Номер провадження: 22-ц/785/6505/15
Головуючий у першій інстанції Журавель П. І.
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Оверіної О.В., Таварткіладзе О.М.,

секретаря Книгиницького О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Банк „Київська Русь" на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 04 червня 2015 року, у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства „Банк „Київська Русь" про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

08.05.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ПАТ „Банк „Київська Русь" на його користь 666 грн. 25 коп. посилаючись на те, що товариство не виконало його доручення про переказ цих коштів двома платежами (422 грн. 65 коп. за квитанцією №0482 від 17.03.2015 року та 243 грн. 60 коп. за квитанцією №0496 від 17.03.2015 року) на адресу ДПІ у м. Іллічівську в Одеській області, та відмовляється повернути йому ці гроші.

ПАТ „Банк „Київська Русь" позовні вимоги не визнало посилаючись на те, що товариство визнане неплатежеспроможним, і примусове стягнення грошових коштів на користь позивача неможливе в силу вимог п.1ч.5ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», так як законом встановлений інший порядок повернення грошових коштів.

Рішенням Іллічівського міського суду від 04.06.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені у повному обсязі, так як ґрунтуються на законі і доведені наданими позивачем доказами. Суд стягнув з ПАТ „Банк „Київська Русь" на користь позивача 666 грн. 25 коп. і судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп..

Не погоджуючись з таким рішенням представник ПАТ „Банк „Київська Русь" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ „Банк „Київська Русь" подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати у зв'язку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі вказуючи, що правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2 у суду першої інстанції не було.

Сторони у справі про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд до відома не поставили. Справа розглянута за відсутності сторін у справі на підставі доказів, які містяться у справі.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за наступних підстав;

Відповідно до вимог п.1п.4ч.1ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки товариство не виконало доручення позивача і не перерахувало грошові кошти у загальному розмірі 666 грн. 25 коп. на адресу ДПІ у м. Іллічівську в Одеській області, воно зобов'язане повернути ці кошти замовнику.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, так як судом неповно встановлені обставини, що мають значення для розгляду справи і порушені норми матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно ст.1089 ЦК України, за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунках у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Положення цього параграфа застосовуються також до відносин, пов'язаних із перерахуванням грошових коштів через банк особою, яка не має рахунка у цьому банку, якщо інше не встановлено законом, банківськими правилами або випливає із суті відносин.

Статтею 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що містятьсу у розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговування банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься у цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Переказ коштів вважається завершеним з момента зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачу йому у готівковій формі - ст.30 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Приписами ст.1092 ЦК України визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення клієнта банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, як фізична особа, надав ПАТ „Банк „Київська Русь" доручення перерахувати його грошові кошти у розмірі 422 грн. 65 коп. і 243 грн. 60 коп. на рахунок ДПІ у м. Іллічівську в Одеській області, що підтверджується квитанцією №0482 від 17.03.2015 року та №0496 від 17.03.2015 року.

Відповідач у порушення ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» своєчасно доручення клієнта не виконав, та протягом операційного часу не зарахував вказані кошти на рахунок отримувача.

Вказані обставини визнані сторонами у справі.

Як вбачається з заперечень відповідача на позовну заяву ОСОБА_2 (а.с.17-19), Постановою Правління НБУ від 19.03.2015 року за №190 ПАТ „Банк „Київська Русь" було віднесено до категорії неплатоспроможних, та виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.03.2015 року було прийнято рішення за №61 про запровадження з 20.03.2015 року тимчасової адміністрації у ПАТ „Банк „Київська Русь" і призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у товаристві.

Як передбачено п.6ч.1ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у разі запровадження у банку тимчасової адміністрації, сплачені але не зараховані платежі, які не були відправлені банком, обліковуються на транзитних рахунках у банку та відшкодовуються у порядку черговості.

Отже, у зв'язку з визнанням відповідача неплатоспроможним, та у зв'язку з призначенням у товаристві тимчасової адміністрації відповідно до п.6ч.1ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та вказаних вище норм матеріального права, позивач правомочний захистити свої права на грошові кошти, передані ним відповідачу, лише відшкодуванням цих коштів у порядку черговості тимчасовою адміністрацією банку, оскільки у іншому випадку повернення грошов коштів не передбачене діючим законодавством.

Колегія суддів визнає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи відповідача, та в порушення вказаних вище норм матеріального права неправоміно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 незважаючи на те, що правових підстав для задоволення його вимог немає.

На підставі викладеного рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, так як вони не ґрунтуються на законі.

У відповідності до ч.5ст.88 ЦПК України, у зв`язку із ухваленням судом апеляційної інстанції нового судового рішення, судові витрати підлягають перерозподілу.

ОСОБА_2, як позивач у справах про захист справ споживачів, звільнений на підставі ч.3ст.22 Закону «Про захист прав споживачів» від сплати судового збору.

Оскільки судом відмовлено позивачу у задоволенні позову у повному обсязі судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.304, п.2ч.1ст.307, п.1п.4ч.1ст.309 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Банк „Київська Русь" - задовольнити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 04 червня 2015 року - скасувати.

Ухвали нове рішення:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства „Банк „Київська Русь" про стягнення грошових коштів у сумі 666 гривен 25 коп. - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на протязі двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Головуючий В.П.Фальчук

Судді: О.М.Таварткіладзе

О.В.Оверіна