Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/2268/2014 Головуючий у 1-й інстанції - Оксюта Т.Г.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року задоволено позов ПАТ «КБ «Хрещатик» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - трьохкімнатну квартиру № 6, жилою площею 54,78 кв.м., загальною площею 104,89 кв.м., в житловому будинку АДРЕСА_1 у м. Києві, що належить на праві власності ОСОБА_2, і за рахунок коштів отриманих від реалізації на прилюдних торгах заставленого майна задовольнити вимоги ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» за кредитним договором № 034 - пп від 22 липня 2010 року в сумі 4 787 087 грн. 23 коп., з яких: строкова заборгованість за кредитом - 3 285 000 грн. 00 коп.; прострочена заборгованість по кредиту за період з березня по липень 2014 року - 932 000 грн. 00 коп.; прострочена заборгованість по відсоткам за період з березня по червень 2014 року - 420 602 грн. 60 коп.; заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам за липень 2014 року - 68 049 грн. ,67 коп.; пеня за прострочення сплати кредиту із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки - 61 251 грн. 51 коп.; пеня за прострочення сплати відсотків із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки - 20 183 грн. 45 коп.

Встановлено початкову ціну реалізації предмета іпотеки - трьохкімнатної квартири № 6, жилою площею 54,78 кв.м., загальною площею 104,89 кв.м., в житловому будинку АДРЕСА_1 у м. Києві, що належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» судовий збір в сумі 3 654 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивач не надав суду доказів, що договір іпотеки квартири зареєстрований у спосіб, передбачений Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Судом не взято до уваги те, що кредитний договір укладений на строк до 30 червня 2015 року і порушення основного зобов'язання, допущене відповідачкою, не змінило обсягу прав іпотекодержателя та не завдає йому збитків у розумінні ст. 22 ЦК України.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 22 липня 2010 року ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 034 - пп (з договорами про внесення змін: № 1 від 27 липня 2010 року та б/н ЗІ грудня 2013 року до даного договору), відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у вигляді відкличної не відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 4 400 000,00 грн., строком повернення до З0 червня 2015 року із щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19% річних.

Банк виконав своїх зобов'язання за договором, здійснивши видачу кредитних коштів, що підтверджується заявами на видачу готівки за №167 від 10 серпня 2010 року, №175 від 30 серпня 2010 року та №226 від 31 серпня 2010 року.

Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед банком, яка станом на 12 серпня 2014 року становить 4 787 087,23 грн.., з яких: строкова заборгованість за кредитом - 3 285 000 грн.; прострочена заборгованість по кредиту за період з березня по липень 2014 року - 932 000 грн.; прострочена заборгованість по відсоткам за період з березня по червень 2014 року - 420 602,60 грн.; заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам за липень 2014 року - 68 049,67 грн. , пеня за прострочення сплати кредиту із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки - 61 251,51 грн.,; пеня за прострочення сплати відсотків із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки - 20 183,45 грн.

Позивачем неодноразово направлялися відповідачу повідомлення, зокрема: за № 47/5-41-12/1562 від 25 березня 2014 року, за № 47/5-41-12/4114 від З0 липня 2014 року про термінове погашення заборгованості та з попередженням про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, проте вимоги банку відповідачем залишені без виконання, заборгованість не погашена.

З метою забезпечення виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором сторонами було укладено договір іпотеки № 226/034-пп від 03 серпня 2010 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 1485.

За вказаним договором відповідач передала в іпотеку позивачу нерухоме майно - трьохкімнатну квартиру №6, жилою площею 54,78 кв.м., загальною площею 104,89 кв.м., в житловому будинку АДРЕСА_1 у м. Києві.

Вказана квартира належить відповідачу на підставі договору купівлі- продажу від 17 червня 1999 року. Реєстрація права власності здійснена Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно 15 липня 2010 року в реєстрову книгу № д. 155-36, номер запису 41365.

Заставна вартість предмета іпотеки становить 1 545 000,00 грн.

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, просив постановити рішення, яким звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру № 6, жилою площею 54,78 кв.м., загальною площею 104,89 кв.м., в будинку АДРЕСА_1 у м. Києві, що належить на праві власності позичальнику ОСОБА_2, і за рахунок коштів, отриманих від реалізації на прилюдних торгах заставленого майна задовольнити вимоги ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» за кредитним договором № 034 - пп від 22.07.2010 року в сумі 4 787 087,23 грн.. Встановити початкову ціну реалізації предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем неналежно виконуються зобов'язання за кредитним договором від 22.07.2010 року, у зв'язку з чим станом на 12.08.2014 року ОСОБА_2 має заборгованість в сумі 4 787 087,23 грн., що відповідно до положень ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», підпункту 4.1. пункту 4 дітвору іпотеки № 226/034-пп від 03 серпня 2010 року дає право позивачу на задоволення вимог за рахунок переданого в іпотеку майна.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язання за кредитним договором порушене право позивача, яке підлягає судовому захисту в обраний позивачем та передбачений законом спосіб - шляхом звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи, вимогам закону та умовам договору сторін..

Доводи апеляційної скарги про те, що договір іпотеки, укладений сторонами 3 серпня 2010 року не був зареєстрований у передбачений законом спосіб, судова колегія відхиляє, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, договір іпотеки від 3 серпня 2010 року, що був укладений сторонами, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4, який діяв відповідно до чинного на час посвідчення законодавства, здійснивши державну реєстрацію, що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №28026961 від 3 серпня 2010 року та витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек за №28027016 від 3 серпня 2010 року (а.с. 145,146).

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач добросовісно виконувала зобов'язання за кредитним договором до березня 2014 року, що позбавляє позивача права звернути стягнення на предмет іпотеки, не ґрунтуються на матеріалах справи, з яких вбачається, що прострочена заборгованість відповідача станом на 12 серпня 2014 року становить за кредитом - 932 000 грн., по відсоткам - 420 602 грн. 60 коп.; по відсоткам липень 2014 року - 68 049 грн. 67 коп.; нарахована пеня за прострочення сплати кредиту- 61 251 грн. 51 коп.; пеня за прострочення сплати відсотків - 20 183 грн. 45 коп.

Наявність та розмір заборгованості відповідачем не заперечується.

Відповідно до ст. 33 ч. 1 Закону України «Про іпотеку» право у іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки виникає у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання.

Таке право позивача встановлено підпунктом 4.1. пункту 4 договору іпотеки № 226/034-пп від 03 серпня ї 0 року, а саме: іпотекодержатель набуває права на задоволення свої вимог за рахунок предмету іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань, забезпечених цією іпотекою, вони не будуть виконанні.

Та обставина, що передана позивачем в іпотеку квартира є її та її малолітньої дитини єдиним місцем проживання не є підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Порушень процесуального закону, які відповідно до ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, не встановлено.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: