Справа № 159/4838/14-ц
Провадження № 2/159/25/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 22 січня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Миронюка М.Г.

з участю секретаря Посполітак Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Ковельське РВ УДМС України у Волинській області про надання дозволу на виготовлення проїзного документу для виїзду за кордон та дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Ковельське РВ УДМС України у Волинській області про надання дозволу на виготовлення проїзного документу для виїзду за кордон та дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька.

В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просить дозволити їй виготовити дитячий проїзний документ для виїзду за кордон неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки смт. Голоби Ковельського району Волинської області без згоди батька ОСОБА_2 та надати дозвіл на багаторазові короткочасні тимчасові виїзди за межі України до Італії (у тому числі транзитом через країни Шенгенської зони) та на зворотні в'їзди на територію України неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки смт. Голоби Ковельського району Волинської області без згоди батька ОСОБА_2 у супроводі її матері ОСОБА_1 строком на два роки з дня набрання рішення суду законної сили.

Обґрунтовує свою вимогу тим, що в даний час вона проживає в Італії на законних підставах, маючи довідку та карту на проживання. З відповідачем шлюб розірваний і дочка ОСОБА_3 проживає в Україні з батьком. Вона працюючи в Італії забезпечена житловим приміщенням для проживання, проживає на території муніципалітету АДРЕСА_1. Працює офіційно, на підставі Договору на перебування з метою роботи по найму, укладеного та зареєстрованого у відділі реєстрації іноземців м. Мілан. Отримує стабільну заробітну плату. Щомісячно пересилає кошти на утримання неповнолітньої доньки у сумі, еквівалентній від 50 до 150 евро. Повністю забезпечує дитину одягом, взуттям, засобами гігієни, необхідною та бажаною у її віці технікою ( мобільний телефон, планшет), частково - продуктами, передаючи щонеділі необхідні речі з Італії на Україну. Відтак має можливість забезпечити належний розвиток та оздоровлення дитини за кордоном. Оздоровлення дитини в умовах морського та гірського клімату відповідає інтересам неповнолітньої дитини.

Позивачка вважає, що чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки згоди на виїзд за кордон дочки ОСОБА_3 батько дитини ОСОБА_2 не надає, то вона звернулась з позовом в суд.

Представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги позивачки підтримала повністю, просить позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві про уточнення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 позов визнали частково, відповідач вважає, що він дозволяє позивачці забрати дочку ОСОБА_3 до себе в Італію , але лише на два тижні протягом літніх канікул.

Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Ковельське РВ УДМС України у Волинській області про надання дозволу на виготовлення проїзного документу для виїзду за кордон та дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька слід задовольнити частково та дозволити ОСОБА_1 виготовити дитячий проїзний документ для виїзду за кордон неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки смт. Голоби Ковельського району Волинської області без згоди батька ОСОБА_2 і надати їй дозвіл на багаторазові короткочасні тимчасові виїзди за межі України до Італії (у тому числі транзитом через країни Шенгенської зони) та на зворотні в'їзди на територію України неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки смт. Голоби Ковельського району Волинської області без згоди батька ОСОБА_2 у супроводі її матері ОСОБА_1 строком на один рік з дня набрання рішення суду законної сили.

Як встановлено в судовому засіданні згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 05.08.2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ковельському району реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області ОСОБА_3, народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Голоби Ковельського району і її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що є сторонами у справі.

Згідно свідоцтва про одруження серіїНОМЕР_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 одружились 06.06.2004 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 9.

Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 26.08.2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Позивачкою ОСОБА_1 надано суду письмові докази про те, що вона працюючи в Італії забезпечена житловим приміщенням для проживання, проживає на території муніципалітету АДРЕСА_1 і працює офіційно, на підставі Договору на перебування з метою роботи по найму, укладеного та зареєстрованого у відділі реєстрації іноземців м. Мілан, та отримує заробітну плату.

Відповідно до вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно з частиною 2 статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Підпунктом 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідченої копії, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: коли другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджує запис про батька у свідоцтві про народження дитини, і він відсутній у пункті пропуску; коли у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким прямує громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі є відповідний запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік в дипломатичному представництві України за кордоном; у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері).

Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечує проти позову та згідний ОСОБА_1 надати дозвіл на багаторазові короткочасні тимчасові виїзди за межі України до Італії та на зворотні в'їзди на територію України неповнолітньої дочки ОСОБА_3 без його згоди у супроводі її матері ОСОБА_1 строком на два тижні протягом літніх канікул .

Відповідно до статті 141 ЦПК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Тому, суд вважає, що вимоги позивачки є підставними і вона зобов'язана і має право брати участь у вихованні дочки та особисто спілкуватися з дочкою, в тому числі має право на багаторазові короткочасні тимчасові виїзди з дочкою за межі України до Італії та на зворотні в'їзди на територію України, а відповідач повинен сприяти цьому і не перешкоджати спілкуванню матері і дочки, оскільки відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Ковельське РВ УДМС України у Волинській області про надання дозволу на виготовлення проїзного документу для виїзду за кордон та дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215,218 ЦПК України, на підставі ст. ст. 135, 141, 157 СК України, ч.2 статті 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", підпункту 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Ковельське РВ УДМС України у Волинській області про надання дозволу на виготовлення проїзного документу для виїзду за кордон та дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька задовольнити частково.

Дозволити ОСОБА_1 виготовити дитячий проїзний документ для виїзду за кордон неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки смт. Голоби Ковельського району Волинської області без згоди батька ОСОБА_2 та надати дозвіл на багаторазові короткочасні тимчасові виїзди за межі України до Італії (у тому числі транзитом через країни Шенгенської зони) та на зворотні в'їзди на територію України неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки смт. Голоби Ковельського району Волинської області без згоди батька ОСОБА_2 у супроводі її матері ОСОБА_1 строком на один рік з дня набрання рішення суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27 листопада 2015 року.

Головуючий:М. Г. Миронюк