У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів: Максимчук З.М., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду від 20 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є у спільній частковій власності,

В С Т А Н О В И Л А :

30 березня 2012 року ОСОБА_2 звернулася в Дубенський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна, що є у спільній частковій власності.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що нею відповідно до свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів від 23 березня 2004 року було придбано на прилюдних торгах за 59950 грн. 41/100 частини цегляного вбудованого приміщення магазину АДРЕСА_1, яке згідно з планом будівлі складається з : 2-5 торговий зал площею 20,6 кв.м.; 2-7 склад площею 31,8 кв.м.; 2-8 торговий зал площею 17,5 кв.м.; 2-9 коридор площею 7,4 кв.м.; 2-10 коридор площею 6,4 кв.м.; 2-11 торговий зал 62,4 кв.м.; 2-12 склад площею 37,4 кв.м.; 2-13 склад площею 19,8 кв.м.; ІІІ тамбур площею 3,4 кв.м.; а всього загальною площею 213 кв.м. Придбана нею частина магазину була зареєстрована в КП „Архітектор" Дубенської міської ради і 23.03.2004 року їй було видано технічний паспорт на вказане приміщення.

З жовтня 1990 року по листопад 2005 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 і придбане приміщення магазину належало їм на праві спільної сумісної власності подружжя.

______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/46/2015 Головуючий у 1 інстанції : Федорова Л.П.

Доповідач : Григоренко М.П.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 10 березня 2011 року за нею та відповідачем було визнано право власності на нерухоме і рухоме майно, в тому числі і по 1/2 частині 41/100 частки вбудованого приміщення магазину АДРЕСА_1, площею 213 кв.м.

Так як ОСОБА_1 одноосібно використовує вищевказане нерухоме майно позивач просила суд виділити їй в натурі 1/2 частину 41/100 частки вбудованого приміщення магазину АДРЕСА_1

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 20 листопада 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Виділено ОСОБА_2 приміщення 2-11 торгового залу площею 62,4 кв.м.; 2-12 склад площею 37,4 кв.м.; 2-13 склад площею 19,8 кв.м., загальною площею 119,6 кв.м., які знаходяться в АДРЕСА_2 Рівненської області. Вартість виділених поліпшень становить 529325 грн. Частка виділених земельних поліпшень становить 56/100.

Виділено ОСОБА_1 приміщення 2-5 торгового залу площею 20,6 кв.м.; 2-7 склад площею 38,1 кв.м.; 2-8 торговий зал площею 17,5 кв.м.; коридор площею 7,4 кв.м.; 2-10 коридор площею 6,4 кв.м.; ІІІ тамбур площею 3,4 кв.м., загальною площею 93,4 кв.м., які знаходяться в АДРЕСА_2 Рівненської області. Вартість виділених поліпшень становить 413373 грн. Частка виділених земельних поліпшень становить 44/100.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 57976 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1750 грн. витрат за проведення експертизи.

В частині поділу земельної ділянки відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що місцевим судом в основу оскаржуваного рішення покладено висновок експерта № 40110/3_С судової інженерно-технічної експертизи, який на його думку не є належним доказом у справі.

Експерт ОСОБА_3 не був особою, яка бере участь у розгляді справи та не мав права звертатися до суду із клопотанням про роз'яснення подальших його дій, а суддя не повинна була постановляти ухвалу від 17.06.2014 року про проведення експертизи по наявних матеріалах справи без огляду об'єкта експертизи, який знаходиться в АДРЕСА_1, з відповідними обмеженнями щодо її результатів.

Крім того, жодна норма закону не надає експерту право звертатись до суду із клопотанням про роз'яснення подальших дій.

Так як інженерно-технічна експертиза була проведене без виїзду експерта на місце розташування об'єкту експертизи, без дослідження самого об'єкту експертизи, тому висновок експерта є неповним, необґрунтованим та недостовірним, який містить суперечливості.

В матеріалах справи відсутні відомості чи є у спеціаліста (який проводить експертизу) свідоцтво про присвоєння йому кваліфікації судового експерта за відповідною спеціальністю.

20.11.2014 року ним було подано клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з хворобою, проте суд відхилив дане клопотання та ухвалив оскаржуване рішення без його участі.

Також покликається на те, що суд при постановленні рішення не стягнув з позивача суму недоплаченого судового збору.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, сторони по справі в судове засідання не з'явились.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Вирішуючи спір по даній справі, суд першої інстанції поклав в основу свого рішення висновок судової інженерно-технічної експертизи № 40110/3_С від 16 липня 2014 року та обрав варіант поділу спірного нерухомого майна в натурі, який на його думку найбільше враховує інтереси сторін у даній справі.

Колегія суддів також погоджується із рішенням Дубенського міськрайонного суду від 20 листопада 2014 року щодо обраного ним варіанту поділу між сторонами у даній справі нерухомого майна, співвласниками якого вони є, на підставі висновку судової інженерно-технічної експертизи № 40110/3_С від 16 липня 2014 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що висновок судової інженерно-технічної експертизи № 40110/3_С від 16 липня 2014 року не є належним доказом у справі, на увагу не заслуговують.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 від 30.05.97 року „Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах", при перевірці й оцінці експертного висновку

суд повинен з'ясувати:

- чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи;

- чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі;

- компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень;

- достатність поданих експертові об'єктів дослідження;

- повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним;

- узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи;

- обгрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

З матерілів справи не вбачаєтсья, що судова інженерно-технічна експертиза була призначена судом та проведена експертом ППФ „Експерт-Рівне" із порушенням вимог чинного законодавства.

На розсуд колегії суддів висновки судової інженерно-технічної експертизи № 40110/3_С від 16 липня 2014 року є повними, узгодженими та належним чином обґрунтовані, а тому суд першої інстанції правильно поклав їх в основу оскаржуваного рішення.

Те, що даний експертний висновок було складено без безпосереднього огляду експертом спірного нерухомого майна за його місцем знаходження, то, на переконання колегії суддів, дана обставина не є істотною, оскільки в матеріалах справи є в наявності достатня технічна документація, на підставі якої експерт мав можливість зробити свої висновки і без безпосереднього огляду об'єкту експертизи, при тому, що з даного приводу судом була винесена відповідна ухвала (а.с. 138).

З огляду на те, що експерт неодноразово виїжджав на місце знаходження спірного нерухомого майна, але оглянути його не зміг з об'єктивних причин, так як не був допущений в приміщення магазину АДРЕСА_1, його власниками, тому рішення суду першої інстанції про проведення експертизи по наявним матеріалам справи, на переконання колегії суддів, було вірним і таким, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Посилання ОСОБА_1 на те, що суд ухвалив оскаржуване рішення у його відсутності, незважаючи на те, що ним було подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку із його хворобою, то дана обставина також не є підставою для скасування законного по суті рішення суду, оскільки відповідач у своїй апеляційній скарзі не вказав, яким саме чином його неявка в судове засідання призвела до ухвалення судом рішення, яке на його думку є незаконним.

Матеріали справи свідчать, що дана цивільна справа розглядалась судом протягом тривалого часу і відповідач не був позбавлений можливості висловити свою думку по суті пред'явлених до нього вимог особисто чи через свого представника під час інших судових засідань, які проводились неодноразово.

Відповідно до частини 3 статті 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення Дубенського міськрайонного суду від 20 листопада 2014 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дубенського міськрайонного суду від 20 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий Григоренко М.П.

Судді : Максимчук З.М.

Рожин Ю.М.