Справа № 351/1462/13-ц
Провадження № 22-ц/779/66/2015
Головуючий у 1 інстанції Боднарук М.В.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Меленко О.Є., Фединяка В.Д.,

секретаря Мельник О.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Снятинської міської ради про визнання недійсним рішення Снятинської міської ради від 29.05.2010 «Про затвердження техдокументації, що посвідчують право на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,10 га та передачу їх у власність ОСОБА_3 та визнання незаконним держакту про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,10 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 ОСОБА_3, знесення погребу та огорожі, повернення земельної ділянки площею 0,65 м.кв та позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Снятинської міської ради про визнання недійсним рішення Снятинської міської ради від 29.12.1993 «Про передачу в приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га, державного акту про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1144 га, що знаходиться в АДРЕСА_2 виданого ОСОБА_2 19.02.2002 р., -

в с т а н о в и л а :

В червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 та просив визнати недійсним рішення Снятинської міської ради від 27.05.2010 про передачу у приватну власність земельної ділянки та державного акту про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1, виданого ОСОБА_3 12.08.2010, знесення огорожі та погребу та повернення земельної ділянки площею 0,65 кв.м.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що рішенням Снятинської міської ради від 29.12.1993 йому передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1144 га для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_2. 19.02.2002 позивачем отримано державний акт на право власності на цю земельну ділянку. Зі слів останнього, на вказаній земельній ділянці він розпочав будівництво житлового будинку, яке ще не завершено. Як зазначає ОСОБА_2, його суміжним землекористувачем по межі А-Б є відповідач, якому рішенням Снятинської міської ради від 27.10.2009 № 725 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 0,10 га в АДРЕСА_1. 27.05.2010 дану документацію затверджено, проте без погодження меж із суміжними землевласниками та передано у власність земельну ділянку площею 0,10 га. 11.08.2010 ОСОБА_3 видано державний акт на 0,10 га, яка, зі слів позивача, накладається на частину його земельної ділянки , після чого відповідач відгородив частину земельної ділянки, що знаходиться у його власності і на ній розпочав будівництво господарської споруди - погреба. Як вказує позивач, він неодноразово звертався до відповідача з проханням припинити незаконні дії щодо частини його земельної ділянки, однак звернення були проігноровані. Крім того комісією Снятинської міської ради було встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_2 загороджена суміжним землекористувачем і на ній розташований погріб останнього. А тому враховуючи ч. 1 ст. 91, ст. ст. 152, 153, 155 Земельного Кодексу України змушений звернутися до суду (а.с. 2-4).

В липні 2013 року ОСОБА_3 подав у суд зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1144 га, яка знаходиться в АДРЕСА_2, виданої ОСОБА_2 В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що на підставі рішення Снятинської район ради від 13.09.1989 йому було надано дозвіл на будівництво жилого будинку та надано в безстрокове користування земельну ділянку площею 0,06 га для будівництва житлового були та господарських споруд в АДРЕСА_1. Рішенням Снятинської міської ради від 21.03.1990 йому додано до даної земельної ділянки 0,03 га земельної ділянки, а рішенням Снятинської міської ради від 26.06.1995 йому ще додано до даних земельних ділянок 0,015 га земельної ділянки від ОСОБА_4, яку було вилучено із її землекористування за її згодою. Як зазначає відповідач-позивач на підставі рішення Снятинської міської ради від 27.05.2010 та державного акту про право приватної власності на землю від 11.08.2010 йому передано у приватну власність всю земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 . На даній земельній ділянці він побудував житловий будинок в якому зараз проживає. Вважає позов ОСОБА_2 безпідставним в задоволенні просить відмовити, оскільки ОСОБА_2 приватизуючи земельну ділянку не погодив межі з ним як з суміжним землекористувачем, земельна ділянка ОСОБА_2 в натурі не виділялась (а.с. 36-37).

Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2013 року справу за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Снятинської міської ради про визнання нечинним рішення міської ради та недійсним державного акту об'єднано в одне провадження із справою за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Снятинської міської ради про визнання нечинним та скасування рішення Снятинської міської ради від 27.05.2010, державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, знесення господарської споруди та повернення захопленої земельної ділянки (а.с. 46).

У вересні 2013 року ОСОБА_2 подав до суду Заяву про уточнення адреси та збільшення позовних вимог, якою просив вважати, що в п. 3 прохальної частини позову адресою відповідача-позивача є АДРЕСА_1 (а.с. 99-100).

Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 27 вересня 2013 року провадження по справі зупинено на час проведення судової земельно-технічної експертизи (а.с. 106).

У липні 2014 року представником ОСОБА_3 подано Додаткову позовну заяву з проханням також визнати незаконним рішення Снятинської міської ради від 29.12.1993 № 11 (а.с.144).

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення Снятинської міської ради від 29.05.2010 «Про затвердження техдокументації, що посвідчують право на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,10 га та передачу їх у власність ОСОБА_3 та визнання незаконним держакту про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,10 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 ОСОБА_3, знесення погребу та огорожі, повернення земельної ділянки площею 0,65 м.кв. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним рішення Снятинської міської ради від 29.12.1993 «Про передачу в приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га, державного акту про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1144 га, що знаходиться в АДРЕСА_2 виданого ОСОБА_2 19.02.2002 р.

Позивач-відповідач ОСОБА_2 оскаржив указане рішення в апеляційному порядку, вважає його необґрунтованим і тому незаконними, ухваленим з порушенням вимог ст. ст. 212, 213 ЦПК України. На думку апелянта, судом в порушення вимог ст. ст. 14, 41 Конституції України незаконно позбавлено його земельної ділянки набутої ним відповідно до закону. Як вказує ОСОБА_2, у вересні 1991 року працівником Коломийського МБТІ, землевпорядником Снятинської міської ради з його та ОСОБА_4 участю було складено схему його земельної ділянки, котра пізніше була перенесена в техпаспорт 21.11.1991, що є датою виготовлення техпаспорта. Апелянт зазначає, що представником ОСОБА_3 було подано схему виносу меж земельної ділянки площею 0,015 га, яка виконана на чистому папері та без дати, що на думку, позивача-відповідача, може свідчити, що вказана схема виготовлена в процесі судового розгляду. Зі слів ОСОБА_2, в травні 2013 року він звертався до Снятинської міської ради з заявою про обстеження його земельної ділянки і після відповідно обстеження комісією було встановлено, що його земельна ділянка загороджена суміжним користувачем (відповідачем) і на ній розташований погріб останнього. 17.09.2013 комісією було проведено обміри земельної ділянки ОСОБА_3 і встановлено загальну площу земельної ділянки 0,1280 га. Як стверджує апелянт, судом не з'ясовано за рахунок чого в ОСОБА_3 з'явилася земельна ділянка площею 0,0230 га. Позивач-відповідач з посиланням на ч. 1 ст. 91, ст. ст.152, 153, ч. 1 ст. 155 Земельного Кодексу України , а також постанови КМУ від 12 листопада 2008 року № 1019 та від 27 травня 2009 року № 744, якими встановлено, що раніше видані державні акти про право приватної власності на землю, на право приватної власності на земельну ділянку залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян, вважає, що визнати нечинними рішення Снятинськоїміської ради та державно акта виданого йому не було підстав.

Просить рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити повністю, а в позові ОСОБА_3 - відмовити.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити з указаних у ній мотивів.

Представник Снятинської міської ради підтримав апеляційну скаргу з указаних у ній мотивів.

Відповідач-позивач та його представник проти доводів апеляційної скарги заперечили, просили її відхилити з огляду на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши сторін по справі та їх представників, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити з наступних мотивів.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 на підставі рішення Снятинської міської ради від 29.12.1993 № 11 (а.с. 84), передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1144 га, яка розташована на території м. Снятин для обслуговування житлового будинку відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на землю № 526 від 19.02.2002 (а.с. 9, 39).

На а.с. 13-21 міститься копія Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (державного акту на право власності на земельну ділянку) гр. ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території АДРЕСА_1. З даної документації вбачається, що ОСОБА_3 на підставі рішення Снятинської міської ради від 27.05.2010 № 849 (а.с. 18) є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована в АДРЕСА_1 відповідно до копії Державного акта на право власності на земельну ділянку Серіїї ЯК № 912047 від 11.08.2010. Даний Акт не підписаний головою Снятинської міської ради (а.с. 22).

Відповідно до Акта № 39 від 08.05.2013, складеного земельно-узгоджувальною комісією Снятинської міської ради земельна ділянка гр. ОСОБА_2 шириною 7 м 84 см, що складає 65 м. кв., загорожена суміжним землекористувачем ОСОБА_3 та на ній розташований погріб (а.с. 10).

На а.с. 162 наявна копія Акта від 17.10.1995 комісії земельних ресурсів Снятинської міської ради щодо самовільного зайняття земельної ділянки в АДРЕСА_2 загальною площею 64 кв.м. жителя м. Снятин ОСОБА_2 Земельна ділянка зайнята ОСОБА_3, який на вказаній ділянці розпочав зводити господарські споруди (а.с. 163).

Відповідно до копії Державного акта на право власності на земельну ділянку від 11.08.2010 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га (а.с. 201).

Згідно Довідки Відділу Держземагенства у Снятинському районі Івано-Франківської області № 105/08 від 22.05.2013, виданої позивачу-відповідачу вартість його земельної ділянки площею - 0,0065 га, для обслуговування житлового будинку, розташованої в межах АДРЕСА_2 становить: 3 183,00 грн (а.с. 23).

Відповідно до копії повідомлення Відділу Держземагенстава у Снятинському районі № 669/08/14 від 04.07.2013 в архіві відділу немає технічної документації із землеустрою гр. ОСОБА_2 Вартість земельної ділянки площею 0,1144 га станом на 01.07.2013 становить 30431,97 грн (а.с. 38, 87).

З копії Витягу з рішення № 869 протоколу сесії Снятинської міської ради від 15.07.2010 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку вбачається, що ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення відповідної технічної документації (а.с. 98).

Згідно копії Акта про підтвердження факту існування господарських споруд від 18.07.2013, складеного мешканцями вул. Стефаника, м. Снятин Івано-Франківської області підтверджено факт побудови в 1992 році та існування на день складання даного Акту господарських споруд: огорожі, встановленої між земельними ділянками по АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 та погреба на земельній ділянці ОСОБА_3 (а.с. 45, 88).

На а.с. 86 міститься Акт № 47 від 17.09.2013, складений земельно-узгоджувальною комісією Снятинської міської ради з якого вбачається, що комісією проведені контрольні проміри земельної ділянки гр. ОСОБА_3 та встановлено, що загальна площа його земельної ділянки становить орієнтовно 0,1280 га, з них 0,10 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,0280 га для ведення особистого селянського господарства.

Із Заяви ОСОБА_6, вбачається, що під час його роботи районним архітектором від ОСОБА_3 неодноразово надходили звернення щодо перенесення його сусідом ОСОБА_2 відміток про розмежування земельних ділянок в сторону зменшення ділянки ОСОБА_3 (а.с. 89).

Відповідно до Висновку № 499 судової земельно-технічної експертизи від 27 червня - 27 серпня 2014 року, складено спільним підприємством «Західно-Український експертно-консультативний центр» площа земельної ділянки, яка знаходиться у володінні ОСОБА_3 відповідає площі та лінійним промірам та відповідно й конфігурації земельної ділянки зазначеним в державному акті. Площа земельної ділянки, що знаходиться у володінні ОСОБА_2 становить 0,1150 га, що на 0,0006 га більше від площі зазначеної в Державному акті. Однак, у зв'язку з відсутністю координат поворотних точок окружної межі земельної ділянки ОСОБА_2, якими зазначається місце розташування даної земельної ділянки, то стверджувати про точне розташування вищезазначеної земельної ділянки, а відповідно й достовірно встановити факт її накладення на суміжну земельну ділянку гр. ОСОБА_3, експерту не надається можливим (а.с. 109-136).

Згідно відповіді Відділу Держземагенства у Снятинському районі Івано-Франківської області № 743/12/71 від 18.11.2014 Відділ Держземагенства у Снятинському районі не володіє інформацією, яка землевпорядна організація виготовляла державний акт на право приватної власності на землю за № 526 від 19.02.2002, оскільки технічна документація по складенню державного акта та державний акт на право приватної власності на землю у архіві відділу відсутні (а.с. 200).

Ухвалюючи рішення про відмову в позові ОСОБА_2 та задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції, враховуючи приписи ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 18.12.1990, яка була чинна на той час, ст. 125 Земельного кодексу України, виходив з того, що Назарйчуку передано у приватну власність земельну ділянку щодо якої відсутні технічна документація і погодження меж із суміжними землекористувачами. Натомість земельна ділянка ОСОБА_3 відведена відповідно до належної технічної документації і її фактичні межі співпадають з Державним актом.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду, оскільки ст. 198 Земельного кодексу України передбачено погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Зазначене передбачено також п. 2.8 Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376 «Про затвердження інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками».

Таким чином судом першої інстанції правильно визначено, що подана ОСОБА_3 технічна документація приватизації земельної ділянки, виготовлена з дотриманням вимог закону, натомість ОСОБА_2 відповідно до ст. 60 ЦПК України достатніх доказів на підтвердження законності надання йому земельної ділянки суду не було представлено.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: О.Є. Меленко

В.Д. Фединяк