АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9485/2015 Головуючий в 1-й інстанції - Шаховніна М.О.
Доповідач-Чобіток А.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарі - Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», 3-я особа : ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними ,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року позивач пред»явив вказаний позов до відповідачів та зазначав, що 30 листопада 2006 року уклав з АКІБ «УкрСиббанк»,правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк»,договір про надання споживчого кредиту № 0,відповідно до умов якого отримав від банку кредит у розмірі 200 000 доларів США.

11 червня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір відступлення права вимоги та договір факторингу № 4,за умовами якого банк відступив ТОВ «Кей-Колект» право вимоги його заборгованості по вказаному кредитному договору.

Після зміни підстав позову та посилаючись на те, що після укладення вказаних договорів відповідачі не виконали вимоги передбачені умовами цих договорів, а саме: ТОВ «Кей-Колект» не здійснив перерахування суми фінансування одним платежем в розпорядження ПАТ «УкрСиббанк»,не було складено сторонами акту приймання-передачі прав вимоги, що повинно було забезпечувати відступлення прав вимоги, ПАТ «УкрСиббанк» повинен був протягом 30 робочих днів повідомити кожного боржника та гаранта про відступлення прав вимоги, позивач просив визнати ці договори недійсними.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 28 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове,яким задовольнити позовні вимоги. Зазначає,що умови оспорених договорів не були виконані відповідачами,що підтверджує не настання обумовлених цими договорами правових наслідків,а значить є всі підстави для визнання їх недійсними,як це передбачено ст.236 ЦК України,що не було враховано судом.

Вислухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 11.06.2012 року між ТОВ «Кей-Колект» та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений договір відступлення права вимоги та договір факторингу № 4 , за умовами якого банк відступив ТОВ «Кей-Колект» право грошової вимоги до боржників щодо погашення заборгованості, яка виникла на підставі кредитних договорів, зокрема і по договору про надання споживчого кредиту №0 , який був укладений 30.11.2006 року між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк»,правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та за яким ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 200 тисяч доларів США .

На виконання умов вказаних правочинів ТОВ « Кей-Колект» перерахував ПАТ «УкрСиббанк» суму фінансування згідно з договором факторингу № 4 від 11.06.2014 року, що підтверджується меморіальним ордером № /VР від 11.06.2014 року (а.с. 174), а також вказаними сторонами правочинів був складений акт приймання-передачі прав вимоги ( а.с. 173).

Відповідно до витягу з вказаного акту-приймання прав вимоги , за договором факторингу № 4 від 11.06.2012 року, ПАТ «УкрСиббанк» передав ТОВ « Кей-Колект» і право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 , який був укладений 30.11.2006 року між ОСОБА_3 та банком ( а.с.175).

30.06.2012 року ПАТ «УкрСиббанк» направив ОСОБА_3 повідомлення № 12-21/15225 від 20.06.2012 року про відступлення ТОВ «Кей-Колект» права вимоги за кредитним договором №0 від 30.06.2006 року з визначеною сумою заборгованості позивача за ним ( а.с. 176,177-178).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК .

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що оспорювані правочини відповідають вимогам законодавства і підстави, визначені ст. 215 ЦК України для визнання їх недійсними відсутні .

Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідним обставинам справи та вимогам закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»,правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину ( п.п. 7,8).

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те , щоумови оспорених договорів не були виконані відповідачами, оскільки ТОВ «Кей-Колект» не здійснив перерахування суми фінансування у дату відступлення; сторонами не складено акт приймання-передачі прав вимоги; ПАТ «УкрСиббанк» не повідомив кожного боржника про відступлення прав вимог, що , на його думку, підтверджує не настання обумовлених цими договорами правових наслідків .

Проте вказані твердження на увагу колегії суддів не заслуговують, оскільки підстав недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України , не встановлено, а доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи ( а.с. 173-178) .

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -