АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий в 1 інстанції
Доповідач - Савіна Г. О.
РІШЕННЯ Іменем України

20 січня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Савіної Г.О., суддів: Турік В.П., Братіщевої Л.А., при секретарі: Бондаренко І.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 червня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання дружини, про відшкодування 50% додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_4, який вона неодноразово змінювала та доповнювала, востаннє у лютому 2009 рокуі в обґрунтування своїх вимог зазначила, що від спільного проживання з відповідачем у неї є син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки відповідач має мінливий дохід, просила стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього сина 557 грн., до його повноліття, на її утримання 335 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку та стягнути з відповідача на її користь 50% документально підтверджених додаткових витрат на лікування та розвиток сина з травня по вересень 2008 року в сумі 2675 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від ЗО червня 2009 року позов задоволено частково. Відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі - 557 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на утримання непрацездатної дружини по 335 грн. щомісячно, починаючи з 26 червня 2008 року до 01.12.2010 року на користь ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 152,34 грн. -додаткових витрат на утримання дитини, що викликані особливими обставинами. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 102 грн. судового збору та 250 грн. інформаційно-технічного збору. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання дитини та часткового задоволення позову про відшкодування 50% додаткових витрат на утримання дитини і ухвалення нового рішення про задоволення цієї частини позову в повному обсязі, оскільки вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим, суд неповно та невірно з'ясував обставини по справі, які мають значення для правильного вирішення спору, хибно дійшов висновку про стабільний заробіток відповідача, не надав належної оцінки доказам позивача про додаткові витрати на утримання дитини.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, останній проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, позивач просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 557 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.

Відмовляючи позивачу в задоволенні вказаного позову, суд виходив із того, що відповідач працює водієм тролейбуса в КП «Міський тролейбус», отримує стабільний заробіток, тому відсутні підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, передбаченого ст. 184 СК України , а оскільки позивач змінити позовні вимоги відповідно до положень ст. 183 СК України не бажала, суд першої інстанції посилаючись на ст. 11 ЦПК України та враховуючи, що відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу сину, відмовив позивачу в задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. Однак з таким висновками суду погодитися не можна, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід , частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Керуючись ч. 1 ст. 184 СК України суд обгрунтовано зазначив ,що аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 557 грн. не підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина , оскільки ОСОБА_4 працює за трудовим договором та має постійний стабільний заробіток.

Однак, враховуючи, що позивач просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, обов'язок же батьків утримувати дитину закріплений у ст. 180 СК України , частиною З ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, тому колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови позивачу в задоволенні позову про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина слід скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення та у відповідності до ст. 183 СК України стягнути з відповідача на користь позивача щомісячно аліменти на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму визначеного на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття , починаючи стягнення з 26 червня 2008 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину , суд обґрунтовано та у відповідності до положень ст. 185 СК України зробив розрахунок цих витрат згідно наданих позивачем квитанцій на придбання ліків, які було призначено дитині лікарем і вірно визначив розмір цих витрат, 50% яких становить 152.34 грн. Судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні решти частини цього позову , оскільки позивач не надала суду доказів на підтвердження необхідності придбання перелічених нею продуктів харчування, одягу, предметів гігієни, іграшок, та ліків , які не було призначено у лікарями та те , що їх придбання нею викликано особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини , її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч.4 ст. 60 ЦПК України).

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що доводи позивача про те, що суд при вирішенні цієї частини позову порушив норми матеріального і процесуального права, безпідставні, а тому в цій частині рішення суду слід залишити без змін.

Інші доводи позивача викладені в апеляційній скарзі щодо додаткових витрат спростовуються матеріалами справи та обґрунтованими висновками суду, викладеними у рішенні .

В іншій частині рішення не оскаржено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду в частині відмови у позові про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення відповідно до п.4ч.1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.4 ч.І ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від ЗО червня 2009 року в частині відмови у позові про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/4 частині усіх видів його заробітку (доходу) , але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного на дитину відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 до його повноліття на користь ОСОБА_2, починаючи стягнення з 26 червня 2008 року. В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

З оригіналом згідно.

Суддя-доповідач: Г.О.Савіна