Справа № 132/1206/15-ц Провадження № 22-ц/772/3072/2015Головуючий в суді першої інстанції Попик Ю. П.
Категорія 27 Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Копаничук С.Г.

Суддів: Колоса С.С., Якименко М.М.

при секретарі: Топольській В.О.

за участю представника позивача - Григоренко С.В., представника відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на заочне рішення Калинівського районного суду від 21 липня 2015 року,

В с т а н о в и л а :

В квітні 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 24.09.2007 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно умов якого остання отримала кредит на споживчі цілі у розмірі 50 000 доларів США на строк до 22.09.2017 року, зі сплатою 11,90% річних. Також, 24.09.2007 року між банком та ОСОБА_5, а в подальшому, 25.06.2010 року між банком та ОСОБА_6 були укладені окремі договори поруки, згідно яких поручителі поручилися перед кредитором за належне виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. 24.02.2009 року, 29.04.2010 року, 25.06.2010 року ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладали Додаткові угоди до кредитного договору, якими досягли згоди: що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер договору, зазначений при його укладенні, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку; що погашення нарахованих процентів відбуватиметься з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти; щодо викладення графіку погашення кредиту в нових редакціях. Зобов'язання за даним договором відповідачка ОСОБА_3 виконувала не належним чином, чим допустила заборгованість станом на 14.04.2015 року в розмірі 23264,91 доларів США, з яких: 22 896,10 доларів США - заборгованість за кредитом; 368,81 доларів США - заборгованість по процентам, а також 12 487,42 грн. - по пені за прострочення сплати кредиту; 16,47 грн. - по пені за прострочення сплати процентів, яку банк просить стягнути з відповідачів.

Заочним рішенням Калинівського районного суду від 21.07.2015 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором у розмірі 23264,91 доларів США, що еквівалентно 532 348, 44 грн., з яких: 22 896,10 доларів США, що еквівалентно 523 909,32 грн. - заборгованість за кредитом; 368,81 доларів США, що еквівалентно 8439,12 грн. - заборгованість по процентам, а також 12 487,42 грн. - пені за прострочення сплати кредиту; 16,47 грн. - пені за прострочення сплати процентів. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить дане рішення в частині стягнення заборгованості скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення, яким стягнути суму боргу за кредитом та процентами без зазначення гривневого еквіваленту. Послались на те, що банк правомірно надав кредит в іноземній валюті і вправі вимагати стягнення заборгованості саме у цій валюті, що відповідає роз'ясненням п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року.

Уточнюючи вимоги апеляційної скарги, представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції вказала на те, що розмір стягнутої судом заборгованості ними не оспорюється, а скарга фактично стосується лише незгоди банку з переведенням у резолютивній частині рішення суми заборгованості, визначеної в іноземній валюті, у національну.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, ОСОБА_3 вважає доводи скарги безпідставними, а рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, рішення суду та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суд першої інстанції.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Зі змісту ст.1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави.

Встановивши порушення відповідачкою своїх зобов'язань за кредитним договором і виникнення у неї заборгованість за кредитом та процентами в розмірі 23264,91 доларів США, а також по пені за прострочення сплати кредиту в сумі 12 487,42 грн. і по пені за прострочення сплати процентів в розмірі 16,47 грн., суд вірно стягнув вказану заборгованість з позичальниці та поручителів ОСОБА_5, ОСОБА_6

При цьому, стягуючи заборгованість за кредитом та процентами в іноземній валюті, суд в резолютивній частині вказав її гривневий еквівалент за курсом, установленим НБУ на час виникнення заборгованості, чим допустив порушення норм процесуального та матеріального права.

Так, зі змісту ч.1 ст.360-7 ЦПК України вбачається, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У постанові Верховного Суду України від 24.09.2014 року у справі № 6-145цс14, викладено висновок про застосування норм матеріального права при стягнені боргу в іноземній валюті наступного змісту.

Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).

Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

Вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Таке ж роз'яснення міститься у п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, згідно якого у разі якщо кредит наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.11.2002 року Національним банком України надано АКІБ «УкрСиббанк» письмовий дозвіл №75-2 на здійснення банківських операції та угод з валютними цінностями (а.с.77-78).

Отже, позивач на час видачі кредиту мав дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, кредит надав в іноземній валюті - доларах США і просив стягнути кошти у цій же валюті, тому заборгованість за кредитом та процентами підлягає стягненню саме в доларах США, без її переведення в національну валюту.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є підставними, рішення суду в частині зазначення еквіваленту в гривнях не відповідає вимогам закону, а тому підлягає зміні - виключенню з резолютивної частини слів «що станом на 14.04.2015 року, відповідно до офіційного курсу НБУ (1 дол. США за 22,882033 грн.), становить 532348 (п'ятсот тридцять дві тисячі триста сорок вісім) грн.. 44 коп.»; «що еквівалентно 523909,32 грн.»; «що еквівалентно 8439,12 грн.».

В решті рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Калинівського районного суду від 21 липня 2015 року змінити, виключивши з резолютивної частини слова:

«що станом на 14.04.2015 року, відповідно до офіційного курсу НБУ (1 дол. США за 22,882033 грн.), становить 532348 (п'ятсот тридцять дві тисячі триста сорок вісім) грн.. 44 коп.»;

«що еквівалентно 523909,32 грн.»;

«що еквівалентно 8439,12 грн.».

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: