№2/263/397/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Момот А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.01.1994 року №14507, вона та її чоловік ОСОБА_4 були співвласниками в рівних частках - по ? частці квартири АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилась спадщина у вигляді ? частки вищевказаної квартири, належної померлому. Крім неї, також спадкоємцями майна померлого є їхні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 У встановлений законом строк позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а відповідачі відмовилися від прийняття спадщини на користь матері ОСОБА_1 Однак нотаріальною конторою було відмовлено позивачці в видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із тим, що за життя ОСОБА_4 не зареєстрував своє право власності на квартиру в МКП «Маріупольське БТІ». Просить визнати за нею право власності на ? частки вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом, а також на ? частку квартири, оскільки правовстановчим документом не була визначена її частка у спільній сумісній власності.

Позивачка надала суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Відповідачі надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення вимог не заперечує.

Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 03 січня 1994 року Державним підприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик» ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було видане Свідоцтво на право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1, відповідно до якого вказана квартира належить останнім на праві спільної сумісної власності (№14507 від 03.01.1994р.).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Маріуполі, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, актовий запис №1158 від 16.06.2014р. зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області.

Відповідно до свідоцтва про шлюб (Серії НОМЕР_3 видане 23.12.1961 року) ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали шлюб 23 грудня 1961 року, про що Сільрадою с. Сосново Приозерського району Ленінградської області Російської Федерації зареєстрований актовий запис №50 від 23.12.1961 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про народження (Серії НОМЕР_4 видане 08.02.1969 року) ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Сєвєроморськ Мурманської області Російської Федерації, про що Міським бюро РАГС міста Сєвєроморськ Мурманської області зареєстрований актовий запис №104 від 08.02.1969 року. Батьками вказані - ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Відповідно до дублікату свідоцтва про народження (Серії НОМЕР_5 видане 26.03.1992 року) ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Калінінград Російської Федерації, про що Відділом РАГС Ленінградського району міста Калінінграда зроблений актовий запис №403 від 19.04.1963 року. Батьками вказані - ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Відповідно до особового рахунку НОМЕР_6 від 06.08.2014 року виданого ЖКП «Жилкомплекс», у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 з 03.10.2003 року по теперішній час.

Відповідно до довідки від 12.12.2014 року, виданої МКП «Маріупольське БТІ», квартира АДРЕСА_1 має житлову площу 27,1 кв.м. та загальну площу 44,6 кв.м.

За даними Першої маріупольської державної нотаріальної контори від 12.01.2015 року, в їх провадженні знаходиться спадкова справа №453/2014 до майна померлого ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_1 - дружини спадкодавця, та ОСОБА_2, ОСОБА_3, синів спадкодавця, які відмовилися від прийняття спадщини на користь матері ОСОБА_6 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки інформація про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно до ст.355, ст.356, ст.357, ст.392 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст.1216, ст.1218, ст.1223, ст.1268 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивачкою доведено, що їй та її померлому чоловіку ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належала спірна квартира. На підставі матеріалів справи суд вважає, що частки співвласників квартири є рівними, а саме кожному з них належала по ? частки квартири.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, належала на праві спільної сумісної власності ? частки квартири АДРЕСА_1. Позивачка є спадкоємцем за законом, а тому має право звернутися до суду з вимогою про визнання за нею права власності за правом спадкування на майно, яка належала померлому.

В зв'язку з викладеним суд вважає необхідним захистити права позивачки та визнати в судовому порядку за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, а визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 213, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, на ? частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1, право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м., яка належить останній на підставі свідоцтва про право власності на житло №14507 від 03.01.1994 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя В.О. Ковтуненко