У Х В А Л А

25 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

суддів:Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Сеніна Ю.Л., -
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про захист честі, гідності і ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просив визнати інформацію, розповсюджену щодо нього, неправдивою та такою, що порушує його честь, гідність та ділову репутацію, такою що завдала йому моральної шкоди та фізичних страждань, зобов'язати відповідачів видалити зазначену інформацію з мережі Інтернет та спростувати її через засоби масової, стягнути з відповідачів кошти за завдану моральну шкоду.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 12 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 24 лютого 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на вказані рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду відмовлено.

16 червня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд вищезазначеного судового рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на підставі пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України.

Оскільки ОСОБА_4 для прикладу наявності підстави для подання заяви, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, посилався на постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», то ухвалою Верховного Суду України від 18 червня 2015 року заяву ОСОБА_4 про перегляд вказаного судового рішення було залишено без руху та надано заявникові строк для усунення недоліків.

14 липня 2015 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_4 про усунення наведеного вище недоліку. Одночасно у цій заяві порушується питання про скасування ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2015 року й ухвалення нового судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статті 277 ЦК України;

неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статті 277 ЦК України. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843047/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на:

ухвалу судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 листопада 2013 року у справі про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації;

постанову Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 4 лютого 2015 року у справі про спростування відомостей, що принижують честь, гідність та ділову репутацію, відшкодування моральної шкоди.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що оціночним судженням, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості (частина друга статті 30 Закону України «Про інформацію»). Визначаючи характер указаної інформації, суди зробили висновок, що в цьому разі розповсюджена щодо позивача інформація не містила фактичних даних про його особу та полягала в оціночних судженнях авторів щодо ОСОБА_4, а коментарі до вказаної інформації були лише критикою та вираженням громадських поглядів щодо особи позивача.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 листопада 2013 року, що надана заявником як приклад, суд касаційної інстанції задовольнив вимоги позивача. При цьому суд, застосовуючи правові приписи, закріплені в частині другій статті 30 Закону України «Про інформацію», визначив, що поширена щодо позивача інформація містила фактичні дані, а не оціночні судження, та була недостовірною.

Порівняння змісту указаного для прикладу судового рішення зі змістом судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Проте ухвала суду касаційної інстанції від 20 квітня 2015 року, яка є предметом перегляду, такою не є. Перегляд судових рішень з підстав, зазначених заявником, законом не передбачений.

Ураховуючи наведене, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, встановлена пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, також відсутня.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 4 лютого 2015 року відмовлено в задоволенні заяви заявника про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції, оскільки наведені заявником судові рішення не є прикладам неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Таким чином, порівняння змісту постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 4 лютого 2015 року зі змістом ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2015 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеному у вказаній постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, зокрема статті 277 ЦК України.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про захист честі, гідності і ділової репутації та відшкодування моральної шкоди за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2015 року з підстав, передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України відмовити.

Заяву в частині перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, повернути ОСОБА_4.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко Ю.Л. Сенін