АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1907/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 Романенко В.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівМіщенка С. В. , Трюхана Г. М.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради про відшкодування збитків, заслухавши представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Черкаської міської ради про відшкодування збитків.

В обґрунтування позовних вимог вказував про те, що 20 жовтня 2010 року, Виконавчим комітетом Черкаської міської ради, було прийнято рішення за № 1740, про дозвіл перепланування квартири АДРЕСА_1.

Дане рішення було прийнято на підставі його заяви, з урахуванням згоди Комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків» та проектної пропозиції, погодженої з управлінням планування та архітектури департаменту архітектури.

Тобто йому, на підставі ст. 152 Житлового кодексу Української PCP, а також ст. 40 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконкомом міської ради було дозволено перепланування квартири АДРЕСА_1.

У 2012 році, як стало пізніше відомо, частина мешканців будинку по АДРЕСА_1, - звернулися із колективним зверненням до державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області, в якому просили провести позапланову перевірку будівництва (реконструкції) квартири АДРЕСА_1.

На підставі вищевказаного звернення, посадовими особами державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області, було проведено позапланову перевірку за результатами якої, начальник інспекції ДАБК у Черкаській області, ОСОБА_8, постановою № 1030 від 1 серпня 2014 року, вбачав в його діях ознаки адміністративного правопорушення у сфері містобудівної діяльності та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500, 00 грн.

Крім того, одна з мешканців будинку по АДРЕСА_1, - ОСОБА_9, звернулась до Соснівського районного суду міста Черкаси з адміністративним позовом, про визнання акту індивідуальної дії протиправним. За результатом розгляду даної справи (№ 2а-367/12), 15 жовтня 2012 року, де був присутній уповноважений представник Черкаської міської ради, ОСОБА_10, - рішення Черкаської міської ради № 1740 від 20 жовтня 2010 року - було визнано протиправним.

Він був не згодний з тим, що в його діях був склад адміністративного правопорушення та всіляко намагався оскаржити вищевказану постанову, але інспекцією ДАБК було примусово стягнуто з нього ці кошти через Центральний відділ ДВС Черкаського міського управління юстиції (де з нього було також стягнуто виконавчий збір в розмірі - 850,00 грн.).

Через суперечливі дії органів державної влади та органів місцевого самоврядування йому було завдано матеріальні збитки в розмірі 9350,00 грн. Відповідальність має нести той орган, який виніс рішення, що було визнано протиправним, а посадові особи якого не спростували цього у передбачений законом спосіб.

Окремий вхід до квартири АДРЕСА_1 - так і не був побудований, оскільки як тільки йому стало відомо про незаконність такої реконструкції - він припинив всі роботи.

Через вказане, порушені його права потребують відновлення, а саме понесені ним збитки мають бути відшкодовані тим органом, через дії і бездіяльність якого настали несприятливі для нього наслідки.

10 листопада 2014 року він звертався з вимогою до Черкаської міської ради, в якій вимагав від Черкаської міської ради, до 18 листопада 2014 року, відшкодувати понесені ним збитки в розмірі 9350,00 грн.. 24 листопада він отримав відповідь, в якій заступник міського голови - ОСОБА_11, надав інформацію якою фактично порадив зверну до суду.

Таким чином, прийняте відповідачем протиправне рішення №1740 від 20.10.2010 року, стало причиною притягнення позивача до відповідальності на суму - 9400,00 грн. Крім того, ним також понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5600, 00 грн.. Тому наразі розмір збитків складає 15000,00 грн.

Просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 15000,00 грн., як відшкодування за завдані протиправним рішенням збитки та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2015 року в позові ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на його невідповідність нормам матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із того, що законодавством передбачено відшкодування особі майнової шкоди, зокрема збитків, за наявності порушення цивільного права особи та причинного зв'язку між порушенням права й збитками.

Позивач сплатив суму у розмірі 9350 грн., яку він просить стягнути з відповідача, на підставі постанови Інспекцієї Державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області від 01.08.2012 року № 1030, а також виконавчий збір, оскільки добровільно вказану постанову не виконував, а стягнення було проведено примусово у відділі державної виконавчої служби, тобто позивач сплатив дану суму за вчинення ним адміністративного правопорушення.

При цьому, позивачем ОСОБА_6 не надано жодних доказів того, що відповідач наніс йому збитки на загальну суму 9350 грн.

З такими висновками суду погоджується й колегія суддів.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За змістом ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 20.10.2010 року № 1740 «Про дозвіл на перепланування квартири АДРЕСА_1» ОСОБА_6 надано дозвіл на перепланування належної йому квартири № 16 з влаштуванням окремого входу.

На підставі акту від 25.07.2012 року і протоколу від 25.07.2012 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області винесено постанову від 01.08.2012 року № 1030 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 8 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 3 грудня 2012 року у задоволенні позову ОСОБА_6 до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області про скасування припису та постанови відмолено.

23 квітня 2013 ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси в задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.12.2012 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області про скасування постанови відмовлено.

28 листопада 2013 року ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.04.2013 року залишено без змін.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2014 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.12.2012 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_6 до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області про скасування постанови.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 жовтня 2012 року позов ОСОБА_9 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, третя особа: ОСОБА_6 про визнання правового акту індивідуальної дії протиправним задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1740 від 20.10.2010 року «Про дозвіл на перепланування квартири АДРЕСА_1».

Відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних ) зобов'язань.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.

Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2)шкоди; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4)вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

З позовної заяви ОСОБА_6, вбачається, що збитки, про відшкодування яких він просить, пов'язує з визнаним протиправним та скасованим рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1740 від 20.10.2010 року постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 жовтня 2012 року. (а.с. 8-9)

Разом з тим, 8500 грн. позивачем сплачено на підставі постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області від 1 серпня 2012 року (а.с. 58) за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 КУпАП та 850 грн. виконавчого збору. Законність та підставність вказаної постанови перевірялась в судовому порядку.

Інших належних та допустимих доказів спричинення відповідачем збитків позивачу, останнім не надано, не добуто таких доказів і в ході апеляційного розгляду справи.

З висновками суду першої інстанції погоджується і судова колегія.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і на їх правильність не впливають. Крім того вони були предметом розгляду суду першої інстанції та обґрунтовано визнані безпідставними.

Наведене свідчить, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - відхилити, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2015 року у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :