У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - Жовтневий відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про визнання виконавчого напису недійсним та таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом, у якому просили визнати недійсним та таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7

Свої вимоги обґрунтовували тим, що 27 травня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товриство «Укрсоцбанк») та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 71 000 тис. дол. США на строк до 26 травня 2023 року.

З метою забезпечення зазначеного кредитного договору 27 травня 2008 року між ними (позивачами) та банком було укладено договір іпотеки, згідно з яким вони передали в іпотеку належну їм на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

06 вересня 2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 було вчинено виконавчий напис № 2525, за яким звернуто стягнення на згадане вище жиле приміщення.

Позивачі посилались на те, що вище вказаний виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки всупереч Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» ПАТ «Укрсоцбанк» та нотаріусом на їх адресу не направлялись вимоги про усунення порушень умов кредитного договору.

Крім того, нотаріусом не було встановлено безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, та не враховано, що ними протягом усього часу заборгованість за кредитним договором сплачувалась.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 червня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що виконавчий напис вчинено з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема ст. ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками апеляційного суду.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди попередніх інстанцій з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про відмову в позові.

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав вважати, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити, рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді Н.А. Горелкіна

О.І. Євтушенко