Справа № 307/4062/14-ц
Провадження № 2/307/226/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 січня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Ніточко В.В., при секретарі Фера В.В., з участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась в суд із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання їхнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно до досягнення ним повноліття. Посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем було розірвано 11 березня 2014 року, про що свідчить рішення Тячівського районного суду, яке 03 квітня 2014 року набрало законної сили. Відповідач ухиляється від утримання та виховання їх спільної дитини та не надає ніякої матеріальної допомоги. На даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та не має змоги матеріально забезпечити дитину необхідним. Вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в сумі 1000 гривень у місяць. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача дану суму аліментів на утримання сина ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні змінила позовні вимоги та подала заяву про уточнення позовних вимог в якій зазначила, що оскільки відповідач має постійне місце роботи то вважає, що він повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів його заробітку.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак згідно окремого доручення Глобинського районного суду Полтавської області відповідач був допитаний та визнав позов частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого на утримання дитини відповідного віку.

Заслухавши пояснення позивача, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на утриманні позивачки. Це стверджено свідоцтвом про народження дитини (а.с.3), актом обстеження матеріально-побутових умов, з якого вбачається, що відповідач разом з сім'єю не проживає, вихованням дитини не займається, матеріально не підтримує та довідкою виданою виконавчим комітетом Тячівської міської ради Тячівського району Закарпатської області, з якої вбачається, що дитина проживає разом з позивачкою (а.с. 4,5).

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із наведених доказів вбачається, що позивачка виховує і утримує дитину самостійно, відповідач ухиляється від виховання сина, добровільно кошти не надає, а тому позивач довела своє право на стягнення аліментів із відповідача на їх спільну дитину.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

Тому керуючись ст.ст. 3, 10, 131, 209, 213-215, ЦПК України, ст.ст. 7, 79, 180, 182, 184 СК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, на користь держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.В. Ніточко