АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів -Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в Апеляційному суді міста Києва цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин», Міністерства аграрної політики та продовольства України про зобов'язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості із заробітної плати та за час вимушеного прогулу у зв'язку з затримкою видачі трудової книжки,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся в суд з даним позовом до відповідачів та з урахуванням уточнень позовних вимог просив: зобов'язати Міністерство аграрної політики та продовольства України надати в судове засідання трудову книжку ОСОБА_2, оформлену з урахуванням вимог рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2011 року, рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.07.2012 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.09.2012 року; зобов'язати Міністерство видати ОСОБА_2 трудову книжку, оформлену з урахування вимог рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2011 року, рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.07.2012 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.09.2012 року ; стягнути з Міністерства на його користь 313 789, 50 грн. середньогозаробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з затримкою у видачі трудової книжки за період часу з 05.09.2012 року по 18.02.2015 року; стягнути з державного підприємства " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин " на його користь 81 931, 50 грн. середній заробіток за час затримки виплати заборгованості із заробітної плати за період часу з 26.06.2014 року по 11.02.2015 року.

В обґрунтування вимог посилавсь на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року наказ Міністерства № 103-п від 21.05.2010 року скасовано, а його поновлено на посаді директора ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин " з 21.05.2010 року; запис щодо його звільнення у трудовій книжці також скасовано. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2011 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2010 року залишено без змін. Рішенням Вищого спеціалізованого суду м. Києва з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.07.2012 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2011 року змінені, визнано наказ Міністерства № 103-п від 21.05.2010 року незаконним, а ОСОБА_2 вважати звільненим з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, у зв'язку із закінченням строку дії контракту з 29.11.2011 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду м. Києва з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.09.2012 року в рішенні Вищого спеціалізованого суду м. Києва з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.07.2012 року виправлено описку та визначено, вважати датою закінчення строку дії контракту " 29.11.2010 року ", замість " 29.11.2011 року ". Однак, станом на час звернення до суду з вищезазначеною заявою йому не була повернута трудова книжка, у зв'язку з чим, на його думку, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки у видачі трудової книжки відповідно до ч.5 ст.235 КЗпП України.

10.06.2014 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва стягнуто з ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин " на його користь заборгованість по невиплаченій заробітній платі за період з липня 2010 року по день його звільнення - 29.11.2010 року в сумі 43 628, 85 грн. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.11.2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду м. Києва з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.02.2015 року у відкритті касаційного провадження відмовлено. Незважаючи на вищезазначене рішення суду, виплата заробітної плати була проведена лише 11.02.2015 року, у зв'язку з чим, вважає, що з Агентства на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку, за період часу з 10.06.2014 року по 11.02.2015 року відповідно до ст. ст.116, 117 КЗпП України.

Протокольною ухвалою суду від 26.05.2015 року від представника позивача було прийнято заяву про зменшення позовних вимог та про заміну неналежного відповідача ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин " на належного відповідача Міністерство аграрної політики та продовольства України в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з затримкою у видачі трудової книжки за період часу з 05.09.2012 року по 18.02.2015 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити та стягнути з Міністерства аграрної політики та продовольства України 313 789,50 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з затримкою видачі трудової книжки, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представники відповідачів проти апеляційної скарги заперечували, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, позивач ОСОБА_2 з 2002 року працював у ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин ", обіймав посаду директора на підставі контракту строком на три роки.

23 листопада 2005 року між ОСОБА_2 та Міністерством було укладено контракт на п'ять років та наказом № 183-п покладено на позивача виконання функцій директора ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин ".

Наказом № 103-п від 21.05.2010 року ОСОБА_2 звільнено із займаної посади на підставі п.8 ст.36 КЗпП України.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року позов ОСОБА_2 до Міністерства аграрної політики України, третя особа: ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин ", ОСОБА_4 про скасування наказу та поновлення на роботі задоволено в повному обсязі, постановлено: скасувати наказ Міністерства аграрної політики України № 103-п від 21.05.2010 року; поновити ОСОБА_2 на посаді директора ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин " з 21.05.2010 року; скасувати в трудовій книжці ОСОБА_2 запис щодо його звільнення.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2011 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року залишено без змін.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.07.2012 року, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2011 року змінені.

Позов ОСОБА_2 задоволено частково, постановлено: визнати наказ Міністерства аграрної політики України № 103-п від 21.05.2010 року незаконним; вважати ОСОБА_2 звільненим з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, у зв'язку із закінченням строку дії контракту з 29.11.2011 року; в іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2011 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2011 року залишено без змін.

05 вересня 2012 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заяву ОСОБА_5 , в інтересах ДП " Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин " про виправлення описки задоволено, ухвалено про виправлення в рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.07.2012 року описки та вважати датою закінчення строку дії контракту " 29.11.2010 року ", замість " 29.11.2011 року ".

Відповідно до вимог ч.І ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Доводи представника позивача про те, що Міністерство аграрної політики України після прийняття Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвали від 05.09.2012 року про виправлення описки, повинно було направити на адресу ОСОБА_2 трудову книжку із записами в ній відповідно до зазначених рішень суду, не заслуговують на увагу.

Судом встановлено, що в день звільнення, 21.05.2010 року, ОСОБА_2 був ознайомлений з наказом про звільнення, проте від отримання копії наказу та трудової книжки відмовився, про що було складено відповідний акт (а.с. 96 ).

Листом від 21.05.2010 року за № 37-7-16/38 Міністерство направило на адресу ОСОБА_2 копію наказу про звільнення від 21.05.2010 року за № 103-п та пропонувало останньому отримати в Міністерстві трудову книжку або надати письмову згоду на пересилку трудової книжки поштою з доставкою на його адресу, яка буде вказана ним ( а.с. 97-100). Проте позивач ОСОБА_2 самоусунувся від отримання трудової книжки, після звільнення з роботи за трудовою книжкою до Міністерства не з'являвся, заяв про надання згоди на пересилку трудової книжки поштою не подав.

Отже, Міністерство аграрної політики України після звільнення ОСОБА_2 з займаної посади вчинило усі дії, які спрямовані на вручення останньому трудової книжки.

Після постановлення судом рішення щодо поновлення ОСОБА_2 на роботі, останнього на робоче місце для виконання обов'язків директора фактично допущено не було.

В справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що трудова книжка ОСОБА_2 не була вручена після його звільнення з роботи саме з вини Міністерства.

Крім того, як видно з пояснень у судовому засіданні представника позивача, в січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Міністерства із заявою про видачу йому трудової книжки.

Листом від 06.02.2015 року Міністерство повідомило, що трудову книжку ОСОБА_2 може отримати особисто у відділі кадрів державних підприємств і установ та оформлення нагород Департаменту роботи з персоналом, або може надати письму згоду на її пересилку поштою (а.с. 8-9).

Судом встановлено, що після отримання вказаного листа ОСОБА_2 на час прийняття судом рішення у даній справі не отримав без поважних причин трудову книжку та не надав згоди на її пересилання поштою.

З огляду на викладене, суд прийшов до правильного висновку про те, що вини Міністерства в неотриманні ОСОБА_2 трудової книжки не має, а тому відсутні підстави для застосування норм ст. 235 КЗпП України про нарахування середнього заробітку за вимушений прогул у зв'язку із затримкою видачі трудової книжки. Суд обґрунтовано відмовив у задоволенні даних позовних вимог ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Рішення суду в іншій частині не оскаржується.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального закону й не може бути скасованим з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: