У х в а л а

ІМенем УКраїни

21 січня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Закропивного О.В., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши цивільну справу за заявою комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за касаційною скаргою комунального підприємства «Жилкомсервіс» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 7 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року комунальне підприємство «Жилкомсервіс» (далі - КП «Жилкомсервіс») звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 2 438 грн 27 коп. та судові витрати.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 7 жовтня 2014 року, у прийнятті заяви КП «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу відмовлено.

У касаційній скарзі КП «Жилкомсервіс», посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати судові ухвали та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно виходив із того, що вимоги про стягнення заборгованості пред'явлені з пропуском строку позовної давності, а тому убачається спір про право.

Судами установлено, що КП «Жилкомсервіс» просить стягнути з ОСОБА_3 суму заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 1 грудня 2010 року по 31 травня 2014 року.

Відповідно до п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 ЦПК України). Разом із тим лише той факт, що договірні зобов'язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Таким чином, правильними є висновки судів про те, що подана заява про видачу судового наказу свідчить про наявність спору про право, оскільки заявник просить стягнути заборгованість за період, що виходить за межі строків позовної давності, а тому відсутні підстави для прийняття заяви.

Зазначені висновки відповідають матеріалам справи, з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу комунального підприємства «Жилкомсервіс» відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 7 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник
Судді:О.В. Закропивний А.О. Лесько С.Ф. Хопта В.А. Черненко