УХВАЛА

Іменем України

06 жовтня 2015 року м. Словянськ Єд. унік. № 243/9974/15-ц

Провадження № 2-к/243/2/2015

Суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Мінаєв І.М., розглянувши клопотання боржника по справі ОСОБА_1, за участю стягувача ОСОБА_2, про визнання рішення іноземного суду таким, що підлягає примусовому виконанню на території України, -

ВСТАНОВИВ:

05.10.2015 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання боржника по справі ОСОБА_1, за участю стягувача ОСОБА_2, про визнання рішення іноземного суду таким, що підлягає примусовому виконанню на території України.

Питання про визнання рішення іноземного суду таким, що підлягає примусовому виконанню на території України регулюється Главою 1 Розділу VIII ЦПК України «Визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню».

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або, відповідно до міжнародного договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 394 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: 1) імя (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; 2) імя (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання.

Суд за заявою особи, яка подає клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду такого клопотання, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); 3) документ, який засвідчує, що сторона стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи; 4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); 5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); 6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

В порушення вказаних вимог заявник в своєму клопотанні керується нормами ст. ст. 399, 400 ЦПК України, які регулюють питання визнання рішення іноземного суду таким, що не підлягає примусовому виконанню, а тому не можуть застосовуватися в даному випадку.

Також з клопотання вбачається, що заявником невірно визначені сторони у справі, а саме відповідно до наданого рішення Лебедянського районного суду Липецької області від 21.01.2014 року у справі № 2-12/2014р., позивачем по справі про оскарження батьківства є ОСОБА_1, відповідачем є ОСОБА_2, отже, в правовідносинах стосовно визнання рішення іноземного суду таким, що підлягає примусовому виконанню на території України, стягувачем має бути саме ОСОБА_1, а ОСОБА_2 має статус боржника. Окрім того, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником), як зазначено у ч. 1 ст. 393 ЦПК України, що також вказує на невірне визначення сторін по справі.

Окрім того, в порушення п. 3 ч. 1 ст. 394 ЦПК України, в поданому клопотанні про визнання рішення іноземного суду таким, що підлягає примусовому виконанню на території України, відсутнє обґрунтування звернення до суду з таким клопотанням.

Також, з рішення Лебедянського районного суду Липецької області від 21.01.2014 року у справі № 2-12/2014р. про оскарження батьківства вбачається, що ОСОБА_2 в судовому засіданні 21.01.2014 року при розгляді справи присутня не була, хоча була сповіщена належним чином, однак, в порушення п. 3 ч. 3 ст. 394 ЦПК України заявником не надано суду доказів того, що ОСОБА_2, стосовно якої постановлено рішення Лебедянського районного суду Липецької області від 21.01.2014 року, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи про оскарження батьківства.

Відповідно до ч. 4 ст. 394 ЦПК України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додано до нього, особі, що його подала.

В даному випадку, з огляду на вищенаведені порушення заявником вимог чинного законодавства при зверненні до суду з подібним клопотанням, вважаю за необхідне клопотання боржника по справі ОСОБА_1, за участю стягувача ОСОБА_2, про визнання рішення іноземного суду таким, що підлягає примусовому виконанню на території України, залишити без розгляду та повернути заявнику разом з доданими документами.

Керуючись ст. ст. 392-394 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання боржника по справі ОСОБА_1, за участю стягувача ОСОБА_2, про визнання рішення іноземного суду таким, що підлягає примусовому виконанню на території України, - залишити без розгляду та повернути заявнику разом з доданими документами.

Ухвала може бути оскаржена до відповідного апеляційного суду в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_3