Справа № 459/1888/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.,

при секретарі Смолій О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № CGZ0AN02260902 від 29.04.2008 року відповідач отримав кредит в сумі 12 147,53 доларів США на термін до 28.04.2015 року, натомість зобовязавшись своєчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування коштами в строки і в порядку встановлені кредитним договором.

Оскільки, позичальник ОСОБА_1 свої зобовязання по договору не виконав, станом на 28.05.2015 року у нього утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі 55 505 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 28.05.2015 року складає 1167842,47 грн. А тому просив, стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву, у якій просить розглядати справу у відсутності представника позивача, при цьому вказала, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що на даний час не має можливості оплачувати кредит, так як хворий, йому діагностовано гепатит С, а тому йому необхідні кошти на придбання медикаментів. У письмовому запереченні від 24.09.2015 року зазначив, що по причині скрутного матеріального становища, що склалася внаслідок фінансової кризи, яка виникла у державі не мав фінансової можливості вчасно та належним чином виконувати свої зобовязання за кредитним договором. З огляду на наведене просить зменшити розмір пені.

Заслухавши пояснення, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

З кредитного договору № CGZ0AN02260902 від 29.04.2008 року вбачається, що такий був укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 на суму 12 147,53 доларів США із платою за користування кредитом 8,52 % річних терміном повернення не пізніше ніж 29.04.2008 року (а.с.8-11).

При укладені кредитного договору сторони домовились, що у випадку порушення ОСОБА_1 зобовязань, передбачених статтями 6.2.2 та 6.2.3 цього договору щодо сплати процентів, останній сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше однієї гривні за кожен день прострочки, що передбачено п.14.2 договору.

Пунктом 14.3 договору сторони також передбачили, що у випадку порушення позичальником зобовязання щодо повернення основної суми кредиту, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки.Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, що підтверджується меморіальними ордерами № НОМЕР_1 від 29.04.2008 року та № 101 від 21.04.2008 року.

Проте, відповідач порушив умови договору, внаслідок чого станом на 28.05. 2015 року виникла заборгованість за кредитним договором, яка складається з наступного: 13099,47 доларів США заборгованість за кредитом; 3 525,46 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 477,21 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 34 751,23 долари США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 11,88 доларів США штраф (фіксована частина); 2 642,57 доларів США штраф (процентна складова). Зазначені фактичні обставини та розмір кредитної заборгованості сторонами не оспорюються.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 546 ЦК України, передбачено виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Загальні умови виконання зобов'язання зазначені у ст. 526 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (чч. 1 і 3 ст. 533 ЦК України).

Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього Декрету.

Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен встановити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 24 вересня 2014 року № 6-145 цс 14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонам домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом.

Частина 3 цієї ж статті надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через неспівмірність з розміром основного зобов'язання.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року.

Так, із доданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики вбачається, що розмір пені за порушення строків виконання зобов'язань за договором, станом на 28.05.2015 року становить 34 751,23 долари США.

Разом із тим, встановивши, що сума основного боргу складає 13 099,47 доларів США, виходячи з приписів ч. 3 ст. 551 ЦК України суд вважає, що нарахований позивачем розмір пені значно, а саме більше як в два рази, перевищує тіло кредиту, а тому, такий слід зменшити, визначивши в сумі 13 099,47 доларів США пені, що є співмірним із сумою основного боргу.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з врахуванням пені за несвоєчасність виконання зобовязань в сумі 13 099,47 доларів США з відповідача підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору в розмірі 33 854,06 доларів США, з конвертацію цієї суми в національну грошову одиницю на день здійснення платежу.

Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути понесені стягувачем і документально підтверджені судові витрати в сумі 3 654,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 33 854 (тридцять три тисячі вісімсот пятдесят чотири) долари США 06 центів заборгованості за кредитним договором № CGZ0AN02260902 від 29.04.2008 року, з конвертацію цієї суми в національну грошову одиницю на день здійснення платежу.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 3 654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 00 коп. понесених судових витрат.

В решті вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 - ти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: М. Д. Новосад