Справа № 505/3862/15-ц
Провадження № 2/505/1821/2015
03.11.2015 року Котовський міськрайонний суд Одеської області
повна назва суду
в складі: головуючого - судді Драгомерецької К. П судді________________________________________
судді _______________________________________
при секретарі Марченко Н. Б.,
представника громадськості
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Котовськ Одеської області
справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АЛЬФА- БАНК
Про стягнення заборгованості за кредитним договором
Представник позивача у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, за місцем реєстрації повістки не отримала і до відділення зв'язку за отриманням судової повістки не з'явилася, у зв'язку з чим суд відповідно до ч.8 ст. 76 ЦПК України вважає відповідача повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає неявку відповідача у судове засідання неповажною, оскільки суд належним чином сповістив відповідача про явку до суду.
Згідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки у судове засідання відповідача, належним чином сповіщеного та який не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних в справі доказів (ч. 4 ст. 169 ЦПК України), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
Згідно п. 2.4. кредитного договору цільове використання та порядок надання кредиту кредит надається шляхом безготівкового перерахування грошових коштів для погашення заборгованості за іншими кредитними договорами та на власні потреби.
Пунктом 2.6 кредитного договору передбачений порядок повернення кредиту та сплати процентів, а саме, платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором здійснюються щомісячно рівними частинами у сумах та в термі, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є Додатком №1 до договору та його невідємною частиною.
Згідно п.4. кредитного договору в разі невиконання чи несвоєчасне виконання позичальником своїх зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом та/або сплати комісії, якщо сплата таких комісій передбачена Розділами№№1,2 кредитного договору та/або інших платежів за цим договором, позичальник зобовязаний сплатити банку наступні штрафні санкції: за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або інших платежів за кредитним договором сплатити банку штраф у розмірі 50 грн. за кожне допущено позичальником прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу, та 150 грн. за кожен наступний прострочений поспіль платіж до повного повернення позичальником простроченої заборгованості за кредитним договором.
Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний повернути банку кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію, у випадку якщо сплата комісій передбачена умовами Розділу №1 кредитного договору та інші платежі, що визначені цим договором частинами у терміни, що визначені сторонами відповідно до Договору, також належним чином виконати інші зобовязання, викладені в Договорі.
У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» судовий збір в розмірі 971 (дев'ятсот сімдесят одна) грн. 04 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подано до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили протягом десяти днів з дня отримання відповідачем його копії та у випадку якщо ним не було подано до суду першої інстанції у встановлені ст. 228 ЦПК України строки заяви про його перегляд.
Суддя К.П. Драгомерецька