У Х В А Л А

3 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши заяву ОСОБА_2 про роз'яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2015 року та від 7 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про заборону вчиняти певні дії,

в с т а н о в и в :

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про заборону вчиняти певні дії.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 2 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 17 квітня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

З метою недопущення порушення права власності ОСОБА_3, заборонено ОСОБА_4 та ОСОБА_2 здійснювати дії зі здавання в найм квартири АДРЕСА_1, які порушують право сумісної дольової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою звернулися ОСОБА_4 та

ОСОБА_2, у якій просили рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 2 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 17 квітня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2015 року, з урахуванням виправлень, внесених відповідно до ухвали від 7 вересня 2015 року, ОСОБА_4 та

ОСОБА_2 на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України відмовлено у відкритті касаційного провадження за поданою ними касаційною скаргою на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 2 лютого 2015 року й ухвалу апеляційного суду Луганської області від 17 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про заборону вчиняти певні дії.

18 травня 2015 року, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, суд касаційної інстанції перевірив доводи, викладені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у поданій ними касаційній скарзі, перевірив відповідність ухвалених у справі судових рішень вимогам чинного законодавства, та дійшов висновку про те, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень. Ухвалою від 7 вересня 2015 року в ухвалу від 18 травня 2015 року було лише внесено виправлення, доповнено таку ухвалу посиланням про те, що касаційну скаргу було подано саме ОСОБА_4 та ОСОБА_2

ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із заявою про роз'яснення ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

18 травня 2015 року та від 7 вересня 2015 року у вищезазначеній справі.

Відповідно до вимог ст. 221 ЦПК України роз'ясненню підлягає лише рішення суду, якщо воно є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, за їхніми заявами.

З огляду на те, що Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення по суті спору у вищезазначеній цивільній справі не ухвалювалося, то у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз'яснення ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2015 року та від 7 вересня 2015 року слід відмовити.

Керуючись ст. 221 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз'яснення ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2015 року та від 7 вересня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк