АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Семенюк Т.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Реєстраційної служби України головного управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на квартиру та зобов`язання зареєструвати право власності на нерухоме майно за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою через представника ОСОБА_4 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13.11.2014 року позовну заяву визнано такою, що не подана та повернуто позивачам.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 через представника подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та зобов`язати суд першої інстанції прийняти заяву до розгляду. Посилається на те, що у позові не заявлено вимог майнового характеру, оскільки позовна заява не містить ціни позову і заява подається для формального визнання судом їх законних прав на квартиру у зв`язку з тим, що Державний архів м. Києва не видає дублікат правовстановлюючого документа. Крім того, у квитанції про сплату судового збору було вказано призначення платежу.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші позивачі у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що у встановлений строк вимог ухвали суду про усунення недоліків позивач не виконав.

Справа № 756/14849/14-ц

Апеляційне провадження № 22-ц-796/1999/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Диба О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають нормам процесуального права.

З наданих матеріалів вбачається, що позивачі звернулися до суду з позовною заявою, у якій просили визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_1 та зобов`язати Реєстраційну службу України головного управління юстиції в м. Києві зареєструвати за ними право власності на цю квартиру.

Ухвалою суду від 29.10.2014 року позовну заяву залишено без руху, як таку, що не відповідає вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України. А саме, не сплачено судовий збір з вимог майнового характеру та у квитанції про сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. не вказано призначення платежу.

Копія ухвали суду про усунення недоліків була отримана апелянтом 04.11.2014 року.

10.11.2014 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 надіслав до суду заяву, у якій зазначив, що у доданій до позовної заяви квитанції вказано призначення платежу та висловив свою незгоду з висновком суду про те, що позовна заява містить вимоги майнового характеру, а тому вважає вимоги суду про сплату судового збору як з вимог майнового характеру безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У позовній заяві зазначено дві вимоги: 1) вимога про визнання за позивачами права власності на нерухоме майно; 2) зобов'язання зареєструвати за ними це право власності.

За вказаних вимог суд першої інстанції правильно виходив з того, що вимога про визнання права власності має бути оплачена судовим збором як з вимог майнового характеру, а інша - як з вимог немайнового характеру.

Позивачами сплачено судовий збір у розмірі 243, 60 грн. з вимог немайнового характеру. Судовий збір з вимог майнового характеру не сплачено, що апелянтом і не заперечується.

Вимога про визнання за позивачами права власності на нерухоме майно є вимогою майнового характеру, а відтак суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачі не виконали у встановлений строк вимог ухвали суду щодо сплати судового збору у повному розмірі та визнав позовну заяву неподаною.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права та не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді