АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/1160/15 Головуючий 1 інстанції - Іванісова Л.О.
Справа № 642/6751/13-ц Доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія договірні
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Трішкової І.Ю., Піддубного Р.М.

за участю секретаря - Шабас О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2014 року по справі за позовом ПАТ УкрСиббанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_5 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 (надалі кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_5 кредит в іноземній валюті в сумі 84 500 доларів США, зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 10,5 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 05.10.2028 року. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтентних платежів. Розмір ануїтентного платежу складає 835 доларів США. Виконання зобов*язань ОСОБА_5 за кредитним договором було забезпечено порукою. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання за договором у повному обсязі, однак відповідач ОСОБА_5 належним чином свої зобов*язання не виконує, в результаті чого виникла заборгованість за договором, яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2014 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволені частково. Вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05 жовтня 2007 року заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 87 254,16 доларів, що за курсом НБУ станом на 02.07.2013 року становить 697 422,50 грн., пеню - 12 263,50 грн. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до порушення його прав. Вказує, що він та його представник не були завчасно належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Наполягає, що у суду були підстави для зупинення проваджені у справі, до розгляду справи за позовом ОСОБА_5 про визнання договору недійсним, втім, суд питання про зупинення провадження не вирішив.

Представник ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 подали заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги. Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що зявились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за умовами договору про надання споживчого кредиту № 0 від 05 жовтня 2007 юку, укладеного між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_5, банк надав останньому кредит в розмірі 84500 доларів США зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 10,5 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 05.10.2028 року.

Згідно договору поруки № П/0 від 05 жовтня 2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_2, зобов'язалась відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем ОСОБА_5 усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору.

Згідно договору поруки № П-3/0 від 05 жовтня 2007 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, останній зобов'язався відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_5 усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору.

Згідно договору поруки № П-2/0 від 05 жовтня 2007 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_4, зобов'язалась відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору.

Із довідки-розрахунку заборгованості за кредитом ОСОБА_5 станом на 02.07.2013 р. вбачається, що за кредитним договором № 0 від 05.10.2007 року кредитна заборгованість становить 79 815 доларів США 03 центів, що за курсом НБУ станом на 02.07.2013 року складає 637 961,53 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 7 439 доларів США 13 центів, що за курсом НБУ станом на 02.07.2013 року становить 59 460,97 грн.

Крім того, з довідки-розрахунку вбачається, що відповідачу нарахована пеня за прострочення сплати кредиту та за прострочення сплати процентів станом на 02.07.2013 р. - 1 682,11 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.07.2013 року становить 13445,11 грн.

Представник ОСОБА_5 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вказував, що будучи відсутнім у судовому засіданні був позбавлений можливості заявити суду про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені.

Втім, із мотивувальної частини рішення суду першої інстанції вбачається, що позовні вимоги в частині стягнення пені задоволені частково, пеня стягнута з відповідачів за рік, що передував зверненню позивача до суду. Загальна заборгованість утворилась в межах позовної давності.

Поручителі за кредитом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 рішення суду першої інстанції не оскаржили.

Посилаючись на порушення судом лише норм процесуального права ОСОБА_5 та його представник обґрунтованих доводів щодо неправильності по суті рішення суду першої інстанції не навели.

Розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитом у визначеній судом сумі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).

Статтею 5 декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього декрету.

Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-145цс14.

ПАТ УкрСиббанк має генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій, копія якої міститься в матеріалах справи.

За змістом ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Правильно дійшовши висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів суми заборгованості суд першої інстанції з порушенням ст. 554 ЦК України вирішив питання про спільне солідарне стягнення заборгованості з усіх відповідачів.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 554 цього Кодексу особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, поручителі, які спільно поручились, відповідають перед кредитором солідарно. У разі укладення кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання положення частини 3 статті 554 ЦК України не застосовується.

У такому випадку кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі окремого договору, відповідно до яких кожен із поручителів відповідає перед кредитором разом із боржником як солідарні боржники.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на порушення положень ст. ст. 213, 214 ЦПК України не звернув уваги на те, що у даному випадку поручителі не несуть солідарної відповідальності між собою, так як відсутня їх спільна порука, оскільки між банком та поручителями укладено окремі договори поруки. Тому в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає відповідній зміні.

В решті рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права та залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2014 року змінити в частині порядку стягнення.

На користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнути кредитну заборгованість та заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 87 254,16 доларів, що за курсом НБУ станом на 02.07.2013 року становить 697 422,50 грн. та пеню 12 263,50 грн. - солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3, солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді