АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/897/14-ц Головуючий в 1-й інстанції Провадження № 22ц/774/146/к/15 Строгова Г. Г.
Категорія 59 (1) Доповідач - Соколан Н. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Соколан Н. О.

суддів: - Бондар Я. М., Зубакової В. П.,

при секретарі: Трофименко О. О.

за участю: позивача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Управління Держземагенства Криворізького району Дніпропетровської області, Реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Пріма-КР", про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із суміжним землекористувачем,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_6, Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Управління Держземагенства Криворізького району Дніпропетровської області, Реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Пріма-КР", про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із суміжним землекористувачем, яка ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2014 року була залишена без розгляду за заявою представника позивача.

16.10.2014 року представник відповідача ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про відшкодування на користь відповідача ОСОБА_6 понесених нею судових витрат в сумі 1750 грн.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2014 року заяву представника відповідача задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 витрати на оплату правової допомоги 1 337,43 грн. В задоволенні іншої частини вимов відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_4 просить ухвалу суду скасувати та відмовити відповідачу у задоволенні його вимог щодо відшкодування витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що позивач просив залишити позов без розгляду, одночасно подавши аналогічну позовну заяву; суд не зверну уваги на те, що згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України, відповідач може пред'явити позов до позивача лише у разі необґрунтованих дій останнього.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_6 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 березня 2014 року ОСОБА_4 подав до суду позовну заяву про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із суміжним землекористувачем, яку в подальшому неодноразово уточнював.

Ухвалою від 17 жовтня 2014 року позовну заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду.

16 жовтня 2104 року представник відповідача ОСОБА_7 подав до суду заяву про стягнення з позивача ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_6 судових витрат.

Висновок районного суду щодо задоволення вимог відповідачки про стягнення на її користь витрат на правову допомогу, колегія суддів вважає обґрунтованим та таким, що відповідає матеріалам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача ОСОБА_7 надавав відповідачу ОСОБА_6 правову допомогу на підставі договору про надання правової допомоги від 29.04.2014 року (а.с. 38). При цьому ОСОБА_6 оплатили його послуги на загальну суму 1750 грн., що підтверджується оригіналами квитанцій № 748719 від 29.04.2014 року та № 748720 від 29.05.2014 року та 748721 від 24.09.2014 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскільки витрати на правову допомогу представника відповідача ОСОБА_7 є судовими й документально підтвердженими, тому у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з позивача ОСОБА_4

Згідно ст. 84 ЦПК України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, визначаючи розмір судових витрат на правову допомогу, правильно виходив з положень Постанови Кабінету Міністрів України "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" від 27.04.2006 р. № 590.(надалі Постанова).

Згідно з вказано Постановою витрати, пов'язані з правовою допомогою сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не можуть перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, не можуть перевищувати 50 % розміру мінімальної заробітної плати за сукупність дій, необхідних для розгляду справи.

Суд першої інстанції правильно врахував, що адвокатом ОСОБА_7 були вчинені дії, необхідні для розгляду справи. Тому за вказані дії граничний розмір за вищевказаною Постановою суд правильно нарахував 1337,43 грн.

Отже, колегія суддів вважає, що судом правильно стягнуто на користь відповідачки ОСОБА_6 з позивача витрати на правову допомогу, пов'язані з розглядом справи у сумі 1337,43 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач звернувся до суду на законних підставах, в порушення вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не підтверджені належними доказами, а тому не можуть бути прийнятими до уваги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, а рішення суду підлягає залишенню без змін на підставі ч. 1 ст. 308 ЦПК України в зв'язку з відповідністю висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, ч. 1 ст. 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: