Провадження № 2/234/310/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2015 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі головуючого судді Кравченко О.Ю.

при секретарі Каліберді А.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду Донецької області звернувся ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником будинку АДРЕСА_1. Разом з ним у даному будинку зареєстрована відповідачка ОСОБА_4, яка є його колишньою дружиною. З 11.08.2011 року відповідачка вибула з будинку на постійне місце проживання в інше житлове приміщення і до теперішнього часу в будинку не мешкає. Відповідачка не бере участі в утриманні будинку та сплаті комунальних послуг за користування будинком. Він є пенсіонером і йому важко оплачувати комунальні послуги. Він не має можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг, оскільки в будинку зареєстрована відповідачка. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідачка не бажає. Своїми діями відповідачка перешкоджає йому в здійсненні права користування та розпорядження належним йому майном.

На підставі ст.107 ЖК України та ст.391 ЦК України позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні будинком, визнавши ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що відповідачка у будинку не мешкає, вивезла з будинку усі речі. Оскільки відповідачка залишається зареєстрованою у будинку, то позивач не має можливості продати будинок.

Представник відповідачки за довіреністю ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що відповідачка не чинить перешкод у користуванні позивачем будинком АДРЕСА_1, оскільки не проживає у вказаному будинку. Відповідачка не має ніякого постійного місця проживання, оскільки не має у власності іншого житлового приміщення. Відповідачка разом з малолітньою дитиною, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на законних підставах перебуває на реєстраційному обліку у будинку свого колишнього чоловіка. Позивач ОСОБА_3 перешкоджає відповідачці та її малолітній дитині користуватися житловим будинком АДРЕСА_1 вчиняючи бійки із фізичним насиллям, про що відповідачкою неодноразово подавалися до міліції відповідні заяви. Відповідачка вимушена була виїхати з місця реєстрації через неприязні стосунки, які склалися між нею та позивачем. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради у судове засідання не з'явилася, надала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує, оскільки права дитини у заявленому позові не порушені.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до статті 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Вислухав пояснення представників сторін, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до частини 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 Донецької області (а.с.6).

Разом з позивачем у будинку АДРЕСА_1 зареєстрована його колишня дружина, відповідачка ОСОБА_4 що підтверджується довідкою про реєстрацію (а.с.5).

Як вбачається з акту комітету мікрорайону №6 від 13.11.2014 року, відповідачка ОСОБА_4 не мешкає за місцем реєстрації з 11.08.2011 року (а.с.7-8).

Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Разом з тим, позивачем не надано доказів, що відповідачка не мешкає за місцем реєстрації без поважних причин. Суд не бере до уваги наданий позивачем акт комітету мікрорайону №6 від 13.11.2014 року, оскільки акт засвідчує лише період не проживання відповідачки у спірному будинку.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для визнання відповідачки такою, що втратила право користування житлом.

Доводи представника позивача про те, що факт реєстрації відповідачки в спірному будинку створюють позивачу перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження будинком, суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені жодним доказом. Та обставина, що відповідачка в добровільному порядку не несе витрат на утримання будинку, не є підставою для визнання її такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням.

Таким чином, законні підстави для позбавлення відповідачки права користування житловим приміщенням відсутні.

Керуючись ст.ст. 3,8,10,60-61,88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Ю. Кравченко