Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Ференца А.М.,

при секретарі - Пазяк С.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1-ОСОБА_2

з участю представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ ОСОБА_4 МКБ про визнання кредитного та іпотечного договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до АТ ОСОБА_4 МКБ про визнання кредитного договору від 12 січня 2008 р. №121 та договору іпотеки від 12.01.2008 року №72, що укладені нею з ВАТ Міжнародний комерційний банк, правонаступником якого є ПАТ ОСОБА_4 МКБ недійсними, позовні вимоги обґрунтовує тим, що: кредитний договір та заяву-анкету на отримання готівки від 08.01.2008 року вона не підписувала, що підтверджується висновком спеціаліста від 20.04.2011 року №858 Управління внутрішніх справ України в Закарпатській області НДЕКЦ.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав просив його задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача АТ ОСОБА_4 МКБ в судовому засіданні проти позову заперечила просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши сторін по справі, дослідивши докази по справі суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що Кредитний договір від 12 січня 2008 р. №121, Договір іпотеки від 12.01.2008 року №72, Заява - анкета підписувались уповноваженою особою паном ОСОБА_5, чоловіком Позивача, який представляв інтереси на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 19.11.2007 року, виданої строком на 3 роки.

Згідно п.1.1 Кредитного договору кредитні кошти надавались в розмірі 100 000 дол. США строком з 12.01.2008 рок по 11.01.2018 року.

Згідно кредитного договору цільове використання коштів - на поповнення обігових коштів для збільшення товарообігу Як пояснив ОСОБА_5 С,С. в наданих поясненнях від 08.04.2011 року у цивільній справі Ужгородського міськрайонного суду № 2п-2731/10 за позовом АТ ОСОБА_4 МКБ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором, на час отримання кредиту він був приватним підприємцем тому використав кредитні кошти для купівлі автомобілів, які використовував для бізнесу.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. На підставі довіреності ОСОБА_1 С С досяг з банком згоди з усіх істотних умов Кредитного договору.

Згідно абз.1 Довіреності Позивач уповноважила ОСОБА_1 С,С. на представництво її інтересів в будь-яких підприємствах, установах, організація, будь-які форми підпорядкування, власності, в тому числі в органах нотаріату, банківських установах, щодо відкриття рахунків, укладення будь-яких цивільно-правових договорів на свій розсуд, в тому числі договору іпотеки будинку, розташованого в м. Ужгород, вул Паркова Набережна, 8.

В абзаці 2 Довіреності Позивач уповноважила ОСОБА_5 на отримання грошових коштів від її імені.

До суду позивачем була подана копія довіреності від 19.11.2207 року в якій Позивач уповноважила ОСОБА_5 С,С. на представництво її інтересів в будь-яких підприємствах, установах, організація, будь-які форми підпорядкування, власності, в тому числі в органах нотаріату, банківських установах, щодо відкриття рахунків, укладення будь-яких цивільно-правових договорів на свій розсуд.

Однак відповідачем також була подана копія довіреності від 19.11.2207 року в якій Позивач уповноважила ОСОБА_5 С,С. на представництво її інтересів в будь-яких підприємствах, установах, організація, будь-які форми підпорядкування, власності, в тому числі в органах нотаріату, банківських установах, щодо відкриття рахунків, укладення будь-яких цивільно-правових договорів на свій розсуд, де було дописано від руки приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_6 абзац 2 в тому числі договору іпотеки будинку, розташованого в м. Ужгород, вул Паркова Набережна, 8.

В судовому засіданні ОСОБА_6 пояснила, що на момент видачі довіреності дозволялося вписування в таку рукописного тексту та додатково такий підписувався нею та скріплювався печаткою.

Відповідно до ст. 204 ЦПК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 237 -239 ЦК України угода, вчинена представником від імені особи, яку він представляє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, породжує для цієї особи права і обов'язки, якщо угода вчинена в межах наданих цією довіреністю повноважень. Представник укладає правочин не від свого імені, а від імені особи, яку він представляє. Права та обов'язки за правочином, укладеним представником відповідно до закону, виникають у особи, яку представляють, автоматично з моменту вчинення правочину, без необхідності здійснення якихось додаткових дій.

Як пояснив представник Позивача в судовому засіданні, довіреність надавалась ОСОБА_1 своєму чоловікові для отримання кредиту на купівлю автомобіля, що він і зробив.

На час підписання спірних договорів Позивач та її представник за довіреністю - ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі.

ст. 60 Сімейного Кодексу закріплює, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

ст.61 Сімейного Кодексу зазначає, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

ОСОБА_6 добросовісно виконав свої зобов'язання за Кредитним договором. На поточний рахунок ОСОБА_1 № січня 2008 р. було перераховано 100 000,00 дол.США.

Грошові кошти були отримані ОСОБА_5 через касу Банку на підставі заяв на видачу готівки та довіреності, наданої Позивачем.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для визнання кредитного та іпотечного договору недійсними.

Керуючись ст.ст.237-239,638ЦК України, ст.ст. 60,61 СК України, ст.10,11,88,209,213-215 ЦПК України, суд

Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ ОСОБА_4 МКБ про визнання кредитного та іпотечного договору недійсним -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ференц А.М.