Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2015 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста ОСОБА_1, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

при секретарі Шевчук М. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третіх осіб без самостійних вимог Суворовського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області, ОСОБА_5, про реєстрацію за місцем проживання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами, в яких просить визнати за ним право на реєстрацію за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,без згоди ОСОБА_3, ОСОБА_4, які одночасно з ОСОБА_5 С є співвласниками зазначеного житлового приміщення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_5, постійно проживає за вказаною адресою та проводить оплату за житлово-комунальні послуги, тоді як відповідачі, які є співвласниками даного житлового приміщення, в ньому не проживають та за зазначеною адресою не зареєстровані, а тому просить визнати за ним право на реєстрацію без їх згоди.

У судовому засіданні позивач, який одночасно є представником третьої особи ОСОБА_5, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6, в судовому засіданні просила відмовити в задоволені позовних вимог.

Представник Суворовського районного відділу ГУ ДМС України в Одеській області до судового засідання не зявився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Розглянувши і дослідивши матеріали справи і надані документи в сукупності, заслухавши доводи, викладені сторонами, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Ч. 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно ст. 379 ЦКУкраїни житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Відповідно до ч. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

П. 2.2. розділу ІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ від 22.11.2012 р. № 1077 «Про затвердження порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» визначено, що для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру документи, що підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сімї на реєстрацію місця проживання.

Позивачем предявлено позовну вимогу про реєстрацію місця його проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласниками зазначеного житлового приміщення. Дані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями свідоцтва про право власності на житло від 11.06.1996 р. та договору дарування, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та посвідченого 17.08.2007 р. державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_8

Так, відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ч. 1 Ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 1 ст. 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Ч. 1 ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

На підставі зазначеного судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як співвласники вказаного житлового приміщення мають право вирішувати всі питання, повязані з розпорядженням власним майном, в тому числі питання стосовно проживання будь-кого з інших осіб за зазначеною адресою за їх згодою.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на теперішній час залишаються співвласниками вказаного житлового приміщення та згоди на проживання та реєстрацію за даною адресою ОСОБА_2 не надавали. Відтак, суд вважає, що правових підстав для задоволення позовних вимог немає.

З боку позивача суду не надано жодно доказу, який би підтверджував його проживання або будь-яке відношення до спірної квартири. Навпаки, у судовому засіданні ОСОБА_2 зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1, в якій постійно проживає.

Зважаючи на викладене в задоволені позовних вимог слід відмовити у повному обсязі в звязку з недоведеністю предявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,64,209, 212-215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третіх осіб без самостійних вимог Суворовського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області, ОСОБА_5, про реєстрацію за місцем проживання - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення суду

Суддя