Справа № 336/8236/14-ц
пр. № 2/336/157/2015
21 січня 2015 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді Наумова О.О.,
при секретарі Сергієнко С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,-
У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали на підставах, викладених в позові та наполягали на його задоволені. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, заяв з проханням розглянути справу за його відсутності або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від відповідача до суду не надходило (а.с.29-30, 31, 34, 51-52).
Представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, як органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, та просив розглядати справу за його відсутності (а.с.53, 54-55).
Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений i від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.224 та ч.5 ст.74 ЦПК України, суд, за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи і перевіривши їх наявними у справі письмовими доказами, заслухавши сторони, свідків, думку прокурора, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі встановлених обставин у справі та відповідним їм правовідносинам.
Статтями 10, 60 ЦПК України зазначено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а обов'язок подання доказів покладено на сторін, або інших осіб, що беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до п.2, 4 ч.1 ст.164 СК України, на які в обґрунтування позову посилається позивач, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.
Як роз'яснено п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач неналежним чином ставився до виконання своїх батьківських обов'язків, проживаючи окремо від доньки, не зустрічається з нею, не займався її вихованням, не надає коштів на її утримання, не цікавився її життя, здоров'ям.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (а.с.12).
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2007 року шлюб між сторонами розірвано, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 750 грн. з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.03.2007 року і до повноліття дитини (а.с.9).

Згідно довідки Шевченківського ВДВС № 853/13 від 06.08.2014 року, станом на 01.08.2014 року заборгованість за виконавчим листом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 складає 57 459,61 грн. (а.с.11).

Згідно довідки лікаря від 30.07.2014 року, батько не займається доглядом і лікуванням ОСОБА_3, 2003 р.н. (а.с.16).

Згідно довідки КЗ «Хортицький національний навчально-реабілітаційний багатопрофільний ценр» Запорізької обласної ради від 23.09.2014 року, вихованням учня 4-го класу ОСОБА_3, 2003 р.н. займається лише мати, батько не приймає участі у вихованні і житті дитини (а.с.17).

Згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, як органу опіки та піклування від 16.01.2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приділяє дитині належної уваги, не цікавиться його здоров'ям, розвитком та подальшою долею. Вихованням та утриманням дитини займається мати, тому позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним (а.с.54).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вона є подругою позивача більше 10 років. На протязі останніх п'яти років відповідача не бачила. Вихованням та забезпеченням дитини займається лише мати. Їй відомо, що відповідач зловживав спиртними напоями.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що вона є рідною сестрою позивача. Близько шести років батько не приймає участі у вихованні сина. Мати не перешкоджає у спілкуванні дитини з батьком.

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та утриманню сина і вважає за необхідне позбавити його батьківських прав по відношенню до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 76, 88, 169, 208-209, 212-215, 218,224-226 ЦПК України, ст.ст. 60,61 ЦК України, ст.ст. 150, 164, 165, СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя, актовий запис про народження № 63 від 22.01.2004 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_1, судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом десяти днів після отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Наумов