АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/2366/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Новак Р.В.
Доповідач: Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

при секретарі - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АГТ ПЛЮС»

на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГТ ПЛЮС» до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди.

У мотивування вимог посилався на те, що 20.08.2013 мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, який орендується ним у ОСОБА_3 та належить останньому на праві власності.

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 12.09.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені зазначеного ДТП.

Відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застрахована в Страховому товаристві з додатковою відповідальністю «Гарантія».

Оскільки ним самостійно відремонтовано автомобіль НОМЕР_1 на загальну суму 5940 грн., тому зі страхової компанії підлягає стягненню дана сума коштів.

Також вважав, що Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія» зобов'язане сплатити йому пеню за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 66,64 грн. та 3 % річних в сумі 27,44 грн.

Крім того, просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., завдану ОСОБА_4, який був за кермом автомобіля НОМЕР_1.

Враховуючи наведене та з усіма уточненнями просив суд стягнути суму страхового відшкодування в розмірі 6 034.08 грн. та суму судового збору в розмірі 243,60 грн. «Гарантія», а також стягнути суму моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. з ОСОБА_2

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року в задоволенні позову ТОВ «АГТ ПЛЮС» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким стягнути суму страхового відшкодування в розмірі 6034,08 грн. з ПрАТ «СТ «Гарантія».

Зазначає, що висновок суду про те, що він є неналежним позивача спростовується договором оренди автомобіля від 12.07.2012 року та суперечить п.13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року, на підставі якого він звернувся до суду за захистом своїх прав, а власник автомобіля ОСОБА_3 був заявлений, як третя особа та жодних заперечень не висував.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 20.08.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, що орендується позивачем у ОСОБА_3 та належить останньому на праві власності (а.с.8,9).

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 12.09.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені зазначеного ДТП (а.с.9).

Відповідальність заподіювача шкоди згідно поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застрахована в Страховому товаристві з додатковою відповідальністю «Гарантія» (а.с.10).

31.10.2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою про відшкодування збитків (а.с.12)

Листом від 22.11.2013 року Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія» відмовило у виплаті у зв'язку з тим, що не надано документи на підтвердження права на отримання страхового відшкодування, заяви власника автомобіля ОСОБА_3 (а.с.13).

Звертаючись в суд з вимогою про виплату страхового відшкодування ТОВ «АГТ ПЛЮС» посилалось на те, що ним самостійно відремонтовано автомобіль НОМЕР_1 на загальну суму 5940 грн., тому зі страхової компанії підлягає стягненню дана сума коштів. Також у зв'язку з простроченням виконання зобов'язання відповідач зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 66,64 грн. та 3 % річних в сумі 27,44 грн.

Відмовляючи в задоволенні даних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «АГТ ПЛЮС» не є належним позивачем, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3, як власник пошкодженого автомобіля, наділив ТОВ «АГТ ПЛЮС» повноваженнями на пред'явлення позову або відмовився від права на самостійне звернення до суду.

Такий висновок суду відповідає вимогам закону і наданим доказам.

У силу закону вигодонабувачем за даним договором страхування є власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_3, який 03.12.2013 року звернувся з заявою до відповідача за виплатою страхового відшкодування (а.с.14).

З наданого суду договору оренди автомобіля (а.с.8) вбачається, що при укладені цього договору позивач та ОСОБА_3 не обумовили можливість отримання страхового відшкодування орендарем, що спростовує доводи позивача про його право на отримання страхового відшкодування за цим договором оренди автомобіля.

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_3 відмовився від отримання страхової виплати на користь позивача.

Крім того, стверджуючи, що автомобіль відремонтований за рахунок коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «АГТ ПЛЮС», позивач надав суду лише акт виконаних робіт, складений ФОП ОСОБА_5, проте не надав суду доказів перерахування коштів за виконані роботи позивачем.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову позивачу в задоволені позову.

В суді апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що на даний час відповідач виплатив страхове відшкодування.

Щодо відмови в задоволені позову в частині відшкодування моральної шкоди, то апеляційна скарга не містить будь-яких доводів на спростування рішення суду в цій частині.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд повно та всебічно з»ясував обставини справи, дав належну правову оцінку правовідносинам сторін і наданим доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АГТ ПЛЮС» відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий:

Судді: