Справа № 667/541/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2015 року м. Херсон

Суддя Комсомольського районного суду м. Херсона Радченко Г.А. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення фактів та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить:

Встановити факт, що померла 17 листопада 2004 року в м. Херсоні ОСОБА_4 була його рідною тіткою;

Встановлення факту його постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4, померлою 17.11.2004 року у м. Херсоні, на час відкриття спадщини з березня 1996 року по 17 листопада 2004 року в квартирі АДРЕСА_1;

Визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 17 листопада 2004 року у м. Херсоні, право власності на 35/300 частин житлового будинку № 93 по вул. Комарова у м. Херсоні;

Визнати за ним право власності за набувальною давністю на 75/300 частини домоволодіння № 93 по вул. Комарова у м. Херсоні.

Як вбачається з позову він містить вимоги як майнового, так і не майнового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Проте, як вбачається з квитанції про сплату судового збору позивачем оплачені лише позовні вимоги не майнового характеру у розмірі 243,60 грн.

У зв»язку із зазначеним позивачу необхідно сплатити судовий збір згідно заявлених ним вимог майнового характеру, виходячи із розмірі 1% від вартості спірного майна на час розгляду справи, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Крім того, у позовній заяві позивач зазначає ціну позову щодо вимог майнового характеру, яка вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна.

Також, частина позовних вимог позивача відноситься до категорії справ окремого провадження, а саме встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що має юридичне значення» якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Проте, вказаним вимогам позов ОСОБА_1Я не відповідає, оскільки не містить зазначення з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує факт родинних відносин між ним та ОСОБА_4, факт його постійного проживання з спадкодавцем ОСОБА_4, якими доказами ці факти підтверджується та надати довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів.

Згідно ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, позивачу необхідно зазначити дійсну ціну позову, доплатити судовий збір та зазначити з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує факт родинних відносин та постійного проживання, якими доказами ці факти підтверджується та надати довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення фактів та визнання права власності залишити без руху.

Строк для усунення викладених у мотивувальній частині недоліків не може перевищувати п»яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: