Справа № 209/6792/14-ц
Провадження № 2/209/353/15
З А О Ч Н Е Р ІШ Е Н Н Я
"06" січня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська у складі:
головуючого Гнєзділова В.Є.
при секретарі Бойко Н.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи: Дніпровський РВ у м. Дніпродзержинськ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, ТОВ «Абонент ХХІ» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи: Дніпровський РВ у м. Дніпродзержинськ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області ТОВ «Абонент ХХІ» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На обґрунтування позовних вимог вказує, що ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає в квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_3, яка складається із трьох житлових кімнат має загальну площу 63,6 кв.м., в тому числі житлову площу 37,3 кв.м. Зазначена квартира належить ОСОБА_1 на праві приватної особистої власності, яку остання набула на підставі договору купівлі-продажу квартири укладеного 29 травня 2013 року між позивачем, як покупцем та ОСОБА_4, як продавцем, посвідченого ОСОБА_5 приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі № 610. З відповідачем ОСОБА_2 позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18 травня 2002 року і на момент укладання договору їх шлюб розірвано не було. Але сторонами по справі була подана та нотаріально посвідчена спільна заява, згідно якої купівля квартири за номером АДРЕСА_3 здійснювалась за рахунок коштів, які належали особисто позивачу ОСОБА_1 і були її особистою власністю. В момент укладання договору купівлі-продажу відповідач у зазначеній заяві підтвердив факт належності коштів, за які здійснювалася купівля квартири, особисто позивачу і факт того, що вони дійсно не є їх спільною сумісною власністю. 29 травня 2013 року Реєстраційною службою Дніпродзержинського міського управління юстиції за позивачем, ОСОБА_1 було зареєстровано право приватної власності на придбану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Не зважаючи на те, що сім'я сторін по справі на час придбання квартири фактично припинила своє існування, позивач сподіваючись на збереження родини, надала згоду на реєстрацію відповідача у належній їй квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_3. 30 травня 2013 року на ім'я позивача ОСОБА_1 був відкритий особистий рахунок на квартиру, а 01 червня 2013 року сторони по справі та їх син були зареєстровані у спірній квартирі. Але зберегти сім'ю з відповідачем не вдалося, ОСОБА_2, продовжуючи зловживати алкоголем, з моменту реєстрації, тобто з 2013 року, припинив проживання у квартирі, але погрожував фізичною розправою у випадку розірвання з ним шлюбу, у зв'язку з чим в березні 2014 року позивач навіть була змушена звернутися до Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. Позивач вирішивши остаточно припинити шлюбні відносини з відповідачем у березня 2014 року звернулася до дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 29 квітня 2014 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено, рішення суду не оскаржувало ся відповідачем. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 запропонувала ОСОБА_2 добровільно знятися з реєстраційного обліку за адресою:АДРЕСА_3, в якій він фактично вже не проживає з червня 2013 року. І знову почалися образи і погрози у зв'язку з чим позивач 02 червня 2014 року була вимушена знову звернутися до Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. Відповідач ніколи не претендував на проживання у спірній квартирі і визнав, що вона є особистою власністю ОСОБА_1, з невідомих останній причин звернувся 27 червня 2014 року звернувся до Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області із заявою з приводу чинних йому з боку позивача перешкод у проживанні в квартирі по АДРЕСА_3, при цьому зазначив у своїй заяві, що фактично проживає за адресою АДРЕСА_4. Ця заява була єдиним зверненням відповідача. Таким чином з червня 2013 року, тобто після остаточного припинення між сторонами по справі сімейно-шлюбних відносин і до теперішнього часу ОСОБА_2 в квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_3, не проживає, не цікавиться квартирою, як приміщенням, що потрібне йому для проживання, в квартирі відсутні його особисті речі та документи. Але при цьому відповідач ОСОБА_2 продовжує бути зареєстрованим у належному ОСОБА_1 житловому приміщенні. ОСОБА_1 ніколи не створювала перешкод ОСОБА_2 у проживанні у квартирі за адресою: АДРЕСА_3. В зв'язку з реєстрацією відповідача в належній позивачу квартирі, ОСОБА_1 повинна в повному обсязі сплачувати житлово-комунальні послуги, які нараховуються в тому числі і на відповідача. ОСОБА_2 х моменту розірвання шлюбу перестав бути членом сім'ї позивача, відповідач добровільно залишив спірну квартиру і не має ніякого права користуватися нею. ОСОБА_2 не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 більше ніж один рік, між строми по справі відсутня будь-яка домовленість з приводу проживання ОСОБА_2 в належній позивачу квартирі. Позивач ОСОБА_1 вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням й повинний бути знятий з реєстраційного обліку. Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_3, що захистить права власника нерухомого майна, та є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку по зазначеній квартирі та виключення відомостей про нього із особового рахунку на квартиру.
Позивач, ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву в який просить суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень позивачем відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у її відсутності, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України.
Відповідач, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений згідно з вимогами ст. 74-76, 77 ЦПК України, про що свідчить, згідно вимог Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді СМС-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, довідка про доставку СМС сформована в електронному вигляді. Суд вважає відповідача повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. Відповідач причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло, тому суд вважає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними.
Представник третьої особи: Дніпровський РВ у м. Дніпродзержинськ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в який просить суд розглядати справу за його відсутності; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень представником третьої особи відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України.
Представник третьої особи: ТОВ «Абонент ХХІ» в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в який просить суд розглядати справу за його відсутності; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень представником третьої особи відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України.
Судом досліджені докази по справі:
· досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні;
Вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності . Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст.57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів...
Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини.
ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає в квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної особистої власності, яку остання набула на підставі договору купівлі-продажу і яка має загальну площу 63,6 кв.м., в тому числі житлову площу 37,3 кв.м. З ОСОБА_2 позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18 травня 2002 року і на момент укладання договору їх шлюб розірвано не було. Але сторонами по справі була подана та нотаріально посвідчена спільна заява, згідно якої купівля спірної квартири здійснювалась за рахунок коштів, які належали особисто позивачу ОСОБА_1 і були її особистою власністю. В момент укладання договору купівлі-продажу відповідач у зазначеній заяві підтвердив факт належності коштів, за які здійснювалася купівля квартири, особисто позивачу і факт того, що вони дійсно не є їх спільною сумісною власністю. 29 травня 2013 року Реєстраційною службою Дніпродзержинського міського управління юстиції за позивачем, ОСОБА_1 було зареєстровано право приватної власності на придбану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Не зважаючи на те, що сім'я сторін по справі на час придбання квартири фактично припинила своє існування, позивач сподіваючись на збереження родини, надала згоду на реєстрацію відповідача у належній їй спірній квартирі. 30 травня 2013 року на ім'я позивача ОСОБА_1 був відкритий особистий рахунок на вказану квартиру, а 01 червня 2013 року сторони по справі та їх син були зареєстровані уній. Але відповідач ОСОБА_2, з моменту реєстрації, тобто з 2013 року, припинив проживання у квартирі, а 29 квітня 2014 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська шлюб між сторонами по справі було розірвано, але ОСОБА_2 добровільно реєстраційного обліку за адресою:АДРЕСА_3, в якій він фактично вже не проживає з червня 2013 року не знявся. Таким чином з червня 2013 року, тобто після остаточного припинення між сторонами по справі сімейно-шлюбних відносин і до теперішнього часу ОСОБА_2 в квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_3, не проживає, не цікавиться квартирою, як приміщенням, що потрібне йому для проживання, в квартирі відсутні його особисті речі та документи. Але при цьому відповідач ОСОБА_2 продовжує бути зареєстрованим у належному ОСОБА_1 житловому приміщенні. Позивач ніколи не створювала перешкод ОСОБА_2 у проживанні у квартирі за адресою: АДРЕСА_3. В зв'язку з реєстрацією відповідача в належній позивачу квартирі, ОСОБА_1 повинна в повному обсязі сплачувати житлово-комунальні послуги, які нараховуються в тому числі і на відповідача. Крім того порушуються законні права ОСОБА_1, як власника, тобто позивач позбавлений права користуватись та фактично розпоряджатись належним їй майном (квартирою), тим самим утворилася перешкода у користуванні власністю.
Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивачів, з таких мотивів.
Згідно зі ст. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів...
Згідно вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи: Дніпровський РВ у м. Дніпродзержинськ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, ТОВ «Абонент ХХІ» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в зв'язку з тим, що як встановлено в судовому засіданні позивач є власниками житла у вигляді квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_3 у квартирі зареєстрований, але з моменту реєстрації не проживає відповідач ОСОБА_2, чим порушує права позивача в частині володіння, користування, розпорядження майном, квартирою. Є необхідність усунення перешкод в користуванні власністю та зняття з реєстраційного обліку в судовому порядку. Є підстави для задоволення позову.
Ці обставини мають істотне значення для справи, і не можуть не бути взяті до уваги судом про вирішенні спору по суті.
Встановлені судом факти і обставини справи підтверджуються письмовими доказами по справі:
· копією паспорту та ідентифікаційного номеру ОСОБА_1 /а.с.9 /, згідно якого підтверджується особа позивача.;
· копією договору купівлі-продажу від 29 травня 2013 року, заяви /а.с.10/, згідно якої підтверджуються факт придбання ОСОБА_1 спірної квартири за кошти належні особисто позивачу ОСОБА_1;
· копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.12/, згідно якої підтверджується право власності та підстави набуття на спірну квартиру;
· довідкою ТОВ «Абонент ХХІ» /а.с.13/, згідно якої підтверджується кількість осіб зареєстрованих у квартирі за адресою: АДРЕСА_3;
· копією квитанцій /а.с.14/, згідно яких підтверджується сплата позивачем комунальних послуг;
· копією рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 219 квітня 2014 року, копією свідоцтва про шлюб /а.с.15-16/, згідно яких підтверджується факт розірвання шлюбу між сторонам по справі;
· довідкою ТОВ «Крона» від 11серпня 2014 року, актом про не проживання від 17 червня 2014 року /а.с.17-18/, згідно яких підтверджується факт не проживання і не звертання ОСОБА_2 з заявою про перешкоджання у проживанні у спірній квартирі;
· копією особистого рахунку /а.с.19/, згідно я кого підтверджується статус ОСОБА_1- квартиронаймач та кількість зареєстрованих осіб у належній їй квартирі;
· довідками Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області /а.с.20-24/,згідно яких підтверджується фак звертання сторін по справі до компетентних органів для вирішення питання про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням спірної квартир ОСОБА_2 та прийняття мір до остннього, погрожуючого ОСОБА_1 фізичною розправою.
На підставі, ст. 386, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 15, 59, 60, ч.2 ст.158, ч. 2 ст.169, 209, 213-215, 218 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи: Дніпровський РВ у м. Дніпродзержинськ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, ТОВ «Абонент ХХІ» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Миколаївка Петриківського району Дніпропетровської області, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_3, що захистить права власника нерухомого майна - ОСОБА_1, та є підставою для знаття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку по зазначеній квартирі та виключення відомостей про нього із особового рахунку на квартиру.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська В.Є. Гнєзділов