Справа № 202/7999/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 січня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.

при секретарі - Пугач Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2, у якій просить суд: визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом, за правом представлення, на ? частину домоволодіння, по АДРЕСА_1, після смерті його бабусі ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування таких позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 є рідним братом його покійного батька, і сином його нині покійної бабусі ОСОБА_3.

Спірне домоволодіння в 40х роках минулого століття було зареєстровано за його покійним дідусем ОСОБА_4, тобто чоловіком ОСОБА_3, який помер в 1986 році.

Після смерті дідуся його майно, в т.ч. й спірне домоволодіння, успадкувала його бабуся ОСОБА_3, яка продовжувала постійно проживати у ньому до самої смерті, тобто до 2005 року.

Земельна ділянка на якій розташований будинок неприватизована.

Його батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, а бабуся ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заповіту за життя ані батько, ані бабуся, не залишали.

Після смерті бабусі відкрилася спадщина на її майно, в т.ч. й на спірне домоволодіння.

Спадкоємцем першої черги після смерті бабусі є її син, тобто його дядько - відповідач ОСОБА_2, який на момент смерті бабусі, проживав із нею та був зареєстрований за адресою спірного домоволодіння.

Він є спадкоємцем за правом представлення, оскільки є онуком померлої ОСОБА_3, та має успадкувати ту частку майна у спадщині, яка б належала за Законом його батькові, якби він був живий на час відкриття спадщини після смерті бабусі.

В березні 2006 року у встановлений Законом строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що 09.08.2011 року складено відповідну постанову.

За викладених обставин він був вимушений звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив пред'явлену позову заяву задовольнити у повному обсязі, посилався на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав та не заперечував проти задоволення позовної заяви.

Представник Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про місце та час судового розгляду. На адресу суду надіслав матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_3 Заперечень проти позову надано не було.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

Батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Амур-Нижньодніпровського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис № 407 від 15 березня 1949 року), (а.с. 8).

Право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3, на ? частку, та за відповідачем ОСОБА_2, також на ? частку, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 липня 1993 року (а.с. 16, 24-26).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Москва, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 9).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Дніпропетровську, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на ? частину спірної квартири.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 239/06 заведеної Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою (а.с. 32-37), після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори із заявою при прийняття спадщини звертався лише позивач, але постановою державного нотаріуса від 09.08.2011 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Як встановлено із матеріалів спадкової справи та з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 24-26) наданої Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції, за життя ОСОБА_3 не складала заповіту, та на день відкриття спадщини за нею було зареєстровано право власності на ? частину спірної квартири у будинку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є, зокрема, день смерті особи.

Згідно із ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Статтею 1266 ЦК України визначено правила спадкування за правом представлення, а саме внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.

Стаття 1267 ЦК України передбачає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Отже, за встановлених в судовому засіданні обставин, враховуючи, що батько позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, а спадкодавець ОСОБА_3, яка приходиться позивачу бабусею, померла ІНФОРМАЦІЯ_2, позивач як її онук, в силу ст. 1266 ЦК України має право на спадкування за правом представлення тільки тієї частки у спірній квартирі, яка належала б за законом його батькові, а саме лише ? частки, у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 за життя була власником лише ? частини квартири, а не в цілому.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та суд вважає, що є всі передбачені законом підстави визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, за правом представлення, після смерті його бабусі ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вищевикладені обставини безспірно встановлені судом та підтверджуються поясненнями позивача, а також наданими суду письмовими доказами.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-64, 209, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, за правом представлення, після смерті його бабусі ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук