Справа №642/5537/15
Провадження № 2/642/1354/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2015 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Скляренка С.О., при секретарі Длужинській Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2. в якій просить стягнути з останнього на його на користь грошові кошти в сумі 295 939,69 грн. в рахунок зробленого ним капітального ремонту житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: м. Харків, вул.. Ленінградська, 15, який належить відповідачу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку з надвірними будівлями по вул.. Ленінградській, 15, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 24.12.2011 р. 2-ою ХДНК, р. №2-618. На момент прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину вказаний житловий будинок перебував в жахливому стані та потребував капітального ремонту. Вартість вказаного житлового будинку разом з надвірними будівлями по вул.. Ленінградській, 15 м. Харків станом на грудень 2011 року склала 26689,00 грн., відповідно до вказаної суми отриманого спадкового майна. На початку 2012 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, враховуючи наявність родинних відносин між дружиною позивача ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2, а також постійне проживання відповідача разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 за іншою адресою в с.Баранівка Золочівського району та неможливість здійснення капітального ремонту спадкового майна через невеликий дохід, була досягнута домовленість про здійснення ОСОБА_1 капітального ремонту вказаного будинку за свій рахунок, та після виготовлення необхідних приватизаційних документів на землю, а також оформлення інших документів на даний будинок буде здійснено подальше переоформлення вказаного будинку на позивача, а саме укладення договору довічного утримання (догляду) між позивачем та відповідачем. На виконання вказаної домовленості відповідачем ОСОБА_2 у лютому 2012 року було зареєстровано у вказаному будинку по вул.. Ленінградській, 15 м. Харків позивача, ОСОБА_3 та дитину позивача ОСОБА_5, а в 2013 році у вказаному будинку було здійснено реєстрацію ще новонародженого сина позивача ОСОБА_6 Також на виконання вказаної домовленості про підготування документів для відчуження житлового будинку по вул.. Ленінградській, 15 м. Харків, а також з метою обслуговування вказаного нерухомого майна , відповідачем було надано відповідну довіреність 15.02.2014 року, яка була посвідчена нотаріально на ім'я позивача. На виконання вказаної домовленості позивачем за свій рахунок протягом 2012 -2014 року здійснено капітальний ремонт житлового будинку разом з надвірними будівлями по вул.. Ленінградській, 15 м. Харків. Станом на 26.05.2015 року вартість відремонтованого домоволодіння по вул.. Ленінградській, 15 в м. Харкові вже становить 297101,00 грн. Згідно розрахунків позивача вартість грошових коштів, витрачених ним на ремонт вказаного житлового будинку разом з надвірними будівлями, в цілому склала 295939,69 грн. Відповідач в травні 2015 року відмовився далі виконувати спільну домовленість про укладення договору відчуження або добровільно повертати затрачені грошові кошти на ремонт будинку та надвірних споруд.

В судове засідання позивач та його представник зявилися, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, дали пояснення, аналогічні позовним вимогам.

Відповідач в судове засідання також зявився, проти задоволення позовних вимог заперечував повністю, зазначивши, що ніякої домовленості про укладення будь-якого договору відчуження житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: м. Харків, вул.. Ленінградська, 15 на імя позивача не існувало.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, перевіривши матеріали справи, встановив наступні факти.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24.12.2011 р. 2-ою ХДНК, р. №2-618 ОСОБА_2 є власником житлового будинку з надвірними будівлями по вул.. Ленінградській, 15 після смерті батька ОСОБА_2, який помер 21.04.2001 року. Даний факт також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №32733841 від 29.12.2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.02.2014 року ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 зареєструвати на його імя право власності на належний ОСОБА_2 житловий будинок №15 по вул.. Ленінградській в м. Харкові з господарськими будівлями та спорудами, підготувати документи для відчуження зазначеного будинку, а також представляти інтереси щодо обслуговування цього нерухомого майна.

Відповідно до висновку ТОВ «Лекстатус груп», що має сертифікат субєкта оціночної діяльності, станом на 26.05.2015 року вартість відремонтованого домоволодіння по вул.. Ленінградській, 15 в м. Харкові становить 297101,00 грн.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує наявністю домовленості між ним та відповідачем про те, що останній відчужить на його імя житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: м. Харків, вул.. Ленінградська, 15, і на виконання якої відповідач зареєстрував у вказаному будинку позивача, його дружину та двох дітей, а також оформив нотаріально вищевказану довіреність на імя позивача.

Відповідно до ст.. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

На підтвердження розміру витрачених позивачем коштів на відновлення будинку протягом 2012 -2014 років ним надано чеки та квитанції, накладні про замовлення, виконання робіт, а також придбання будівельних матеріалів.

При оцінці зазначених доказів, суд відзначає, що самі по собі реєстрація позивача з родиною за вказаною адресою та оформлення довіреності від імені відповідача 15.02.2014 року не свідчать про наміри ОСОБА_2 відчужити належний йому будинок з надвірними спорудами ОСОБА_1, як і надані ОСОБА_1 чеки та накладні, в деяких з них відсутні жодні дані про отримувача товару та послуг.

Доводи позивача про те, що відповідач відмовився далі виконувати спільну домовленість про укладення будь якого договору відчуження , а також відмовився добровільно повертати затрачені кошти на ремонт будинку та надвірних споруд суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем не надано жодних доказів, яки б підтверджували таку домовленість між сторонами.

За таких обставин, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, доводи і заперечення сторін, суд приходить до висновку щодо недостатності правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки не доведені обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог, не надано належних та достатніх доказів в обґрунтування цих вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст., - 22, 1166 ЦК УКраїни

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів відмовити за недостатністю доказів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя С.О. Скляренко