АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4661/15 Головуючий 1-інстанції - Лосєва Д.А.
Категорія - договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів колегії - КРУГОВОЇ С.С.,

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.,

секретаря - Пруднікової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль», третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Слоневська Даря Валеріївна про визнання кредитного договору недійсним, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив визнати недійсним Кредитний договір № 014/1647/82/99356 від 24.04.2008 pоку, укладений між позивачем та відповідачем, разом з додатковою угодою № 014/1647/82/99356/1 від 27.05.2009 pоку; визнати недійсним Договір іпотеки № 014/1647/82/99356/1 від 24.04.2008 pоку, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Слоневською Д.В., за реєстраційним № 2505, укладений між позивачем та відповідачем, разом з договором від 27.05.2009 року (опечатка в даті договору «27.05.2008р.») про внесення змін № 014/1647/82/99356/1/1 до Договір іпотеки № 014/1647/82/99356/1 від 24.04.2008 року; зобов'язати приватного нотаріуса ХМНО Слоневську Д. В. виключити з Державного реєстру іпотек, запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна - квартири 81 (вісімдесят один), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 50,8 кв. м, житловою площею 29,5 кв. м., яка належить позивачу; - зобов'язати відповідача прийняти від позивача суму у розмірі 242 625, 23 грн. (двісті сорок дві тисячі шістсот двадцять п'ять грн.. 23 грн.) з розстрочкою платежів на 150 місяців, за таких умов, що місячний платіж буде складати 1617,50 грн. (одна тисяча шістсот сімнадцять грн. 50 коп.), а в останній місяць 1617,73 грн., оскільки вважав, що при укладенні вказаного кредитного договору, між позивачем та відповідачем фактично не досягнуто згоди з усіх істотних умов Кредитного договору, оскільки узгоджені у ньому розміри абсолютного подорожчання кредиту за весь термін кредитування, реальна процентна ставка та загальна вартість кредиту - не відповідають фактично встановленим в Кредитному договорі розмірам.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним Кредитний договір № 014/1647/82/99356 від 24.04.2008 року, укладений між ОСОБА_4 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», разом з додатковою угодою № 014/1647/82/99356/1 від 27.05.2009 р. до Кредитного договору № 014/1647/82/99356 від 24.04.2008p., укладеною між ОСОБА_4 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Визнано недійсним Договір іпотеки № 014/1647/82/99356/1 від 24.04.2008 pоку, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Слоневською Д.В., за реєстраційним № 2505, укладений між ОСОБА_4 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», разом з договором від 27.05.2009 pоку, що містить опечатку в даті договору «27.05.2008 р.», про внесення змін № 014/1647/82/99356/1/1 до Договір іпотеки № 014/1647/82/99356/1 від 24.04.2008 pоку, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Слоневською Д.В., за реєстраційним № 725, укладеним між ОСОБА_4 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Зобов'язано приватного нотаріуса ХМНО Слоневську Д. В. виключити з Державного реєстру іпотек, запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4.

Зобов 'язано ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» прийняти від ОСОБА_4 суму у розмірі 242 625, 23 грн. з розстрочкою платежів на 150 місяців, за таких умов, що місячний платіж буде складати 1617,50 грн., а в останній місяць 1617,73 грн.

Ухвалою цього ж суду від 27 березня 2015 року заява відповідача про перегляд вказаного заочного рішення залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просить скасувати заочне рішення від 10 грудня 2014 року та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову ОСОБА_4 У разі залишення заочного рішення від 10.12 2014року без змін просить змінити його шляхом накладення арешту на квартиру, що є предметом іпотеки.

В обґрунтування скарги посилається на необґрунтованість та безпідставність рішення, порушення судом норм матеріального іпроцесуального права.

Вказує, що оспорюваний договір є укладеним оскільки укладений у письмовій формі і засвідчено підписами сторін, проте позивач в односторонньому порядку відмовляється від його виконання.

Зазначає, що статтею 7 кредитного договору визначений порядок повернення кредиту. Згідно ч. З ст. 653 ЦК у разі зміни договору зобов'язання змінюються з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Наголошує, що при укладанні кредитного договору сторони керувались положеннями ч. З ст. 6, ст. 525 ЦК України, якими встановлено, що «сторони в договорі можуть відступати від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд», зокрема, передбачати в договорі відсоткову ставку, про що сторони домовились добровільно та погодили.

Посилається на те, що вирішуючи справи про визнання кредитних договорів недійсними суди мають враховувати вимоги законодавства, що стосуються їх чинності (ст. ст. 1048-1052, 1054 ЦК України та Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Також зазначає, що в судове засідання, яке відбувалось 10.12.2014 року (коли було ухвалено рішення) банком було направлено заяву про перенесення судового засідання, оскільки всі представники банку, які мають повноваження представляти інтереси в судах, були зайняті в інших судовк процесах. Про що також було зазначено в заяві про перегляд заочного рішення. Ухваленням рішення без участі представника відповідача, було позбавлено банк права на здійсниення захисту свого порушеного права, а саме: було позбавлено права на подання клопотання щодо здійснень рецензування висновку судово-економічної експертизи № 94/1 від 14.02.2013 року та не було можливості висловити свої заперечення, доводи та міркування, чим порушено вимоги ст. 27 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді; пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

По справі встановлено, що 24.04.2008 р. між ОСОБА_4 та відповідачем, був укладений Кредитний договір № 014/1647/82/99356 про надання кредиту на суму 55 794,00 доларів США, зі сплатою 14 % річних, строком до 24.04.2018 р. Також, з метою змінення умов договору, була укладена 27.05.2009 року Додаткова угода № 014/1647/82/99356/1 до Кредитного договору.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 24.04.2008 року з відповідачем був укладений Договір іпотеки № 014/1647/82/99356/1, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Слоневською Д.В., за реєстраційним № 2505. Також 27.05.2009 року , з метою зміненая умов Договору іпотеки, був укладений Договір про внесення змін № 014/1647/82/99356/1/1 до Договору іпотеки, що має опечатку в даті договору «27.05.2008р.", що представниками сторін не оспорюється.

За клопотанням позивача по справі було призначено незалежну економічну експертизу. У висновку № 94/1 від 14.02.2013 року експерт дійшов наступного:

- пунктом 1.3.2 Кредитного договору сума щомісячного ануїтетного платежу визначена в розмірі 866,29 дол. США , однак розмір ануїтету виходячи із даних графіку в травні 2008р. складав 895,67 дол. США, отже, в додатку № 1 «Графік погашення кредиту та інших платежів» встановлено відхилення розміру ануїтетного платежу в травні 2008 р. на суму 29,38 дол. США. Загальна вартість кредиту складає згідно графіку погашення кредиту - 103 984,63 дол. СІЛА, згідно проведеного розрахунку -103 954,809 дол. США, відхилення складає 29,83 дол. США;

- в додатку № 2 «Сукупна вартість кредиту» до кредитного договору в графі «Реальна процентна ставка » зазначена в розмірі 14,2 %, а проведеним розрахунком встановлено: реальна процентна ставка - 15,2 %. Розбіжність - 1%. Причину розрахунку реальної процентної ставки вказаної в Додатку № 2 до кредитного договору.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що дані, вказані у додатках до кредитного договору на які погоджувався позивач, містять розбіжності на користь банку, а тому є всі підстави вважати, що банк, який єдиний готував кредитний договір та додатки до нього, свідомо вводив позивача в оману з метою отримати його згоду на укладення кредитного договору саме з ним, та з метою в майбутньому отримати додатковий прибуток від запропонованої схеми кредитування.

Висновки експерта свідчать про те, що вже на момент укладення спірного кредитного договору відповідач вводив позивача, як споживача кредитних послуг, в оману з метою отримання його згоди на отримання кредиту саме у нього, за ануїтетною схемою погашення, з метою отримання в майбутньому додаткового прибутку.

Крім цього, про неправомірні дії відповідача свідчать документи, які ним безпосередньо готувались, а саме: відповідно до додатку № 2 «Сукупна вартість кредиту» до кредитного договору в графі «Реальна процентна ставка» зазначено 14,2 %, проведеним розрахунком встановлено: реальна процентна ставка - 15,2 %. Розбіжність складає 1%.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами визначеного кредитного договору, зокрема, є відсоткова ставка та ціна договору.

Відповідно до ст. 230 ЦК України «Правові наслідки вчинення правочину під впливом обману», якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Відповідно до п. 20 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

При цьому суд звернув увагу на той факт, що додатки до договору, як і сам кредитний договір готувалися відповідачем та надавалися на підпис позивачу в приміщенні банківської установи. Жодної можливості вплинути на порядок та спосіб готування графіку погашення кредиту у позивача не було, а тому дії відповідача щодо завідомо неправдивого внесення відомостей у графік погашення кредиту є доведеними та додаткового доказування не потребують. Такі невідповідності графіку з умовами кредитного договору, що вже підтвердженні висновком судового експерта, свідчать виключно про умисел відповідача з метою отримання згоди позивача на отримання кредиту саме у нього, за ануїтетною схемою погашення, з метою отримання в майбутньому додаткового прибутку від запропонованої схеми кредитування.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України "Правові наслідки недійсності правочину" недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У зв язку з тим, що на дату укладання Кредитного договору, сума в розмірі 55 794,00 дол.США за офіційним курсом НБУ складала 281 759,70 грн., а отже, враховуючи сплачену позивачем суму за Кредитнім договором в розмірі б 908,54 дол. США, за кредитом та процентами, що на момент здійснення платежів, становило еквівалент 39 134,47 грн., позивач повинен повернути відповідачу кошти, що є різницею між коштами, що були надані позивачу, та коштами, що були сплачені ним відповідачу за період дії Кредитного договору, тобто - 242 625, 23 грн. Окрім того, оскільки іноземна валюта між резидентами України в Україні не може бути засобом платежу, позивач повинен повернути відповідачу кошти в національній валюті - гривні.

Згідно із ч.2 ст.548 ЦК України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню.

Недійсність основного зобов'язання спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення.

Такім чином, суд дійшов висновку, що договір іпотеки є недійсним, на підставі статті 548 ЦК України, а запис у Державному реєстрі іпотек про заборону відчуження вказаної квартири, підлягає виключенню, а позов такий, що підлягає задоволенню.

Судова колегія доходить висновку, що суд першої інстанції неповно з"ясував обставини, що мають значення для справи; обставини, які він вважав встановленими є недоведеними, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушені норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу

За правилом ст. 230 ЦК України правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Відповідно до роз'яснень, наведених у п. 20 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9 правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Вирішуючи спір суд першої інстанції на вказані положення закону та роз'яснення уваги не звернув та не перевірив обставин справи щодо наявності факту обману, належним чином не оцінив наявні в матеріалах справи докази, зокрема не звернув уваги також на те, що наявність умислу в діях відповідача не підтверджена належними та допустимими доказами в розумінні статей 58, 59 ЦПК України.

Судова колегія вважає, що не є таким доказом посилання суду на те, що додатки до договору, як і сам кредитний договір готувалися відповідачем та надавалися на підпис позивачу в приміщенні банківської установи і жодної можливості вплинути на порядок та спосіб готування графіку погашення кредиту у позивача не було.

Судом не надано оцінки суттевості виявлених експертом розбіжностей в реальній процентній ставці та сукупній вартості кредиту, які самі по собі на думку судової колегії не можуть свідчити про навмисне введення відповідачем позивача в оману і не є підставою для визнання кредитного договору недійсним в цілому та застосування наслідків недійсності, про які просив позивач і які застосовані судом.

Позивач не надав до суду доказів того, що він не бажав отримати у відповідача кредит в іноземній валюті, не заперечував, що отримав такий кредит і зобов"язався повертати кредитні кошти та сплачувати проценти за користування кредитом у валюті кредиту.

Дії відповідача з видачі такого кредиту у 2008 році не суперечили закону і не визнані недійсними.

За таких обставин, висновок суду про те, що іноземна валюта не може виступити засобом платежу і рішення про те, що отримані позивачем кошти мають бути повернуті у гривні України за офіційним курсом НБУ , який існував на дату укладення кредитного договору з розстрочкою платежів на 150 місяців, прийнято судом без урахування того, що особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ст. 12 ЦК).

Відповідно до ст. 13 ЦК цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч. 1). При їх здійсненні особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (ч. 2). Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживанням правом в інших формах (ч. 3). При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч. 4). Не допускається використання цивільних прав для неправомірного обмеження конкуренції, зловживанням монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція (ч. 5). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені чч. 2-5 ст. 13 ЦК, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Зокрема, згідно із ч. 3 ст. 16 ЦК суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень чч. 2-5 ст. 13 ЦК.

Згідно ч. З ст. 653 ЦК у разі зміни договору зобов'язання змінюються з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

З пропозицією про зміну умов договору позивач до відповідача не звертався.

Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, та зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Вказані вимоги закону судом не виконані, внаслідок чого він дійшов висновку про необхідність захисту прав позивача у спосіб, який не відповідає характеру порушеного права .

Неповне з"ясування обставин, що мають значення для справи; недоведе6ність обставин, які суд вважав встановленими , невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справиу відповідності до п.п.1-3 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

Керуючись ст.ст.303,304,п2 ч.1 ст.307, ст.ст.309,313,314,316,317,319,324 ЦПК України судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2014 року скасувати. У задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання кредитного договору недійсним, - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії -підписи

Копія вірна. Суддя -