Справа № 496/5995/14-ц
Провадження № 2/496/279/15
26.01.2015року місто Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Бобуйка А.Д.,
при секретарі - Гайдейчук К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,
Свої вимоги мотивує тим, що він є власником трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, Одеської області. 25 травня 2014 року одна із кімнат зазначеної квартири була затоплена з вини відповідача, який є власником квартири № 3 цього ж будинку. В результаті цього, квартира позивача наразі потребує ремонту. В добровільному порядку відповідач відмовився відшкодувати позивачу завдані збитки. У зв'язку з викладеним, він змушений звернутись до суду з даним позовом.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, якою на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути без його участі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення «Укрпошти», про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав.
За згодою позивача розгляд справи проведено за відсутності відповідача - заочно, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.
Приймаючи до уваги заяву позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 є власником трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, Одеської області, що підтверджується договором купівлі-продажу серії ВЕХ № 688078, укладеним між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 25.09.2007 року, що посвідчений державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Зезик В.А. та зареєстрований в реєстрі за № 2-5588 (а.с.16).
На підставі зазначеного договору купівлі-продажу позивач зареєстрував право приватної власності на квартиру в КП «ОМБТІ та РОН» 04.10.2007 року (витяг № 16157390) (а.с.17).
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданою Реєстраційною службою Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 19.11.2014 року власником квартири АДРЕСА_1, Біляївського району, Одеської області, є відповідач по справі ОСОБА_2 (а.с.5). Дана квартира знаходиться поверхом вище над квартирою позивача.
25 травня 2014 року сталось затоплення однієї із кімнат квартири позивача ОСОБА_1, що підтверджується актом обстеження квартири, складеним 28 травня 2014 року спеціалістом І-ї категорії сільської ради Шаповаловою О.Л., секретарем сільської ради Рибачок А.Ю., головним бухгалтером сільської ради Лаптєвою О.М., депутатом Вигодянської сільської ради Вірним І.Б., директором підприємства Вигодянського сількомунгоспу «Водограй» Раю Ф.В. (а.с.23).
Зі змісту акту обстеження квартири вбачається, що сусід ОСОБА_11 затопив квартиру громадянки ОСОБА_12 в результаті чого було пошкоджено стелю, стіни та підлогу. Кімната підлягає капітальному ремонту.
Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.22), ОСОБА_12 є дружиною позивача ОСОБА_1
За виготовлення звіту позивач сплатив ТОВ «Імперія Бізнес Юг» суму у розмірі 700 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 66 від 20.06.2014 року (а.с.6).
Позивач неодноразово звертався до відповідача з приводу відшкодування спричиненої майнової та моральної шкоди в добровільному порядку, але спір між ними так і не було врегульовано, відповідач вказані вимоги проігнорував.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди. Як зазначається у ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.
Ч. 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до роз'яснень, які дані у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 7 від 08.07.1994 року, № 11 від 30.09.1994 року, № 15 від 25.05.1998 року, № 9 від 24.10.2003 року, відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовується в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.
Способом відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири АДРЕСА_2, Одеської області, позивач обрав у вигляді стягнення на його користь вартості матеріалів та виконання ремонтних робіт, необхідних для усунення пошкоджень та відновлення стану квартири, що відповідає наведеним вище нормам Закону.
При цьому, суд приймає до уваги те, що затоплення квартири позивача здійснив громадянин ОСОБА_11 та, задовольняючи позов в цій частині, керується наступним.
Відповідно до положень ч. ч. 4 та 5 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.
Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, зобов'язані забезпечувати її схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Безгосподарне утримання громадянином належної йому квартири тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України.
Згідно з ч. 1 ст. 177 ЖК України громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правила утримання жилого будинку і придомової території, правила пожежної безпеки, додержувати чистоту і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітинах та в інших місцях загального користування.
Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 (далі - Правил), власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Згідно з п. 18 Правил власники квартир, наймачі та орендарі зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правила пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла.
Необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи.
Отже, виходячи з цього, відповідач, навіть у разі не проживання в квартирі, не звільняється від відповідальності за забезпечення належного використання власного майна, у зв'язку з чим, майнова шкода, завдана позивачу внаслідок залиття квартири, повинна відшкодовуватися у повному обсязі саме з відповідача.
Також суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на проведення незалежної оцінки шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, у розмірі 700 грн.
Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а ч. 3 вказаної статті встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Пленум Верховного Суду України в п. 3 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, роз'ясняє, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Суд вважає, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з пошкодженням його майна та яка виразилась у втраті спокою, душевних переживаннях, вимушеної зміни укладу життя.
Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.
Судом встановлено, що з вини відповідача була затоплена належна позивачу квартира в зв'язку з чим позивачем були понесені певні моральні страждання.
Суд погоджується з визначеною позивачем сумою моральної шкоди, а тому з урахуванням принципів розумності та справедливості, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 5000 грн.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. ст. 23, 319, 322, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 151, 177 ЖК України, «Правилами користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами від 27.03.1992 року № 6, ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Біляївського районного суду
Одеської області Бобуйок А.Д.