АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/2615/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Маліновська В.М.
Доповідач: Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

при секретарі - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" в особі Київського відділення №15 Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива"

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" в особі Київського відділення №15 Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" про стягнення суми вкладу, відсотків та неустойки,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" про стягнення суми вкладу, відсотків та неустойки.

У мотивування вимог посилався на те, що 02 липня 2014 року між ним та відповідачем в особі Київського відділення № 15 укладено договір вкладу (вклад «Доступний New») № 51-в-16/326905, за умовами якого Банк відкриває Вкладнику вкладний рахунок на вимогу № НОМЕР_1 в доларах США для обліку коштів і здійснення операцій відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативних актів НБУ.

На виконання вимог договору банківського вкладу ним внесено на відкритий рахунок в Банку грошову суму в розмірі 15 163,17 доларів США, що підтверджується випискою за договором за період з 02.07.2014 р. по 05.12.2014 р. та квитанціями.

Таким чином, ним виконано договірні зобов'язання в повному обсязі, в той час, як банк відмовив йому в задоволенні претензії щодо повернення коштів та нарахованих відсотків.

Так, 29.07.2014 року ним подано заяву до відповідача з вимогою про повернення коштів, які знаходяться на його рахунку, проте вказану вимогу банк не виконав.

У зв'язку з невиконанням вимог заяви від 29.07.2014 року, 07.08.2014 року він направив відповідачу претензію, в якій просив повернути депозитні кошти та відповідні відсотки.

В подальшому, він повторно звертався до відповідача з заявами про повернення коштів разом з нарахованими відсотками, проте жодної відповіді від банку не отримав.

Крім того, в операційний час надавав відповідачу платіжні доручення від 06.11.2014р. № 1, від 07.11.2014р. № 2, від 14.11.2014р. № 3 та від 20.11.2014р. № 4 на перерахування власних коштів, що знаходяться на його рахунку, які так і не були виконані відповідачем у встановлений законодавством строк.

Враховуючи наведене та з урахуванням усіх уточнень просив суд стягнути з ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на його користь кошти за договором банківського вкладу у валюті вкладу разом з нарахованими відсотками у сумі 16 792,39 доларів США, що враховує: - сума коштів (вкладу) на рахунку в розмірі 15 163,17 доларів США; - сума процентів річних в розмірі 29,91 доларів США до 09.12.2014р., а після остаточного розрахунку по ставці 8%; - 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 135,96 доларів США; - неустойку за порушення грошових зобов'язань в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 1 168,95 доларів США; - пеня у розмірі 0,1% суми переказу за кожний день прострочення в розмірі 294,40 долари США

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" на користь ОСОБА_3 грошові кошти за договором банківського вкладу № 51-в-16/326905 від 02.07.2014 року на загальну суму 15 323,56 доларів США, з яких: - сума вкладу - 15 163,17 доларів США; - сума процентів за період з 01.12.2014 року по 09.12.2014 року - 29,91 доларів США; -3% річних від простроченої суми заборгованості за період з 05.08.2014 року по 09.12.2014 року - 130,48 доларів США. В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" в дохід держави судовий збір у розмірі 2 387,03 грн.

Не погоджуючись з рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що спір не підсудний Шевченківському районному суду м. Києва.

Зауважує, що позивач не з'являвся до банку забрати кошти, оскільки заяви про розірвання договору не надавав, й доказів відмови у видачі грошових коштів у матеріалах справи немає.

Судом не досліджено належним чином зміст договорів та їх умов, так як у вказаних позивачем заявах про розірвання не вказано конкретно дату, коли позивач бажає розірвати договори, а банк, згідно до умов договору не наділений правом самостійно визначати таку дату.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з"явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції підставно виходив з їх доведеності та обґрунтованості з огляду на таке.

Судом встановлено, що 02 липня 2014 року між ПАТ Комерційний Банк «Фінансова ініціатива» та ОСОБА_3 укладено Договір банківського вкладу № 51-в-16/326905 (Вклад «Доступний New») (а.с.5-6).

Відповідно до п.1.1. Договору Банк відкриває вкладнику вкладний рахунок на вимогу № НОМЕР_1 в долар США для обліку коштів і здійснення операцій відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативних актів НБУ, в порядку та на умовах, визначених цим Договором та тарифами банку на послуги в національній та іноземних валютах для фізичних осіб.

Згідно умов договору, процента ставка за залишками коштів на рахунку складає 8% річних, що нараховуються щомісячно на фактичні залишки на рахунку клієнта на кінець операційного дня у останній банківський день кожного поточного місяця.

На виконання умов Договору Позивач здійснював поповнення рахунку № НОМЕР_1, що підтверджується виписками по угоді № 51-в-16/326905 (а.с.7, 19-21, 51).

Пунктами 2.3.,2.4. Договору визначено, що вкладник має право на поповнення рахунку та зняття частини або всієї суми з рахунку, при цьому незнижувальний залишок має складати не менше ніж 500 доларів США. У випадку, якщо при частковому знятті коштів залишок на рахунок стає меншим від розміру незнижувального залишку, встановленого п.2.3. цього Договору, то Договір розривається з поверненням вкладнику фактичного залишку коштів.

Відповідно до п.3.3.2. Договору при бажанні зняти з рахунку готівкові кошти у сумі, що перевищує 1000 доларів США протягом одного банківського дня, вкладник зобов'язується повідомити банк про намір зняти відповідну суму готівкою за п'ять банківських днів.

29 липня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача з вимогою видати 04.08.2014 року всю суму вкладу, що знаходиться на рахунку у відповідності до умов Договору № 51-в-16/326905 від 02.07.2014 року (а.с.8).

У зв'язку з невиконанням відповідачем вимог щодо повернення позивачу коштів разом з нарахованими відсотками, останній звернуся до банку з претензією від 07.08.2014 року (а.с.9) та повторною заявою від 20.11.2014 року (а.с.50), в яких просив повернути йому кошти, які знаходяться на рахунку разом з нарахованими по вкладу відсотками через касу банку в валюті внесків, а саме доларах США.

Відповіді на претензію чи заяви про повернення коштів з рахунку разом з нарахованими відсотками відповідач не направив, будь-яких пояснень з приводу відмови у поверненні коштів не надав.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з частин 1,2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Отже, з наведених норм Кодексу вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі.

При цьому, положеннями ст. 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Сторонами не заперечується, що відповідачем частково виконано зобов'язання щодо повернення суми вкладу та нарахованих відсотків, проте станом на 02.12.2014 року сума неповернутого позивачу вкладу становить 15 163,17 доларів США, що підтверджується банківською випискою (а.с.51). Також поверненню підлягає сума нарахованих процентів за період з 01.12.2014 року по 09.12.2014 року в розмірі 29,91 доларів США

Враховуючи те, що суду першої та апеляційної інстанцій банком не надано доказів на спростування розміру неповернутого вкладу та процентів, тому суд дійшов вірного висновку про задоволення зазначених вимог.

Також, суд першої інстанції вірно частково задовольнив вимогу про стягнення 3 % річних виходячи з правової позиції, яка міститься в Постанові Верховного Суду України від 29 травня 2013 року справа №6-39цс13, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для виконання, згідно якої зобов'язання сторін за договором припиняються з моменту їх належного виконання. Оскільки внесені позивачем кошти у визначений договором строк на його вимогу не повернуті, то це дає право позивачеві на отримання процентів за користування депозитними коштами за період з дня витребування вкладу до дня його фактичного повернення, а також на отримання сум, передбачених ч.1 ст. 625 ЦК України.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Врахувавши часткові виплати, які були здійснені відповідачем щодо повернення вкладу та нарахованих процентів позивачу, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з банку на користь ОСОБА_3 3% річних: за Договором № 51-в-16/326905 від 02.07.2014 року в сумі 130,48 доларів США за період з 05.08.2014 року по 09.12.2014 року.

Апеляційна скарга банку не містить доводів на невірність обрахунку зазначеної суми, тому колегія суддів погоджується з нею в повному обсязі.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Не є підставою для скасування судового рішення посилання апелянта на те, що дана справа не підсудна Шевченківському районному суду, оскільки це не відповідає дійсності. Позивач звернувся в суд за місцезнаходження юридичної особи, що територіально відноситься до Шевченківського району міста Києва.

Доводи відповідача, що позивач не звертався до банку з вимогою про повернення коштів спростовуються матеріалами справи. Крім того, і після отримання позовної заяви відповідач не повернув позивачу коштів.

Безпідставним є посилання апелянта на те, що суд не звернув уваги на зміст Договору, оскільки саме договір і був предметом судового дослідження.

Отже, рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Рішення суду в частині відмови в стягненні пені ОСОБА_3 не оскаржувалось та набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" в особі Київського відділення №15 Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива"відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: