Справа № 460/3679/14-ц
Провадження №2/460/378/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2015 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Варениця В.С.

з участю секретаря Мельник Є.Є.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача Зозуля А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові

цивільну справу за позовом Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат»

до ОСОБА_2

про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

02.10.2014 року представник Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» звернувся до суду з позовною заявою, позовні вимоги по якій під час судового розгляду були зменшені, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь Магерівського лісгоспу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» 6819,98 грн. майнової шкоди. Позовні вимоги мотивовано тим, що в ході перевірки Магерівського лісгоспу Державною екологічною інспекцією у Львівській області було виявлено порушення вимог природоохоронного законодавства в Середкевицькому лісництві, а саме невивезення 38,0 куб. м ділової деревини та 217 куб. м дровяної деревини в кварталі 17 виділу 1(1) на пл.6,0 га та в кварталі 17 виділу 1(2) на пл.5,5 га, а також неочищення від порубкових решток даних земельних ділянок. Даними порушеннями завдана шкода в розмірі 3656,48 грн. Крім цього, в кварталі 47 виділу 22 Середкевицького лісниництва виявлено незаконну рубку двох дерев породи бук, а також несвоєчасне очищення від порубкових решток земельних ділянок площею 0,3 та 1,5 га. Даними порушеннями завдана шкоду в розмірі 3163,50 грн. Перевіркою було встановлено, що всі акти освідчення місць рубок було підписано лісничим Середкевицького лісництва ОСОБА_2, який грубо порушив вимоги Санітарних правил в лісах України, вимоги Лісового кодексу, та з яким укладено договір про повну матеріальну відповідальність від 11.11.2013 року. Відповідно до чинного законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Під час судового розгляду справи представник позивача ДП «Львівський військовий лісокомбінат» - юрисконсульт ОСОБА_1 зменшені позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві та в заяві про уточнення позовних вимог. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 6819,98 гривень в рахунок відшкодування шкоди в порядку регресу.

Відповідач ОСОБА_2 зменшені позовні вимоги визнав частково, згідний добровільно відшкодувати кошти в сумі 1693 грн. 50 коп. за допущене порушення у вигляді неочищення земельної ділянки площею 1,5 га від порубкових решток в кварталі 47 виділу 22. Решта виявлених порушень допушені не з його вини.

2

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Зозуля А.В. вважає, що під час судового розгляду справи встановлено безпідставність позовних вимог до його довірителя в частині відшкодування шкоди за незаконну рубку двох дерев породи бук, оскільки рубку цих дерев було виявлено на земельній ділянці, на якій проводилася суцільна санітарна рубка, що фізично неможливо встановити, так як всі наявні дерева на ділянці були зрізані. Також на початку 2014 року по даному кварталу проводилася ревізія і незаконої рубки не було виявлено. Щодо неочищення від порубкових решток земельних ділянок площею 6 га та 5,5 га, то на час проведення рубок на цих ділянках ОСОБА_2 не був лісничим. Також за невивезення деревини не може відповідати його довіритель, так як такий обов'язок покладається на лісгосп, який має в наявності транспорт для вивезення такої деревини. Крім цього, відповідальність за неочищення від порубкових решток має нести також приватний підприємець, який проводив рубку лісу і по укладеному договору зобов'язувався дотримуватися відповідних правил проведення рубок. Безпідставним є посилання представника позивача на договір про повну матеріальну відповідальність, оскільки згідно умов даного договору його довіритель відповідає за збереження ввірених йому матеріальних цінностей.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно наказу Магерівського лісгоспу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» №04 від 04.11.2013 року відповідача ОСОБА_2 було прийнято на посаду лісничого Середкевицького лісництва в порядку переведення з Магерівського військового лісгоспу з 04.11.2013 року.

Відповідно до посадової інструкції лісничий є керівником лісництва, здійснює керівництво виробничо-господарською діяльністю лісництва, несе відповідальність за організацію та проведення лісогосподарських робіт, дотримання правил техніки безпеки, пожежної безпеки та виробничої санітарії, за збереження та раціональне використання виділеного лісництву майна, обладнання, матеріальних цінностей, грошових засобів.

Також 11.11.2013 року між Магерівським лісгоспом ДП «Львівський військовий лісокомбінат» та лісничим Середкевицького лісництва ОСОБА_2 було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, за умовами якого працівник ОСОБА_2 зобов'язується нести повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання довірених йому адміністрацією матеріальих цінностей.

Судом встановлено, що в період з 13.05.2014 року по 30.05.2014 року працівниками Державної екологічної інспекції у Львівській області проводилася перевірка дотримання Магерівським лісгоспом вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, під час якої було виявлено ряд порушень, в тому числі по Середкевицькому лісництву. За результатами проведеної перевірки було складено акт №577-05, в якому було відображено виявлені порушення вимог законодавства та визначено розмір заподіяної шкоди лісовому господарству. На підставі претензійних заяв про відшкодування шкоди Магерівським лісгоспом було сплачено до бюджету Середкевицької сільської ради 10252,65 гривень завданої шкоди лісовому господарству (платіжне доручення №700 від 05.09.2014 року).

Вважаючи, що відповідальним за квартали та виділи, де були виявлені допущені порушення та заподіяна шкода, являється відповідач ОСОБА_2, який підписав акти освідчення місць рубок, грубо порушивши вимоги Санітарних правил в лісах України та Лісового кодексу України, ДП «Львівський військовий лісгосп» звернувся до суду з позовом в інтересах свого відокремленого підрозділу Магерівського лісгоспу про відшкодування виплачених коштів в порядку регресу.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

А відповідно до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

3

Під час розгляду справи судом встановлено, що під час проведення перевірки було виявлено, що з вини лісничого ОСОБА_2 в кварталі 47 виділу 22 на земельній ділянці 1,5 га під час суцільної санітарної рубки було допущено неочистку від порубкових решток земельної ділянки, а також незаконну рубку двох дерев породи бук (діаметр пеньків 20 та 30 см), про що відносно відповідача ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, перебачених ст.ст.64, 65 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою державного інспектора з ОНПС у Львівській області від 26.09.2014 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З цих підстав суд не приймає до уваги твердження відповідача та його представника щодо безпідставності вимог про відшкодування шкоди за незаконну рубку двох дерев породи бук і визнає, що саме з вини відповідача ОСОБА_2 під час виконання ним трудових обов'язків було заподіяно шкоду лісовому господарству в сумі 1693,50 гривень за неочищення від порубкових решток земельної ділянки площею 1,5 га (п.2 претензії №125) та в сумі 1470,00 грн за незаконну рубку двох дерев породи бук (претензія №128), що в загальній сумі становить 3163 грн. 50 коп.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність в розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Суд визнає необгрунтованим посилання сторони позивача на вимоги ст.134 КЗпП України щодо повної матеріальної відповідальності, оскільки за умовами укладеного договору відповідач ОСОБА_2 несе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання довірених йому адміністрацією матеріальних цінностей.

Однак в даному випадку заподіяння шкоди мало місце не за втрату, пошкодження чи розтрату довірених матеріальних цінностей, а внаслідок неналежного виконання своїх посадових обов'язків щодо контролю за належним здійсненням правил рубки лісу та охорони лісових насаджень.

Судом встановлено, що середній місячний заробіток відповідача ОСОБА_2 на час заподіяння шкоди під час виконання трудових обов'язків становить 2519,00 гривень, згідно довідки №73 від 20.04.2015 року.

Таким чином, виходячи з вимог ст.1191 ЦК України і вимог ст.132 КЗпП України, враховуючи загальний розмір шкоди, відповідач ОСОБА_2 може нести матеріальну відповідальність не більше свого середнього місячного заробітку, а саме в розмірі 2519 грн. 00 коп.

Щодо інших позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 шкоди, а саме за невивезення з кварталу 17 виділу 1(1) площею 6,0 га та виділу 1(2) площею 5,5 га 38 куб. м ділової деревини та 217 куб. м дровяної деревини, неочищення від порубкових решток даних земельних ділянок (розмір заявленої шкоди 3656,48 грн.), то за виявлені порушення відповідач ОСОБА_2 до адміністративної чи дисциплінарної відповідальності не притягався.

Відповідно до п.44 Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою КМУ №555 від 27.07.1995 року, вивезення деревини з лісу, а також очищення лісосік від порубкових залишків здійснюється, як правило, одночасно з її

заготівлею.

Під час розгляду справи встановлено, що вибіркову санітарну рубку в кварталі 17 на підставі договору підряду від 12.06.2013 року та виданих лісорубних квитків проводив ФОП ОСОБА_4, який зобов'язувався проводити роботи у відповідності з вимогами

4

карти технологічного процесу розробки лісосіки, дотримуватися способів і прийомів проведення лісозаготівельних робіт. Також, відповідач ОСОБА_2 пояснив, що в його посадові обов'язки не входить вивезення заготовленої деревини, оскільки в його розпорядженні немає транспортних засобів, які знаходяться у віданні Магерівського лісгоспу.

За таких встановлених обставин, суд визнає, що дані порушення були заподіяні не з вини відповідача, а тому підстав для притягнення його до матеріальної відповідальності в тій частині позовних вимог немає.

Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно з вини відповідача ОСОБА_2 під час неналежного виконання посадових обов'язків лісничого Середкевицького лісництва була заподіяна шкода лісовому господарству, дані обставини стверджуються постановою у справі про адміністративні правопорушення, за умовами укладеного договору відповідач не може нести повної матеріальної відповідальності за заподіяну шкоду, яка перевищує його середній місячний заробіток, інша частина позовних вимог є безпідставною, а тому заявлені позовні вимоги слід задоволити частково.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 213 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Магерівського лісгоспу Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» 2519 (дві тисячі п'ятсот дев'ятнадцять) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди та 243 грн. 60 коп. понесених судових витрат. Всього підлягає до стягнення з ОСОБА_2 на користь Магерівського лісгоспу Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» 2762 грн. 60 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: