Справа №303/6790/14-ц №2/303/80/15
Номер стат. звіту - 26
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Гутій О.В., при секретарі Іванчо Л.М., з участю представника позивача Михайлишина В.М., представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив звернути стягнення на домоволодіння, до складу якого входить: житловий будинок загальною площею 35,4 м.кв., житловою площею 35,4 м.кв., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 25 червня 1999 року, шляхом визначеним ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», п.п. 6.5, 6.6 Іпотечного договору, а саме на підставі рішення суду шляхом продажу майна Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі-продажу за ціною, визначеною уповноваженим експертом-оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечити право ПАТ «ВіЕс Банк» щодо всіх повноважень продавця, в тому числі отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги, а також вільного доступу уповноважених представників банку до предмета іпотеки, тощо), необхідних для здійснення продажу, а кошти скерувати для задоволення вимог ПАТ «ВіЕс Банк» за кредитним договором № KF 52025 від 04.09.2008 року в розмірі 6 409,23 доларів США, що = 83 000,02 гривень та закріпити за ПАТ «ВіЕс Банк» права управителя та інші права, необхідні для здійснення належного управління майном.

Позовні вимоги мотивує тим, що 04 вересня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» (правонаступником ВАТ «Електрон Банк») та ОСОБА_4 було укладений кредитний договір № KF 52025, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 10 000,00 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 01.09.2023 року (п. 1.1, 1.2 кредитного договору) під 13,5 % річних.

Для забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» (правонаступником ВАТ «Електрон Банк») та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір від 04 вересня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 1928, відповідно до якого відповідач надав в заставу позивачу нерухоме майно, а саме домоволодіння до складу якого входить: житловий будинок загальною площею 35,4 м.кв., житловою площею 35,4 м.кв., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 25 червня 1999 року.

У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним, станом на 23 жовтня 2014 року його заборгованість перед позивачем складає 6 409,23 доларів США, що дорівнює 83 000,02 гривень (по курсу НБУ станом на 23.10.2014 року становить 1$=12,950077грн.), з яких 6 143,60 доларів США = 79 560,09 гривень - заборгованість по кредиту, 262,58 доларів США = 3 400,43 гривень - заборгованість по відсотках, 3,05 доларів США = 39,50 гривень - пеня.

В подальшому представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, беручи до уваги той факт, що з моменту подання позову до суду боржник погашав заборгованість по кредиту, крім того з'ясовано, що було збільшено площу іпотечного майна, то позивач просить: звернути стягнення на домоволодіння загальною площею 356,0 м.кв., з усіма при належностями, поліпшеннями, складовими частинами, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 25 червня 1999 року, шляхом продажу майна Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі-продажу за ціною, визначеною уповноваженим експертом-оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечити право ПАТ «ВіЕс Банк» щодо всіх повноважень продавця, в тому числі отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги, а також вільного доступу уповноважених представників банку до предмета іпотеки, тощо), необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації скеровувати для задоволення вимог ПАТ «ВіЕс Банк» за кредитним договором № KF 52025 від 04.09.2008 року в розмірі 6 405,54 доларів США, що станом на 17.12.2014 року становить 101 016,91 гривень.

Представник позивача Михайлишин В.М. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні посилаючись на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та на те, що відповідач згоден сплачувати заборгованість за кредитним договором, вийшовши на графік погашення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав суду заяву, в якій проти задоволення позову заперечив та просив розглянути справу у його відсутності з участю його представника.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04 вересня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк» (правонаступником якого є позивач) та ОСОБА_4 було укладений кредитний договір № KF 52025, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 10 000,00 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 01.09.2023 року (п. 1.1, 1.2 кредитного договору) під 13,5 % річних (а.с.8-11).

Для забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» (правонаступником ВАТ «Електрон Банк») та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір від 04 вересня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 1928, відповідно до якого відповідач надав в заставу позивачу нерухоме майно, а саме домоволодіння до складу якого входить: житловий будинок загальною площею 35,4 м.кв., житловою площею 35,4 м.кв., що на плані позначений літ. А та знаходиться за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 25 червня 1999 року (а.с. 15-18).

У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним, станом на 17 грудня 2014 року його заборгованість перед позивачем складає 6 405,54 доларів США, що за курсом НБУ складає 101 016,91 гривень, з яких 6 6040 доларів США - заборгованість по кредиту, 123,97 доларів США - заборгованість по відсотках, 241,54 доларів США - пеня, 1903,60 гривень - комісія (а.с.70-75).

16 січня 2015 року відповідачем на погашення заборгованості за кредитним договором сплачено 100 доларів США, що становить 1 577,61 гривень (а.с.85).

Із повідомлення від 29.07.2014 року вбачається, що відповідача ОСОБА_4 було повідомлено про стан заборгованості відповідно до кредитного договору № KF 52025 від 04.09.2008 року (а.с. 20).

Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" та ст. 589 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Також умовами іпотечного договору (п. 6.1) передбачено, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, в тому числі несвоєчасної або неналежної сплати процентів після настання строку їх сплати у відповідності до умов Договору основного зобов'язання, недотримання графіку часткового погашення кредиту згідно умов договору основного зобов'язання, якщо графік передбачений договором Основного зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідач порушив умови кредитного договору щодо погашення кредиту відповідно до додатку № 1, а тому у позивача виникло право на звернення на майно, що є предметом іпотеки.

Разом з тим, зверненню стягнення підлягає предмет іпотеки - будинок загальною площею 35,4 м.кв., житловою площею 35,4 м.кв., що на плані позначений літ. А та знаходиться за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, АДРЕСА_1, оскільки відповідно до технічного паспорту площа цього будинку не змінювалася, натомість було побудовано житловий будинок, позначений на плані літ А?, площею 356 кв.м., і цей новозбудований будинок не предметом іпотеки, а тому звернення стягнення на нього є безпідставним (а.с. 61-69).

Також є безпідставною і не підлягає задоволенню вимога позивача щодо закріплення за ним права управителя майна, відсутні для правові підстави, визначені ст. 34 Закону України «Про іпотеку», згідно якої після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду.

Крім цього, згідно із Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії такого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Як видно із матеріалів справи, отриманий ОСОБА_4 кредит є споживчим та укладений в іноземній валюті; площа будинку, що є предметом іпотеки, менше 250 кв.м.

Однак, представник відповідача всупереч вимогам ст.ст. 10,11,59,60 ЦПК України, згідно яких суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна з сторін зобов'язана довесті ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може грунтуватися на припущеннях, а обставини справи, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, не довів, що будинок, який є предметом іпотеки використовується як місце постійного проживання позичальника, не довів, що у його власності не знаходиться інше майно (з урахуванням того, що відповідач зареєстрований за іншою адресою).

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку про те, що позов слід задоволити частково.

Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати - судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, в розмірі 830 (вісімсот тридцять) гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-218 ЦПК України, ст.ст. 526,527,530, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 33, 38, 39 Закону України "Про іпотеку", суд -

Р І Ш И В :

Змінений позов задоволити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KF 52025 від 04.09.2008 року в розмірі 6 305,54 доларів США (шість тисяч тристо п'ять доларів США п'ятдесят чотири центи), що складає 99 439,30 гривень (дев'яносто дев'ять тисяч чотиристо тридцять дев'ять гривень тридцять копійок) звернути стягнення на житловий будинок загальною площею 35,4 м.кв., житловою площею 35,4 м.кв., що на плані позначений літ. А, який розташований за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, АДРЕСА_1, і який належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі-продажу за ціною, визначеною уповноваженим експертом-оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечити право ПАТ «ВіЕс Банк» щодо всіх повноважень продавця, в тому числі отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги, а також вільного доступу уповноважених представників банку до предмета іпотеки, тощо), необхідних для здійснення продажу.

В решті позову відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" судовий збір в розмірі 830 (вісімсот тридцять) гривень.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуюча О.В. Гутій