АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7871/15 Справа № 204/7536/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Дубіжанська Т. О. Доповідач - Прозорова М.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року

03 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5) про усунення перешкод в користуванні майном та встановлення сервітуту, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, в подальшому уточнивши його, та просив надати йому право користування чужим майном (встановити сервітут) для безперешкодного проходу (проїзду), а саме: воротами №1 будинку АДРЕСА_1, що належить відповідачу на праві приватної власності та зобов'язати відповідача передати йому ключі від воріт та не чинити в подальшому перешкод у користуванні воротами.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що йому на праві власності належить 28/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1. Земельна ділянка домоволодіння не приватизована та знаходиться у спільному сумісному користуванні власників домоволодіння АДРЕСА_1.

Після купівлі навесні 2013 року 22/100 частини даного домоволодіння, до яких згідно з договором про зміну розміру часток у спільній частковій власності належать ворота №1, ОСОБА_3 встановила на ворота замок та відмовляється надати йому ключ, пояснивши це тим, що ворота є її власністю.

Вважаючи, що такими діями він - позивач позбавлений можливості здійснювати проїзд автомобілем у подвір'я власного будинку, повноцінно використовувати власне майно та забезпечувати його збереження ОСОБА_2 просив суд усунути перешкоди в користуванні майном та встановити сервітут, а саме: надати право користування чужим майном (встановити сервітут) для безперешкодного проходу (проїзду), а саме воротами №1 будинку АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності та зобов'язати ОСОБА_3 передати ключ від воріт №1 вказаного будинку та не чинити в подальшому перешкод в користуванні воротами (а.с.2-4, 22-24).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.45-47).

З таким рішенням не погодився ОСОБА_2 та звернувся з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального законодавства (а.с.53-54).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позову про усунення перешкод в користуванні майном та ухвалити в цій нове рішення, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про встановлення сервітуту, з урахуванням того, що земельна ділянка на якій розташоване спірне домоволодіння АДРЕСА_1 у власність чи користування співвласників у встановленому законом порядку не передавалася, а знаходиться лише у фактичному користуванні співвласників, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що підставою встановлення сервітуту є належність певній особі на праві власності земельної ділянки або іншого нерухомого майна, відсутність у іншої особи можливості задовольнити свої потреби іншим способом як встановленням права на користування чужим майном - сервітуту. Тобто закон вимагає надання суду доказів того, що нормальне господарське використання земельної ділянки чи іншого нерухомого майна, яке належить на праві власності певній особі, неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині усунення перешкод в користуванні воротами, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в порушення приписів ст. 16 ЦК України обрано не вірний спосіб захисту свого порушеного права.

Проте з такими висновками колегія суддів не може погодитися.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в користуванні майном у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору дарування частини житлового будинку від 29.03.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №327, ОСОБА_2 належить 4/18 частини житлового будинку з відповідними побутовими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Даний договір було зареєстровано в КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради 06.08.1997 року у реєстровій книзі №582 за реєстровим номером 90 (а.с.5).

29.07.2008 року між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 було укладено договір про зміну розміру часток у спільній частковій власності, який був посвідчений 29.07.2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстрований у реєстрі за №3971, згідно якого між співвласниками домоволодіння сталася зміна розміру часток у спільній частковій власності, а саме: ОСОБА_6 належить 41/100 частина домоволодіння; ОСОБА_2 належить 28/100 частин домоволодіння; ОСОБА_7 належить 22/100 частини домоволодіння та ОСОБА_5 належить 9/100 частини домоволодіння.

Згідно даного договору, предмет спору, а саме: ворота №1 знаходяться на праві власності у ОСОБА_7, який у 2013 році продав свою частку ОСОБА_3 (а.с.6-7).

Згідно копії висновку про результати перевірки інформації, що надійшла до чергової частини від 08.07.2013 року, 03.07.2013 року від позивача надійшла заява про те, що ОСОБА_3 встановила на воротах замок та не дає ними користуватися.

В суді ОСОБА_2 пояснив, що він позбавлений можливості здійснювати проїзд автомобілем у подвір'я власного будинку, повноцінно використовувати власне майно та забезпечувати його збереження.

Також ОСОБА_2 пояснив, що з 1997 року він користувався воротами і що колишній власник - ОСОБА_7 на воротах замок не встановлював і не перешкоджав ними користуватися.

Доводи позивача, ОСОБА_3 не спростувала, в судові засідання до суду першої інстанції та апеляційної інстанції не з'являлася і не надала доказів про наявність встановленого ОСОБА_7 іншого порядку користування воротами.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови ОСОБА_2 у задоволенні позову про усунення перешкод в користуванні майном, ухваливши в цій нове рішення, яким усунути перешкоди в користуванні майном шляхом зобов'язання ОСОБА_3 передати ОСОБА_2 ключ від воріт №1 будинку АДРЕСА_1. В іншій частині рішення залишити без змін.

Оскільки, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 351 грн. 21 коп.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,316,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2015 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову про усунення перешкод в користуванні майном та ухвалити в цій нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5) про усунення перешкод в користуванні майном - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні майном шляхом зобов'язання ОСОБА_3 передати ОСОБА_2 ключ від воріт №1 будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 351 грн. 21 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: