Справа № 502/3005/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Тюміна О.Г. , при секретарі Ботнар А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія цивільну справу за позовом

Кілійської районної державної адміністрації Одеської області до

ОСОБА_1

про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання

ВСТАНОВИВ

12 грудня 2014 року Кілійська районна державна адміністрація Одеської області звернулась до Кілійського районного суду Одеської області із зазначеним позовом до відповідача. Представник позивача, який надав заяву про підтримку позову та розгляд справи за його відсутності , зазначає в позові , що відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. Мати дитини - ОСОБА_3, перебуває на лікуванні в Кілійському туберкульозному диспансері з діагнозом : туберкульоз легенів інфільтративний , за станом здоров'я займатися вихованням малолітньої дитини не може. Малолітня ОСОБА_2 була влаштована до Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини терміном на шість місяців за заявою батьків на підставі розпорядження голови Кілійської райдержадміністрації від 13.05.2013 року № 163 в зв'язку з тим, що мати за станом здоров'я не може займатися вихованням дитини, батько ніде не працює , в сім'ї важке матеріальне становище. Термін перебування дитини в будинку дитини двічі було продовжено за заявами батьків в зв'язку з відсутністю умов для її виховання в сім'ї. Батьку дитини ОСОБА_1 було роз'яснено його обов'язок приймати активну участь у вихованні дитини, цікавитися станом здоров'я та долею. Також його було попереджено про відповідальність за ухилення від виховання дитини, але за час перебування дитини в спеціалізованому закладі, тобто з 05.06.2013 року , батько жодного разу не відвідав дочку , не цікавився її долею. Житлово-побутові умови за місцем проживання батька задовільні, але умов для повернення маленької дитини додому не створено. В зв'язку з зазначеним , на підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дочки, яку передати органу опіки та піклування, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти.

Представник позивача Сорокіна Л.В., представник служби у справах дітей Ухаркіна Н.М. та прокурор Порущенко Є.В. надали заяви про підтримку позову та розгляд справи за їх відсутності. .

Відповідач в судове засідання не прибув , надав заяву про згоду з позовом в частині позбавлення його батьківських прав та про розгляд справи за його відсутністю. Проти стягнення аліментів заперечує.

Дослідивши докази , надані сторонами у справі, та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог , суд вважає позов обґрунтованим та таким , що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати , батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав у випадках , передбачених частиною 1 цієї статті , в тому числі якщо вона не забрала дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявила щодо неї батьківського піклування, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», (п.16), особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновідомих норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язками . Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимоги позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 17 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції , відповідач є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Про народження зроблено відповідний актовий запис № 190 від 17.07.2012 року.

Згідно інформації КБУ «Кілійська центральна районна лікарня» за вих. № 1840 від 13.12.2013 року хвора ОСОБА_3, 1979 р.н. знаходиться на лікуванні в Кілійському тубвідділенні с діагнозом : А-15, МРТБ (ІV-13) обох легенів інфільтративний. МБТ (+) Висновок ЛКК : хвора ОСОБА_3 за станом здоров'я доглядати за дітьми не може по епідеміологічним показникам протягом 1 року.

Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації № 153 від 13.05.2013 року малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на прохання її батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_1 влаштовано до будинку дитини терміном на шість місяців на повне державне забезпечення.

Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації № 25 від 24.01.2014 року продовжено термін перебування малолітньої ОСОБА_2 в будинку дитини на шість місяців на повному державному забезпеченні.

Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації № 239 від 20.06.2014 року продовжено термін перебування малолітньої ОСОБА_2 в будинку дитини на шість місяців на повному державному забезпеченні.

Згідно Акту № 02/26-32 від 17 липня 2014 року , складеного комісією Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини , малолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебуває на повному державному забезпеченні в Будинку дитини , з 05.06.2013 року по теперішній час , ніхто не відвідував , не цікавився станом здоров'я , її моральним та духовним розвитком , тобто батьки самоусунулись від її виховання та утримання.

Згідно обстеження житлово - побутових умов сім'ї відповідача від 26.04.2013 року, 24.10.2013 р., 28.01.2014 р., 27.06.2014 р. , 26.11.2014 р. встановлено , що відповідачем не створено необхідних умов для проживання малолітньої дитини.

Рішенням виконкому Шевченківської сільської ради № 89 від 27 листопада 2014 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Наявність обставин , що є підставами позбавлення батьківських прав , передбачених ст. 164 СК України , повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами : свідоцтвом про народження дитини , розпорядженнями райдержадміністрації про влаштування дитини в дитячий будинок на повне державне забезпечення , висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, інформацією установи охорони здоров'я про неможливість виконання матерю дитини своїх обов'язків в зв'язку зі станом здоров'я, Актом Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини про те, що за час знаходження в ньому дитини батько жодного разу не відвідувала його. Таким чином, в судовому засіданні встановлена наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав , передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 180,183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття , частка заробітку, (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом, але відповідно до ч.2 ст. 182 СК України не може бути меншою ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого діючим Законом України „Про державний бюджет". Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

В зв'язку з невизначеністю стягувача аліментів , позовна вимога в частині їх стягнення підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Панова Меленковського р-ну Володимирської області , гр-на України , батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

Малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передати органу опіки та піклування.

Позовну вимогу про стягнення з відповідача аліментів залишити без задоволення.

Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, або з дня отримання копії рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. Г. Тюмін