Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/3166/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Бартащук Л.П.
Доповідач - Кабанченко О.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства КомерційнийБанк «ПриватБанк» - Шуліки Аліни Володимирівни на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року частково задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення.

В рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №CVKCLON02760 від 28 листопада 2012 року в сумі 234 654 грн. звернуто стягнення на предмет застави:

автомобіль Yougi, модель: ZGT 6710, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_4;

автомобіль Yougi, модель: ZGT 6710, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_5;

автомобіль Yougi, модель: ZGT 6710, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер: НОМЕР_6,

які належать на праві власності ОСОБА_4 шляхом продажу вказаних автомобілів ПАТ КБ «ПриватБанк» з аукціонів (публічних торгів).

Зобов'язано ОСОБА_4 передати ПАТ КБ «ПриватБанк» комплекти ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів: автомобіля Yougi, модель: ZGT 6710, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_4; автомобіля Yougi, модель: ZGT 6710, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_5; автомобіля Yougi, модель: ZGT 6710, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер: НОМЕР_6.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації у встановленому порядку заставленого майна, задовольнити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором №CVKCLON02760 від 28 листопада 2012 року у розмірі 234 654 грн. та судових витрат в сумі 3 050,17 грн.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить змінити рішення суду в частині відмови в задоволені позовних вимог стосовновизначення способу звернення стягнення на предмет застави, визначивши спосіб звернення стягнення - шляхом продажу автомобілів ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені ОСОБА_4договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям заставлених автомобілів з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Вважає, що рішення суду про відмову у позові в частині зазначеного способу реалізації заставленого майна не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не було враховано положення ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Закону України «Про заставу», якими встановлено право сторін договору самим обрати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору. Посилається на те, що відповідач не виконує зобов'язань за договором та не здійснює жодних дій щодо сприяння банку в реалізації його права на продаж заставленого майна, а своїм рішенням суд незаконно позбавив ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" права реалізувати заставлене майно з метою погашення заборгованості за кредитом.

У судове засідання апеляційного суду відповідач не явився в четвертий раз, про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання у встановленому законом порядку.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 28 листопада 2012 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір №CVKCLON02760, за яким відповідачу надано кредит в розмірі 234 654 грн. на такі цілі: 196 740 грн. - на купівлю автомобілів, 37 914 грн. - на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23,00 % на рік на суму заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 15 листопада 2017 року (а.с. 7-10).

Банк свої зобов'язання виконав, надавши грошові кошти відповідачу.

Відповідач зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами ї строки і в порядку встановлені кредитним договором, проте, придбавши транспортні засоби, кредит своєчасно не повертає, проценти за користування ним не сплачує, що призвело до утворення заборгованості за Кредитним договором.

Згідно наданого позивачем розрахунку та виписки по рахунку позичальника ОСОБА_4 за період часу з 28 листопада 2012 року по 10 квітня 2014 року заборгованість відповідача за договором складає 305 016,80 грн., з яких:

202 182 грн. 70 коп. - заборгованість за кредитом;

59 132 грн. 97 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

28 224 грн. 14 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором;

Відповідно до умов кредитного договору, банком нараховані штрафи:

1 000 грн. - штраф (фіксована частина);

14 476 грн. 99 коп. - штраф (процентна складова).

З метою забезпечення виконання відповідачем умов Кредитного договору 28 листопада 2012 року сторони уклали Договір застави автотранспорту, за яким предметом застави є транспортні засоби, що належать на праві власності ОСОБА_4:

автомобіль Yougi, модель: ZGT 6710, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_4;

автомобіль Yougi, модель: ZGT 6710, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_5;

автомобіль Yougi, модель: ZGT 6710, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер: НОМЕР_6,

Пунктом 21 Договору застави передбачається звернення стягнення на предмет застави у випадках передбачених п.п. 15.6., 15.8.1, 15.8.2, 15.8.3., 15.8.9, яке здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього договору.

Відповідно до п. 22 Договору застави заставодержатель має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет застави:

- передача предмету застави у власність заставодержателю в рахунок виконання забезпеченим предметом застави зобов'язання;

- продаж заставодержателем предмету застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншого особою - покупцем або на публічних торгах.

27 січня 2014 року позивачем направлялась письмова вимога відповідачу про необхідність погашення заборгованості за Кредитним договором, яка залишена відповідачем без належного реагування, отже у позасудовому порядку питання звернення стягнення на майно, що є предметом застави, сторонами не вирішувалося.

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем не виконуються зобов'язання за кредитним договором від 28 листопада 2012 року, внаслідок чого станом на 10 квітня 2014 року він має заборгованість перед позивачем у розмірі 305 016 грн., з яких: 202 182,70 грн. - заборгованість за кредитом; 59 132,97 грн. - заборгованість по процентам; 28 224,14 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання, штрафи відповідно до умов кредитного договору: 1 000 грн. - штраф (фіксована частина); 14 476,99 грн. - штраф (% складова). За укладеним сторонами Договором застави рухомого майна відповідач передав у заставу транспортні засоби, що належать йому на праві власності. Згідно з Договором застави звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та умов цього договору, у тому числі, і шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Позивач просив ухвалити рішення, яким, з урахування уточнень, в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет застави - транспортні засоби, шляхом продажу позивачем з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з будь-якою особою покупцем, з наданням позивачу повноважень на отримання дублікату, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, із зняттям автомобілів з обліку і органах ДАІ для подальшої реалізації; вилучити у відповідача та передати позивачу транспортні засоби, які є предметом застави, а також зобов'язати відповідача передати позивачу комплекти ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів.

Рішенням суду першої інстанції задоволено вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості відповідача за Кредитним договором, про покладення на відповідача обов'язку передати заставодержателю ключі та свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, про вилучення у відповідача та передачу позивачу транспортних засобів, і в цій частині рішення суду не оскаржується.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визначення способу реалізації заставленого майна зі зняттям заставлених автомобілів з обліку в органах ДАІ України та наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач має право обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери: реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ст.ст. 589, 590 ЦК України у разі невиконання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушення зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про заставу" реалізація заставленого майна провадиться спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів), якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів).

Пунктом 21 Договору застави передбачається звернення стягнення на предмет застави у випадках передбачених п.п. 15.6., 15.8.1, 15.8.2, 15.8.3., 15.8.9, яке здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього договору.

Відповідно до п. 22 Договору застави заставодержатель має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет застави:

- передача предмету застави у власність заставодержателю в рахунок виконання забезпеченим предметом застави зобов'язання;

- продаж заставодержателем предмету застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншого особою - покупцем або на публічних торгах.

Навівши у рішенні вказані норми закону та умови договору застави, суд дійшов до висновку про те, що оскільки сторони не передбачили іншого, ніж встановлено Законом, способу звернення стягнення на заставлене майно, позовні вимоги в частині встановлення способу реалізації майна, який не був обумовлений сторонами договору, задоволенню не підлягають.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду, вважає, що він не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду, крім інших відомостей про заставлене майно, зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

Однією із процедур, передбачених ст. 26 Закону, є продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Право обтяжувача задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням щляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі встановлено і ст. 30 ч. 1 цього Закону.

Таким чином, законом передбачено звернення стягнення на заставлене майно за рішенням суду у спосіб, про який просив позивач.

Пунктом 21 Договору застави сторонами визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього договору.

Договором сторін у п. 22 визначено право заставодержателя на власний розсуд обрати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет застави, в тому числі і продаж заставодержателем предмету застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншого особою - покупцем.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що спосіб реалізації заставленого майна, про який просив позивач, не передбачений Законом і договором сторін. При цьому, зазначення у п. 22 договору застави умови про те, що такий спосіб реалізації, як продаж заставодержателем предмету застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншого особою, обирається заставодавцем при вирішенні у позасудовому порядку питання звернення стягнення, не позбавляє його права звернутись на підставі ст. 16 ч. 2 ЦК України до суду з вимогою про застосування такого способу звернення стягнення судом, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції в частині визначення способу звернення стягнення на заставлене майно підлягає зміні із зазначенням способу звернення стягнення - шляхом продажу предмету застави ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям заставлених автомобілів з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - Шуліки АліниВолодимирівни задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року змінити в частині визначення способу звернення стягнення на заставлене майно, зазначивши:

звернення стягнення на предмет застави провести шляхом продажу предмету застави ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від іменіОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттямзаставлених автомобілів з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: