Справа № 199/55/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

30 квітня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

за участі секретаря Хлус Ю.А.

за участі представника позивача адвоката ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої злочином. В обґрунтовування позову зазначивши, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у предявленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в сумі 1190,00 грн.

У вказаному кримінальному провадженні не вирішувалося питання про цивільно-правові наслідки дій засудженого ОСОБА_2

Позивач через отриманні травми внаслідок протиправних дій відповідача протягом місяця проходив курс лікування у закладах Міністерства охорони здоровя, приймав ліки, які були призначені лікарем. На своє лікування позивачем було витрачено 2 318,58 грн.

Крім того позивач працює машиністом завантажувальних механізмів колесопрокатного цеху ПАТ «Інтерпайп НТЗ» та отримує заробітну плату у середньому 4000 грн. на місяць. З урахуванням отриманої травми, позивач протягом чотирьох тижнів вимушений був не працювати, через що втратив частину заробітної плати в розмірі 2000 грн.

Даним злочином позивачу була також спричинена майнова шкода у розмірі 6 000 грн., які позивач витратив на правову допомогу для захисту своїх прав.

Загальний розмір майнової шкоди завданої протиправними діями відповідача складає 10 318,58 грн.

Позивач зазначає, що даним злочином йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 30 000 грн.

На підставі зазначеного позивач просить стягнути з відповідача суму майнової шкоди в розмірі 10 318,58 грн. та моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_1 позов підтримали, надали пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягали.

У судове засідання 30 квітня 2015 року позивач ОСОБА_4 не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити позивачу у їх задоволенні в повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року ОСОБА_5 визнано винуватим у предявленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в сумі 1190,00 грн. (а.с.7-12).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, факти встановлені при розгляді кримінальної справи є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_4 всупереч ст. 57,58 ЦПК України, не надано доказів з приводу того, які саме медичні препарати були йому призначені при лікуванні, не надано висновок лікаря, а тому суд позбавлений можливості вирішити питання щодо відшкодування позивачу матеріальної шкоди, яка стосується витрат на ліки. Надані позивачем копії чеків на придбання лікарських засобів не підтвердженні призначеннями лікаря, в чеках відсутні дати їх придбання, деякі ліки не стосуються отриманого позивачем ушкодження здоровя.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача втраченого заробітку у розмірі 2000 грн. 00 коп., то ці вимоги задоволенню також не підлягають, оскільки позивач перебував на лікарняному незначний час, роботодавцем за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності позивачу виплачено лікарняні за весь час тимчасової втрати працездатності.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно вимог ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 5 постанови №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Враховуючи встановлені судом обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн.

Позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 6000 грн. задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на правову допомогу.

За ч.ч. 1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Обчислюючи розмір компенсації витрат на правову допомогу, суд враховує фактичну кількість годин, витрачену адвокатом, складність справи тощо.

Питання граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу регулюється Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Склад та розмір, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ).

З матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2014 року між ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_1 був укладений договір про надання правової допомоги. Вартість наданих виконавцем позивачу послуг становить 8000 грн.

Разом з тим документ про гонорар у 8000 грн. виданий 21 жовтня 2014 року до укладення договору про надання правової допомоги, не є банківським документом про переказ коштів.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню, а саме з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 500 грн. 00 коп. В іншій частині позову слід відмовити.

З урахуванням розгляду справи та відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України слід cтягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 209, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН 9, на користь ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, моральну шкоду в розмірі 500 (пятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН 9, на користь ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

З повним текстом рішення суду сторони можуть ознайомитися 05 травня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Б.Подорець