У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Журавель В.І., Мартинюка В.І.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Управління МВС України в Рівненській області, держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України в

м. Рівне про визнання незаконними дій та відшкодування моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 17 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що протягом п'яти років він звертається до органів внутрішніх справ із заявами та скаргами з приводу незаконного вивозу його сина за кордон його дружиною ОСОБА_4 Зазначав, що

19 травня 2001 року він не міг надати дозвіл на виїзд сина за кордон у нотаріуса, оскільки з 7 листопада 2000 року по 5 березня 2002 року перебував за кордоном.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від

14 серпня 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Управління МВС України в Рівненській області, держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України в м. Рівне про визнання незаконними дій та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 17 вересня

2014 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від

14 серпня 2014 року скасовано, провадження у цій справі закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 17 вересня 2014 року в частині закриття провадження у справі, а в іншій частині залишити без змін, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем на порушення вимог ст. 60 ЦПК України не доведено передбачених ст. ст. 23, 1167 ЦК України обставин та підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив із того, що розгляд вказаних вимог проводиться за правилами кримінального процесуального судочинства, а вимоги про відшкодування моральної шкоди випливають із вимог про визнання неправомірними дій, тобто є похідними.

Проте погодитися з такими висновками суду неможливо.

Відповідно до положень ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

ОСОБА_3, реалізуючи своє право, звернувся до суду із позовом про визнання дій Управління МВС України в Рівненській області незаконними і відшкодування моральної шкоди саме у порядку цивільного судочинства.

Положеннями ч. 2 ст. 21 КАС України визначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із ст. ст. 2, 17 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства; компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративні справи, в яких однією із сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, як це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України, підсудні місцевим загальним судам як адміністративним (п. 2 ч. 1 ст. 3 КАС України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, як особа, якій завдано бездіяльністю органів Управління МВС України в Рівненській області моральної шкоди, звернувся з позовом до Управління МВС України в Рівненській області, держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України в м. Рівне, в якому просив визнати дії органів Управління МВС України в Рівненській області незаконними.

Тобто вимоги позивача зводяться до визнання неправомірними дій суб'єкта владних повноважень та відшкодування завданої цими діями моральної шкоди.

Суди розглянули справу після 1 вересня 2005 року, тобто після набрання чинності КАС України, за правилами, встановленими ЦПК України.

Ураховуючи вищевикладене та суть спору, колегія суддів вважає, що у даному випадку виник публічно-правовий спір, і вимоги ОСОБА_3 повинні були розглядатися за правилами, встановленими КАС України.

Проте суди першої та апеляційної інстанцій на зазначене уваги не звернули.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження по справі апеляційний суд також прийшов до помилкового висновку, що розгляд вказаних вимог проводиться за правилами кримінального процесуального судочинства, а вимоги про відшкодування моральної шкоди випливають із вимог про визнання неправомірних дій, тобто є похідними, оскільки правовідносини сторін регулюються нормами КАСУ.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 340 ЦПК України судове рішення підлягає скасуванню у касаційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст. 205 цього Кодексу.

За викладених обставин рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 серпня 2014 року та ухвала апеляційного суду Рівненської області від 17 вересня 2014 року підлягають скасуванню із закриттям провадження згідно із положеннями ч. 1 ст. 340 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 336, 340, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 17 вересня

2014 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління МВС України в Рівненській області, держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України в м. Рівне про визнання незаконними дій та відшкодування моральної шкоди закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян
Судді:Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Журавель В.І. Мартинюк