Справа № 219/4435/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.10.2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Конопленко О.С.,
за участю секретаря Азямової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення вартості електричної енергії, спожитої без обліку,
В судове засідання представник позивача ОСОБА_5 не зявилася, надавши суду заяву про розгляд вказаної справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти ухвалення судом по справі заочного рішення не заперечує.
Відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Відповідно до ст.74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то суд зі згоди позивача може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне.
Розглядаючи справу по суті, суд виходить із того, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про електроенергетику», та Правилами користування електричною енергією для населення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року (з наступними змінами та доповненнями).
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимом споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.
Відповідно до п. 37 Правилами користування електричною енергією для населення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року (з наступними змінами та доповненнями), енергопостачальник має право: перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживачів відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущенними споживачами під час користування електричною енергією.
Відповідно п. 48 цих Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку.
Відповідно до п. 53 Правил, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електроенергії, складається акт, який підписується представником та споживачем. Споживач має право внести до акту свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представника енергопостачальника. На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання (у випадках, передбачених пунктом 35 цих Правил), а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до Методики, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року.
З акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 187976 від 19 лютого 2014 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено порушення відповідачами п. 48 Правил, а саме: «Самовільне підключення електроустановок до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника. Розрахунковий прилад обліку відсутній. Електрична енергія споживається, електролічильником не враховується. Технічна можливість припините без облікове користування на час складання акту відсутня» (а.с. 7-10). З даним актом відповідач ОСОБА_4 погодилася, про що в акті підписалася, зазначивши, що зауважень до складеного акту не має (а.с. 10).
08 квітня 2014 року між споживачем ОСОБА_1 та позивачем укладено угоду про погашення боргу № 657, згідно пункту 1 якої споживач визнає свій борг за використану електричну енергію за період по 2014 рік по акту № 187976 в сумі 128899, 86 гривень та зобовязується погасити його до 05 квітня 2017 року, сплачуючи щомісячно до 10 числа кожного місяця в сумі 286,79 гривень, а також поточні рахунки, в тому числі виписані енергопостачальною організацією. Пунктом 2 зазначеної угоди передбачається, що в разі невиконання споживачем умов, зазначених в даній угоді, енергопостачальна організація має право припинити постачання енергії, споживачу без додаткових попереджень (а.с. 12).
З реєстру виплат по акту № 187976 від 19 лютого 2014 року вбачається, що сплачені наступні суми: 08 квітня 2014 року в розмірі 2580 гривень, 03 травня 2014 року в розмірі 286,66 гривень (а.с. 13), з чого виникає висновок щодо того, що умови угоди про погашення боргу № 657 від 08 квітня 2014 року відповідачами не виконуються належним чином.
Відповідно договору про користування електричною енергією № 060445262 від 10 квітня 2014 року, укладеного з позивачем та відповідачем ОСОБА_1 (споживач), енергопостачальник бере на себе зобовязання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 3 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобовязується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором (а.с. 14-15).
Згідно копії ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 квітня 2015 року вбачається, що у видачі судового наказу про стягнення вищевказаної заборгованості позивачу було відмовлено та розяснено про право позивача на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку (а.с. 4).
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Згідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі.
Аналізуючи надані сторонами по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідачем було допущено порушення Правил користування електричною енергією для населення, виявлене порушення зафіксовано в акті, складеному відповідно до вимог п. 53 ПКЕНН, нарахування за цим актом були проведені ПАТ «Донецькобленерго» відповідно до вимог п. 3.5 Методики визначення об'єму і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричної енергії, цей розрахунок є вірним. На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Отже, з відповідача на користь позивача, також, підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду у сумі 243,60 гривень.
Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення вартості електричної енергії, спожитої без обліку, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.С.Конопленко