Справа № 567/496/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Гуц Ф.Л.

секретар - Самолюк А.В.

з участю : позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АСКО-Медсервіс" про відшкодування різниці між страховим відшкодуванням і фактичним розміром завданої матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

В Острозький районний суд Рівненської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3, ПАТ "СК "АСКО-Медсервіс" про відшкодування різниці між страховим відшкодуванням і фактичним розміром завданої матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи тим, що 29.12. 2014 року, ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1, скоїв ДТП по вул. Гагаріна, 42 в с. Вельбівно Острозького району Рівненської області, шляхом наїзду на автомобіль «Opel Vectra», 1990 р.в., державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок чого автомобіль, який належав їй на праві власності, отримав механічні пошкодження.

Зазначає, що постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22.01. 2015 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ «СК «АСКО-Медсервіс» на умовах страхового полісу АІ/3617164, яка у відповідності до діючих правил відшкодуванні цивільної відповідальності 01.04.2015 року виплатила їй страхове відшкодування у розмірі 29 570, 00 грн. З них - 600 грн. її власних коштів за проведення автотоварознавчого дослідження, а всього сума страхового відшкодування становила 28 970, 00 грн.

Вказує, що цієї суми недостатньо було для повного відшкодування завданого їй матеріального збитку. Сплата вищевказаного відшкодування відбулась лише через три місяці з дня настання страхового випадку, а відповідно і ринкова вартість пошкоджених складових автомобіля зросла за цей період. 21.04. 2015 року, вона звернулась до ОСОБА_3 з досудовою пропозицією розглянути можливість мирного врегулювання спірного питання, однак станом на день подання позовної заяви до суду жодної відповіді не отримала.

Вказує, що відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими має прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Зазначає, що представником ПАТ «СК «АСКО-Медсервіс» було здійснено огляд пошкодженого автомобіля «Opel Vectra» державний номерний знак 24138 PB. Однак ПАТ «СК «АСКО-Медсервіс» всупереч вимог п.36.2 cm. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не узгодило з нею розмір страхового відшкодування та не надало їй письмове повідомлення, а лише в усній формі її було повідомлено про необхідність визначення вартості залишків пошкодженого автомобіля, в звязку і чим нею було замовлено та оплачено проведення незалежної оцінки вартості залишків.

Згідно звіту № 011П про визначення ринкової вартості працездатних складових автомобіля «Opel Vectra» реєстраційний номер 24138 PB в результаті його пошкодження при ДТП станом на 21.01.2015 року, звіту № 069П про визначення ринкової вартості працездатних складових автомобіля «Opel Vectra» реєстраційний номер 24138 PB в результаті його пошкодження при ДТП станом на 01.04.2015 року, ринкова вартість працездатних складових автомобіля «Opel Vectra» зросла з 1917,40 грн. до 19251,83 грн. Відповідно станом на 21.01.2015 року значення ринкової вартості автомобіля на момент пошкодження становила 41999, 18 грн. та станом на 01.04.2015 року становила 67847, 10 грн.

Вказує, що ПАТ «СК «АСКО- Медсервіс» не погодило з нею суму страхового відшкодування і порушило 90-денний строк виплати страхового відшкодування, оскільки заяву на видачу страхових коштів нею було подано 30.12.2014 року. Крім того, виплачена сума відшкодування суперечить сумам визначеним у звіті про оцінку, згідно якого розрахунок виплати станом на 21.01.2015 року становить: 41999.18 грн. (вартість цілого автомобіля станом на 21.01.2015 року)- 11917,40 грн. (вартість працездатних складових автомобіля станом на 21.01.2015 р.) + 600,00 грн. (компенсації витрат на оцінку збитку згідно п.34.3 ст. 34 Закону) = 30681,79 грн.

Оскільки на момент здійснення виплати страхового відшкодування та на даний час автомобіль не відремонтований, а реальна вартість автомобіля і ціни на ремонт збільшились, нею було ініційовано проведення оцінки ринкової вартості автомобіля та працездатних складових автомобіля «Opel Vectra» реєстраційний номерний знак 24138 PB в результаті його пошкодження при ДТП станом на 01 квітня 2015 року. Згідно звіту № 068П від 07.04.2015 р. вартість матеріального збитку відповідає вартості автомобіля «Opel Vectra» реєстраційний номерний знак 24138 PB та становить 67847,10 грн. Згідно звіту № 069П ринкова вартість працездатних складових автомобіля «Opel Vectra» становить 19251,83 грн.

Розмір матеріальної шкоди, що підлягає відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості пошкодженого майна на момент розгляду справи:

67847,10 грн. (сума завданого матеріального збитку, що дорівнює вартості автомобіля) - 19251,83 грн. (вартість придатних залишків) - 28970,00 грн.( частково виплачена сума страхового відшкодування) = 19 625,27 грн.

Вважає, що винними діями відповідачів їй, як власнику пошкодженого автомобіля, було завдано матеріальний збиток. Невідшкодованою сумою матеріального збитку залишилася сума 19 625.27 грн., яка підлягає стягненню з обох відповідачів солідарно відповідно чинного законодавства.

Вважає, що винні дії ОСОБА_3, а саме вчинення ним 29.12.2014 року дорожньо-транспортної пригоди потягли за собою настання для неї негативних наслідків -порушення права власності та моральної шкоди, яка виразилась у глибоких переживаннях, затяжній депресії та фактично розпачу, оскільки маючи мінливий дохід так як являється безробітною, маючи на утриманні двох неповнолітніх дітей, тому за відсутності робочого автомобіля лишилась без засобів до існування. Обмеженість у пересуванні негативно позначилась на звичному для неї способу життя й нормальних життєвих звязках. Вона разом із своєю сімєю орендує квартиру в м. Острог. Садибна ділянка для ведення особистого селянського господарства знаходиться в с. Вельбівно Острозького району, тому відсутність автомобіля, постійні психологічні нагрузки вплинули на стан її здоровя, оскільки довелося адаптуватися до «нового життя». Крім того, з часу вчинення ДТП ОСОБА_3 жодного разу не вибачився за заподіяне, всіляко демонстрував повну зневагу до неї шляхом ігнорування не відповідаючи на телефонні дзвінки та на офіційне звернення. Просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 5000 грн. відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав викладених в первісному позові та в заяві від 03.08.2015 року. Крім того, позивачка ОСОБА_1 пояснила, що 30.12.2014 року звернулася з заявою в страхову компанію, яку писала о 09:00 год. в приміщенні компанії в м. Рівне, а 01.04.2015 року отримала кошти. ОСОБА_3 не пропонував добровільно відшкодувати завдані збитки. ОСОБА_3 не був присутній при огляді комісара-експерта. Страхова компанія звіт не надала, хотіла виставити її автомобіль на аукціон, з чим вона не була згідна, оскільки її не влаштовували умови аукціону, і без її згоди страхова компанія не мала права виставляти пошкоджене майно на аукціон.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник позов не визнали пояснивши, що чоловіку позивачки пропонувалось вирішити даний спір в добровільному порядку, однак він не погодився. ДТП мало місце, страхова компанія виплатила для постраждалої сторони кошти, але не в повній мірі. Ліміт був передбачений в розмірі 50000 грн., майно було оцінено в 41 000 грн., а тому відповідачем має бути ПАТ "Страхова компанія «Аско-Медсервіс».

Представник ПАТ "Страхова компанія " АСКО-Медсервіс" в судове засідання не з'явився подавши клопотання про розгляд справи у його відсутність. В поданих до суду запереченнях ПАТ " Страхова компанія " АСКО-Медсервіс" позов не визнало вказавши, що страхова компанія не може погодитись з обґрунтованістю позовних вимог та заперечує проти задоволення позовної заяви в частині стягнення зі Страхової компанії «АСКО-Медсервіс» грошових коштів.

Зазначає, що між винуватцем ОСОБА_5 та Страховою компанією «АСКО-Медсервіс» існують договірні правовідносини на підставі Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3617164 та врегулюванні спеціальними законами, а саме: ЗУ «Про страхування», та ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до Звіту № 133К про оцінку ТЗ ОПЕЛЬ ВЕКТРА, д.р.н. 24138РВ, вартість відновлювального ремонту ТЗ ОПЕЛЬ ВЕКТРА, д.р.н. 24138РВ складає 58 851,81 грн. Відповідно до цього Звіту встановлено, що вартість матеріального збитку перевищує дійсну ринкову вартість ТЗ ОПЕЛЬ ВЕКТРА, д.р.н. 24138РВ ДО ДТП, а саме, відображено ринкову вартість ТЗ ОПЕЛЬ ВЕКТРА, д.р.н. 24138РВ до ДТП, яка складала 41 192,00 грн. У зазначеному Звіті зазначено, що відновлювальний ремонт ТЗ ОПЕЛЬ ВЕКТРА, д.р.н. 24138РВ економічно недоцільний, отже матеріальний збиток прирівнюється до ринкової вартості автомобіля до ДТП та складає 41 192,00 грн. Однак, статтею ЗО ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що: «Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.».

Водночас, відповідно до Звіту № 011П спеціаліста-автотоварознавця про визначення ринкової вартості працездатних складових ТЗ ОПЕЛЬ ВЕКТРА, д.р.н. 24138РВ в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 21.01.2015 р. визначено, що ринкова вартість придатних залишків ТЗ ОПЕЛЬ ВЕКТРА, д.р.н. 24138РВ складає 11 917,40 грн.

Отже, максимально допустимий розмір страхового відшкодування повинен вираховуватися: 41 192,00 грн. (матеріальний збиток - ринкова вартість ТЗ до ДТП); 11 917,40 грн. (вартість залишків) + 600,00 грн. (витрати на проведення експертизи вартості залишків) =29 874,60 грн.

Зазначає, що позивач сам встановив суму (матеріального збитку у розмірі 67 847,10 грн., що суперечить чинному законодавству та не відображає дійсний матеріальний збиток пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП з врахуванням зносу. Під час проведення огляду пошкодженого транспортного засобу 30.12.2014 р. ОСОБА_1 була присутня. Разом з тим, у зазначеному Звіті вказано, що відновлювальний ремонт ТЗ ОПЕЛЬ ВЕКТРА, д.р.н. 24138РВ економічно недоцільний, отже матеріальний збиток прирівнюється до ринкової вартості автомобіля до ДТП та складає 41 192,00 грн.

Страхова компанія вважає, що зазначена позивачем сума не може вважатись належним та допустимим доказом розрахунку витрат, повязаних з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Страхове відшкодування виплачено в повному обсязі. Відповідно до платіжного доручення № 0000799 від 30.03.2015 р. Страхова компанія «АСКО- Медсервіс» сплатила на користь позивача максимально допустиму суму страхового відшкодування у розмірі 29 874,60 грн., а тому позивач не мав і не має законних підстав для стягнення зі Страхової компанії «АСКО-Медсервіс» будь-яку іншу грошову суму та витрат із сплати судового збору. Зазначене свідчить про повне виконання Страховою компанією «АСКО-Медсервіс» покладених обовязків щодо виплати страхового відшкодування та дає змогу з впевненістю стверджувати про відсутність предмету спору між сторонами. Вимоги позивача про стягнення з Страхової компанії «АСКО-Медсервіс» грошових коштів є необгрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягали стягненню.

Вказує, що Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» своєчасно виконала вимоги чинного законодавства відносно направлення аварійного комісара до місцезнаходження пошкодженого майна. Потерпіла особисто була присутня при проведені огляду транспортного засобу, та крім того вказана експертиза провадилась на замовлення Страхової компанії «АСКО-Медсервіс» відповідно до норм чинного законодавства, а тому вимога позивача про стягнення згаданих грошових сум є не законною, не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, пояснення спеціаліста, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами та витребувані судом докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Допитаний в судовому засіданні спеціаліст-товарознавець ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_1 звернулася з питанням огляду транспортного засобу, який отримав пошкодження внаслідок ДТП, винесення висновку про матеріальні збитки, пошкодження. Був складений звіт, експертна оцінка. В своїй роботі він керувався літературою, що зазначена у звіті. При первоначальному огляді він не був. ОСОБА_4 проведено експертне дослідження. Є калькуляція, при цьому враховувалась ринкова вартість транспортного засобу, рік його випуску, тип палива, модель автомобіля, обєм двигуна. В своїх розрахунках вони використовують літературу, зокрема книгу «Бюлетень автотоварознавства», яка затверджена МЮ України та зареєстрована під егідою експертів України. В своїй роботі вони використовують інтернет ресурси. Це їм дозволено, виходячи з їх методики дослідження. Звіти, які наявні в справі він готовив посилаючись на «Бюлетень автотоварознавства» №№ 80,81, які видаються через кожні три місяці. В висновках поданих в якості доказів до цивільної справи, матеріальна вартість збитків була вирахована шляхом знаходження середнього арифметичного зазначеного в бюлетнях №№ 80,81 та ринковою вартістю, попиту на даний автомобіль. Порівняно із січнем 2015 року ринкова вартість у квітні значно зросла, а тому у висновку за квітень 2015 року і зросли матеріальні збитки. В їх обовязки не входить повідомляти винуватця ДТП чи страхову компанію, вони лише виконують замовлення, що надійшли від замовника. Методика автотоварознавчої експертизи, яка затверджена МЮ України, дозволяє використовувати інтернет ресурси. В разі призначення нової автотоварознавчої експертизи нічого суттєвого не буде зазначено виходячи уже з проведеного дослідження, яке є наявним у матеріалах справи.

Позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить автомобіль марки «Opel Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії РВС № 246974 від 14.05.2003 року.

( а.с.10)

Судом встановлено, що з вини відповідача ОСОБА_3 було завдано шкоди транспортному засобу, належному на праві власності позивачці ОСОБА_1 при наступних обставинах 29 грудня 2014 р. о 14 год. 05 хв. по вул.Гагаріна в с.Вельбівно Острозького району Рівненської області ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та виїхав на обочину, здійснивши наїзд на належний на праві власності ОСОБА_1 автомобіль марки «Opel Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який там стояв. Внаслідок ДТП вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується постановою судді Нетішинського міського суду від 22.01.2015 р. в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано таким, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення.

( а.с.11)

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, при встановлених вище обставинах, у суду немає підстав ставити під сумнів факт дорожньо-транспортної пригоди з участю автомобіля належного ОСОБА_1 та автомобіля під керуванням ОСОБА_3, неправомірність дій останнього та наявність його вини у заподіянні механічних пошкоджень автомобілю, належного позивачці.

В ході судового розгляду з пояснень сторін та матеріалів справи судом встановлено, та відповідачами не заперечується, що в результаті ДТП автомобілю марки «Opel Vectra», належного позивачці, завдано механічних ушкоджень, що підтверджується довідкою Відділення ДАІ з обслуговування м.Острог та Острозького району від 31.12.2014 р. № 35/31-1048, протоколом огляду транспортного засобу від 21.01.2015 р. та звітами спеціалістів-автотоварознавців № 133К від 02.01.2015р., № 011П від 22.01.2015р., №068П від 07.04.2015 р., №069П від 07.04.2015р.

( а.с.12,17-29,91)

Вирішуючи вимогу про солідарне стягнення матеріальної шкоди, завданої позивачці внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу, суд виходить з наступного.

Згідно із ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст.1187 ЦК України шкода завдана, джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 2, 4 постанови від 27.03.1992р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з відповідними змінами і доповненнями), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності її вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав.

З матеріалів справи та пояснень відповідача ОСОБА_3 судом встановлено, що йому на праві власності належить автомобіль марки «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САО № 265904 від 23.11.2012 р.

( а.с.121)

Таким чином, суд приходить до висновку, що обовязок з відшкодування шкоди завданої експлуатацією вищевказаного автомобіля закон покладає на ОСОБА_3, як користувача джерела підвищеної небезпеки.

Водночас судом встановлено, що ОСОБА_3 уклав з ПАТ «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, термін дії якого з 11.11.2014 р. по 10.11.2015р., що підтверджується полісом № АІ/3617164, згідно якого ОСОБА_3 застрахував свої майнові інтереси з відшкодування шкоди, завданої життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

( а.с.125)

Страховий випадок, що мав місце 29.12.2014 р. з участю забезпеченого ОСОБА_3 транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, стався в період дії страхового полісу, а відтак обовязок з відшкодування шкоди, заподіяної майну позивачки згідно умов страхового полісу в межах ліміту відповідальності покладається на страховика - ПАТ «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс».

Беручи до уваги викладене та з урахуванням положень ст.543 ЦК України, суд приходить до висновку, що між відповідачами відсутні відносини, які властиві солідарним боржникам, та у відповідачів відсутній солідарний обовязок з відшкодування шкоди на користь позивачки. Відшкодування завданої позивачці шкоди повинно здійснюватися на підставі спеціального законодавства, яким є Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та з урахуванням умов, викладених у страховому полісі.

Згідно ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.28 Закону шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, повязана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно із п.36.2 ст.36 Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Про прийняте рішення страховик зобовязаний повідомити заявника протягом трьох днів з дня прийняття відповідного рішення.

З матеріалів справи та пояснень сторін судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3М повідомили страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду, що трапилася 29.12.2014 р. з участю забезпеченого транспортного засобу, що підтверджується письмовими повідомленнями про подію з транспортним засобом від 30.12.2014 р.

(а.с. 111, 118).

В подальшому на виконання вимог ст.35 Закону позивачка подала до страхової компанії заяву про страхове відшкодування (вх.№ 123/01 від 14.01.2015 р.) ОСОБА_5 цієї ж заяви вбачається, що вона була складена і підписана позивачкою 30.12.2014 року.

(а.с.104).

Вищевказану дорожньо-транспортну подію ПАТ «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» з посилання на ст.30 Закону (шкода, повязана з фізичним знищення транспортного засобу) визнала страховою та на підставі звіту № 133 К від 02.01.2015 р. про оцінку автомобіля «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_2, та звіту № 011П спеціаліста-автотоварознавця про визначення ринкової вартості працездатних складових ТЗ Опель Вектра, д.р.н. 24138 РВ в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 21.01.2015р., страхова компанія визначила суму належного для ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 29 874,60 грн. (в тому числі 600 грн. витрат, понесених ОСОБА_1 на проведення експертизи та 29274,60 грн. в рахунок відшкодування шкоди, повязаної з фізичним знищенням транспортного засобу), що підтверджується страховим актом № 091-15-154 від 23.03.2015 р.

(а.с.102).

Як вбачається із вищезгаданого страхового акту та матеріалів страхової справи ПАТ «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс», визнаючи вищевказану дорожньо-транспортну подію страховою, дійшла висновку про те, що транспортний засіб позивачки слід вважати фізично знищеним, оскільки ремонт останнього є економічно необґрунтованим, та в ході судового розгляду судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 проти такого висновку не заперечує.

30.03.2015 р. ПАТ «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» перерахувала на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у вищевказаному розмірі 29874,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0000799 від 30.03.2015 р.

(а.с.103).

З матеріалів справи та пояснень позивачки судом встановлено, та не спростовано відповідачем - ПАТ «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс», що страхова компанія не узгоджувала з позивачкою (особою, яка має право на отримання страхового відшкодування) розмір страхового відшкодування, як це передбачено п.36.2 ст.36 Закону, що й стало причиною для її сумніву у правильності, достовірності та повноті визначеного страховою компанією розміру належного їй до виплати страхового відшкодування та подальшого звернення позивачки до тієї ж самої експертної установи для визначення розміру страхового відшкодування актуального на день здійснення виплати останнього, а не визначеного станом на день ДТП.

В матеріалах справи відсутні та в ході судового розгляду страховою компанією не надано та судом не здобуто доказів на підтвердження існування у страхової компанії обставин, які б перешкоджали останній здійснити оперативно виплату страхового відшкодування без надмірного затягування/зволікання при прийнятті рішення про страхове відшкодування та здійсненні страхової виплати, адже будь-яких інших додаткових/необхідних для визначення розміру страхового відшкодування дій страхова компанія не здійснювала.

Відповідно до ст.30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом) , звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром , оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до звіту № 068П від 07.04.2015 р. про оцінку автомобіля Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2, виконаного тією ж експертною установою, що й звіт №133К від 02.01.2015 р. (на підставі якого страхова компанія визначала розмір страхового відшкодування) ринкова вартість автомобіля Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент пошкодження складає 67 847,10 грн. та вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу (як це передбачено п.30.1 ст.30 Закону) становить 170 020,75 грн., а відтак відновлювати такий транспортний засіб економічно недоцільно, а відтак за відсутності заперечень позивачки суд приходить до висновку про наявність підстав вважати належний позивачці автомобіль фізично знищеним та визначення їй розміру шкоди як різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

(а.с.190-194),

Як вбачається із звіту № 069П від 07.04.2015 р. спеціаліста-автотоварознавця про визначення ринкової вартості працездатних складових автомобіля НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при ДТП станом на 01.04.2015 р., ринкова вартість транспортного засобу після ДТП (працездатних складових автомобіля Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2) становить 19 251, 83 грн.

(а.с.186-188).

Відповідачі, будучи ознайомленими із наданими позивачкою звітом № 068П від 07.04.2015 р. та звітом № 069П від 07.04.2015 р., не надали суду належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки, викладені в них.

Таким чином, розмір шкоди, завданий позивачці пошкодженням належного їй транспортного засобу внаслідок ДТП, що мало місце з вини ОСОБА_3, становить 48 595, 27 грн. ( 67847,10 грн. 19251,83 грн. = 48595,27 грн.)

Та з урахуванням раніше частково сплаченого страхового відшкодування, розмір шкоди, який підлягає відшкодуванню становить 19320,67 грн. (48595,27 грн. 29274,60 грн. = 19320,67 грн.)

З урахуванням встановлених обставин справи та розміру матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 в результаті ДТП, і розміру страхового відшкодування раніше сплаченого страховою компанією в рахунок відшкодування шкоди, повязаної з фізичним знищенням транспортного засобу, суд приходить до висновку, що розмір шкоди, який підлягає стягненню згідно страхового полісу із страховика - ПАТ «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» для повного відшкодування шкоди, заподіяної транспортному засобу ОСОБА_1 в результаті ДТП, становить 19 320, 67 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди.

Позивач просила суд стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду, оскільки вважає, що його винні дії, а саме вчинення ним 29.12.2014 року дорожньо-транспортної пригоди потягли за собою настання для неї негативних наслідків -порушення права власності та моральної шкоди, яка виразилась у глибоких переживаннях, затяжній депресії та фактично розпачу, оскільки маючи мінливий дохід так як являється безробітною, маючи на утриманні двох неповнолітніх дітей, тому за відсутності робочого автомобіля лишилась без засобів до існування. Обмеженість у пересуванні негативно позначилась на звичному для неї способу життя й нормальних життєвих звязках. Вона разом із своєю сімєю знімає квартиру в м. Острог. Садибна ділянка для ведення особистого селянського господарства знаходиться в с. Вельбівно Острозького району, тому відсутність автомобіля, постійні психологічні нагрузки вплинули на стан її здоровя, оскільки довелося адаптуватися до «нового життя». Крім того, з часу вчинення ДТП ОСОБА_3 жодного разу не вибачився за заподіяне, всіляко демонстрував повну зневагу до неї шляхом ігнорування не відповідаючи на телефонні дзвінки та на офіційне звернення. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає в 5000 грн.

Вирішуючи заявлену позивачем вимогу про відшкодування моральної шкоди суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства України моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного способу життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних/ позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходив з наступного.

Згідно ч.І ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а відповідно до ч.5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

В матеріалах справи відсутні та ОСОБА_3, як власник та користувач джерела підвищеної небезпеки, не надав суду доказів в підтвердження існування обставин, які звільняли б його від відповідальності за шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до загальних засад змагальності, визначених ч.З ст. 10, ч.І ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Не погоджуючись із розміром заявленої позивачем моральної шкоди ОСОБА_3 не подав суду доказів в обґрунтування своїх заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 29.12.2014 року, керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1, скоїв ДТП по вул. Гагаріна, 42 в с. Вельбівно Острозького району Рівненської області, шляхом наїзду на автомобіль «Opel Vectra», 1990 р. в., державний номерний знак НОМЕР_2 скоїв ДТП, внаслідок чого автомобіль, який належав ОСОБА_1 на праві власності, отримав механічні пошкодження. Скоєна дорожньо-транспортна пригода потягла за собою негативні наслідки - пошкодження її майна автомобіля - Опель Вектра, д.р.н. 24138 РВ, а тому суд вважає, що цими діями відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 була нанесена моральна шкода, яка виразилась у сильних душевних стражданнях та переживаннях. Внаслідок цього в ОСОБА_1 виникла необхідність витрачати час, зусилля для нормалізації звичного для неї способу життя й нормальних життєвих звязків, а тому, враховуючи обставини справи, характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала позивач ОСОБА_1, їх тривалість, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди слід визначити в сумі 1000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23,543,1166,1167,1187 ЦК України, ст.ст.22,28,30,36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.10,11,57,60,61, 88,212-215,218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія " АСКО-Медсервіс" на користь ОСОБА_1 19 320 гривень 67 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо- транпортної пригоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1000 гривень відшкодування моральної шкоди завданої в наслідок дорожньо- транспортної пригоди.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_7