Справа № 505/3251/15-ц
Провадження № 2/505/1557/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2015 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

повна назва суду

в складі: головуючого - судді Драгомерецької К. П при секретарі Марченко Н. Б. та адвоката (ів)

представника громадськості

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Котовськ Одеської області

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

КОТОВСЬКОЇ РАЙДЕРЖАДМІНІСТРАЦІЇ

про визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Котовської райдержадміністрації Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позовній заяві вона вказала, що 24.03.2010 року померла її мати ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 21090. При житті мати склала заповіт, засвідчений секретарем Олексіївської сільської ради Котовського р-ну 04.06.2001 року за № 42, яким все своє майно заповіла їй та її брату ОСОБА_3. Братв свою чергу спадщину після смерті матері не прийняв на неї не притендує. Проте, коли вона, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розмірами 2,3272 га, яка розташована в межах Олексіївської сільської ради, державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори винесено відмову у вчиненні нотаріальної дії відповідно до якої їй відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на земельну ділянки загальною площею 2,3272 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Олексіївської сільської ради Котовського району, у зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Тому позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, розташовану в межах Олексіївської сільської ради Котовського району Одеської області, площею 2,3272 га, державний акт серії ІІІ-ОД № 026622 виданий 22.12.2003 року Котовською райдержадміністрацією на ім'я ОСОБА_2 в порядку спадкування.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач - Котовська райдержадміністрація, свого представника у судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд вважає неявку відповідача у судове засідання неповажною, оскільки суд належним чином сповістив відповідача про явку до суду.

Згідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки у судове засідання відповідача, належним чином сповіщеного та який не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних в справі доказів (ч. 4 ст. 169 ЦПК України), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є спадкоємицею земельної ділянки, розташованої в межах Олексіївської сільської ради Котовського району Одеської області, площею 2,3272 га, ОСОБА_4 (заповіт від 04.06.2001 року засвідчений секретарем Олексіївської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 42), яка проживала в с. Глибочок та 24.03.2010 року - померла (свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 211090 від 26.03.2010 року). Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,3272 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала на праві власності останній ( державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 026622 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 1 № 251-з) .

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 24346017 від 29.07.2010 року та довідки державного нотаріуса Котовської районної державної нотаріальної контори від 14.09.2015 року за № 820/01-16, державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 29.07.2010 року заведена спадкова справа № 328/2010 до майна померлої 24.03.2010 року ОСОБА_2.

ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої 24.03.2010 року ОСОБА_2, яка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інший спадкоємець після смерті ОСОБА_2, брат позивачки ОСОБА_3, спадщину після смерті матері не приймав, заявою, посвідченою секретарем Олексіївської сільської ради за № 119, від прийняття спадщини відмовився.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивачка у встановлений законом строк, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та є такою, що прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2.

Однак державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори у вчиненні нотаріальних дій ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,3272 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території Олексіївської сільської ради Котовського району Одеської області , що залишилася після смерті ОСОБА_2, яка померла 24.03.2010 року, у зв'язку з відсутню витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витягу з технічної документації про нормативну оцінку даної земельної ділянки.

У Конституції України, Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст. 14).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців), до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ Про державний земельний кадастр земельні ділянки, право власності ( користування ) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкуваннявідповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону УкраїниПро державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. В ст.331 ЦК України зазначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Котовської райдержадміністрації про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право приватної власності на спадкове майно після померлої ОСОБА_2, яка померла 24.03.2010 року, а саме: земельну ділянку площею 2,3272 га, що розташована на території Олексіївської сільської ради Котовського району Одеської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 026622, виданого 22.12.2003 року на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації № 466/03 від 25.11.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 1 № 251-з.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили протягом десяти днів з дня отримання відповідачем його копії та у випадку якщо ним не було подано до суду першої інстанції у встановлені ст. 228 ЦПК України строки заяви про його перегляд.

Суддя К.П. Драгомерецька