Справа № 462/7063/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Колобич О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 08.10.2014р. звернулася в суд з позовом про стягнення з відповідачки боргу за договором позики від 30.05.2011р. з урахуванням інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 124433,25 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно договору позики від 30.05.2011р., вона надала ОСОБА_2 позику у розмірі 64000 грн., що в еквіваленті згідно курсу НБУ на день позики становило 8000 доларів США. Позичені у неї гроші ОСОБА_2 отримала в присутності свідків та зобов'язувалася повернути до 30.05.2013р. Проте ОСОБА_2 у визначений строк грошей не повернула, чому позивачка, відповідно до умов договору, просить стягнути з відповідачки борг за договором позики з урахуванням курсу НБУ станом на 17.10.2014р., індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 124433,25 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та зазначили, що 16 травня 2011 року між позивачкою та відповідачкою було укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом. У зв'язку з неписьменністю ОСОБА_2, на її особисте прохання, в її присутності та в присутності нотаріуса, даний договір був підписаний ОСОБА_3 Після укладення договору довічного утримання, відповідачка попросила позивачку позичити їй гроші в сумі 8000 доларів США. Відтак, 30.05.2011 року позивачка в присутності свідків позичила відповідачці вказану суму грошей, про що сторони уклали договір позики від 30.05.2011р. У зв'язку з неписьменністю ОСОБА_2, на її особисте прохання, в її присутності та в присутності свідків, даний договір позики був підписаний ОСОБА_3 Проте відповідачка у визначений договором строк грошей не повернула, чому позивачка, відповідно до умов договору, просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 124433,25 грн. Просять позов задовольнити.

Відповідачка та її представник проти позову заперечили та зазначили, що дійсно між відповідачкою та позивачкою укладався договір довічного утримання від 16.05.2011р., який рішенням суду був розірваний. Відповідачка є особою похилого віку і неписьменною, проте вона вміє власноручно ставити підпис. Договір позики від 30.05.2011р. відповідачкою не укладався, вона його не підписувала і не доручала ОСОБА_3 підписувати замість неї текст договору позики. ОСОБА_2 не отримувала від позивачки грошей в сумі 8000 доларів США ні в якості позики, ні з будь-яких інших підстав. Вважають, що немає жодних правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1, оскільки позивачкою не надано належних доказів існування боргового зобов'язання відповідачки перед нею. Просять в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.05.2011р. між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано у реєстрі за №562. У зв'язку з неписьменністю ОСОБА_2, на її особисте прохання, в її присутності та в присутності нотаріуса, даний договір був підписаний ОСОБА_3 Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 22.11.2013р., яке змінене рішенням апеляційного суду Львівської області від 17.11.2014р., розірвано договір довічного утримання, укладений 16.05.2011р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований у реєстрі за №562 та повернуто сторони у попередній стан.

Згідно вказаних рішень суду, судом встановлено, що ОСОБА_1 не виконувала взятих на себе зобов'язань за договором довічного утримання, в тому числі і передавати ОСОБА_2 до 30 числа поточного місяця матеріальне забезпечення в розмірі 500 грн. щомісячно, за рахунок суми матеріального забезпечення і в межах її вартості на замовлення ОСОБА_2 купувати і безоплатно доставляти до місця проживання останньої продукти харчування, одяг, медичні препарати або забезпечувати надання побутових послуг.

Згідно розірвання договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 19.10.2010р. за реєстровим номером №2515, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 домовилися про те, що договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Львівського Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 12.02.2008р. за реєстровим номером 175, за яким ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_6 прийняв в дар квартиру АДРЕСА_1, з їхньої взаємної згоди, ми, сторони, цей договір розриваємо. Текст договору підписаний особисто ОСОБА_2 та ОСОБА_6 /а.с.41/.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до ст.1051 ЦК України, якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачкою надано суду договір позики від 30 травня 2011 року, за яким позивачка позичила відповідачці 64000 грн., що згідно курсу НБУ становить 8000 доларів США.

Як зазначено в договорі позики від 30 травня 2011 року, ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 64000 грн., що згідно курсу НБУ становить 8000 доларів США. ОСОБА_2 зобов'язувалася в термін до 30.05.2013р. повернути позичену суму грошей готівкою. У зв'язку з неписьменністю ОСОБА_2, на її особисте прохання, в її присутності та в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, після прочитання тексту договору, даний договір позики був підписаний ОСОБА_3

В судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ствердили, що в травні 2011 року відповідачка попросила позивачку позичити їй гроші в сумі 8000 доларів США. Відтак, позивачка у своїй квартирі в їхній присутності передала ОСОБА_2 в якості позики 8000 доларів США., після чого позивачка зачитала вголос текст договору позики від 30.05.2011р. Оскільки ОСОБА_2 є неписьменною, вона усно доручила ОСОБА_3 підписати замість неї текст договору позики. Текст договору позики від 30.05.2011р. був підписаний ОСОБА_3 в присутності позичальника ОСОБА_2, позикодавця ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ч.4 ст. 207 ЦК України, якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписуватися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє.

В судовому засіданні відповідачка та її представник ствердили, що відповідачка є неписьменною, проте вміє підписуватися власноручно, що підтверджується наданим позивачкою суду розірванням договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 19.10.2010р., і про що було достовірно відомо позивачці на момент підписання тексту договору позики від 30.05.2011р., та що ОСОБА_2, не доручала ОСОБА_3 підписувати від її імені текст договору позики і жодних коштів за цим договором від ОСОБА_1 вона не отримувала.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що наданий позивачкою і досліджений судом договір позики від 30.05.2011р. про боргові зобов'язання відповідачки є неналежним доказом та не доводить правовідносини позики, оскільки не підписаний відповідачкою, а підпис ОСОБА_3 від імені позичальника в тексті даного договору не є належним чином засвідчений.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки доводи позивачки ОСОБА_1 про існування перед нею боргових зобов'язань відповідачки ОСОБА_2 та вимоги про стягнення позиченої суми з врахуванням інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми за прострочення виконання грошового зобов'язання є необґрунтованими та недоведеними.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 14, 60, 212-215 ЦПК України і ст.ст.203, 207, 208, 1046-1047, 1050 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 30 травня 2011 року в розмірі 124433 грн. 25 коп. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: