доларів США, шляхом передачі вказаного транспортного засобу у власність ОСОБА_5 Виключено автомобіль НОМЕР_2 з-під арешту, що накладений постановою державного виконавця міського відділу ДВС Хмельницького міськрайуправління юстиції №2453/9-09 від 15.09.2009 року. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ „Приватбанк" вважає рішення суду незаконним, просить його скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що судом не застосовано правові норми, що підлягали до застосування та допущено неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи. Апелянт вказує, що в порушення вимог ч.1 ст. 15 Закону України „Про заставу" та ч.2 ст. 12 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" застава спірного рухомого майна у відповідності із договором застави від 27.11.2006 року не була зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а тому таке обтяження є нечинним у відносинах з третіми особами, натомість перший міський відділ ДВС Хмельницького міськрайуправління юстиції є обтяжувачем з вищим пріоритетом та має переважне право на звернення стягнення на спірний автомобіль, оскільки накладення арешту на спірне майно здійснено виконавчою службою в межах виконання судових рішень Хмельницького міськрайонного суду від 26.05.2009р. та від 11.08.2009р., що набрали законної сили. Крім того, апелянт зазначає, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам ст. 214 ЦПК України.

У засіданні апеляційного суду представник апелянта та представники третьої особи апеляційну скаргу підтримали і просять її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав і просить її відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_6 до суду не з»явилися, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право застави у ОСОБА_5 виникло відповідно до договору застави транспортного засобу з 27.11.2006 року, в той час, як постанова про накладення арешту на спірний автомобіль була винесена державним виконавцем 15.09.2009 року в рамках виконання виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_6 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором. Так як, державний виконавець не мав правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувача, який не є заставодержателем, а заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно, тому суд прийшов до висновку за необхідне виключити спірний автомобіль з-під арешту. І, оскільки ринкова вартість автомобіля є меншою ніж сума заборгованості за договором позики в розмірі 5 500 доларів США, тому звернув стягнення на предмет застави: автомобіль БМВ 520, р.н. р.н. НОМЕР_1, вартістю 67 430 грн. 18 коп. в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 2.11.2006 року в сумі 5 500 доларів США, що еквівалентно 86 731 грн. 53 коп. шляхом передачі його у власність заставодержателя.

Проте такий висновок суду не відповідає вимогам закону.

Встановлено, що 27.11.2006 року ОСОБА_6 оформлено довіренність, відповідно до якої довіритель уповноважує позивача ОСОБА_5, ОСОБА_7 розпоряджатися належним йому автомобілем НОМЕР_3 з розширеним переліком прав відносно зазначеного майна строком на п»ятдесят років з правом передовіри. (а.с.10).

Цього ж дня, 27.11.2006 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_5 надав відповідачу безвідсоткову позику в сумі 10 000 доларів США, які позичальник зобов'язувався повернути до 27.11.2011 року. Між цими ж сторонами укладено договір застави транспортного засобу автомобіля БМВ 520, 1997 року випуску, р.н. НОМЕР_1, яким забезпечувалося виконання зобов'язань за договором позики від 26.11.2006 року, що датований 27.11.2006 року. (а.с.12, 14-15).

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_6 взяті на себе зобов'язання позичальника виконував неналежним чином, повернувши частину позики в сумі 4500 доларів США. (а.с.16-17).

Також встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Хмельницького міськрайуправління юстиції від 15.09.2009 року №2453/9-09 при виконанні виконавчого листа №2-2674, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 11.08.2009 року на підставі рішення від 26.05.2009 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» 8942,41 доларів США та 718 грн. 57 коп. накладено арешт на 7 транспортних засобів в тому числі і на автомобіль БМВ 520, 1997 року випуску, р.н. НОМЕР_1. (а.с.58).

Згідно із ч.1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга статті 590 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

На підставі ст. 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Колегією суддів встановлено, що на час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції обтяження спірного рухомого майна на підстав договору застави від 26.11.2006 року вДержавному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстроване не було, натомість 23.06.2014 року було зареєстроване публічне обтяження на підставі постанови Першого міського відділу ДВС про арешт майна, в тому числі автомобіля БМВ 520, 1997 року випуску, р.н. НОМЕР_1. (а.с.84-85).

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 316, 317, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ „Приватбанк" задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 22 грудня 2014 року скасуати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ПАТ КБ „Приватбанк", третя особа Перший міський відділ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції про звернення стягнення на предмет застави та виключення майна з-під арешту відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Бондарчук В.В. Справа: №22ц/792/348/15

Доповідач - Корніюк А.П. Категорія: 19, 27