233 Справа № 233/5887/15-ц
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Орчелоти А.В., при секретарі Махоті О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» на дії, бездіяльність в.о. начальника Центрально-Міського Відділу ДВС Макіївського МУЮ Донецької області, заінтересована особа ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду зі скаргою, ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» (далі ПАТ «ВБР») просить:

- визнати дії в.о. начальника Центрально-Міського ВДВС Макіївського МУЮ Донецької області ОСОБА_2 по винесенню 08 вересня 2015 р. постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження по ВП №48669891 про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ «ВБР» протиправними та безпідставними;

- визнати бездіяльність в.о. начальника Центрально-Міського Відділу ДВС Макіївського МУЮ Донецької області ОСОБА_2 по невиконанню рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу на користь ПАТ «ВБР» протиправною та безпідставною;

- постанову в.о. начальника Центрально-Міського Відділу ДВС Макіївського МУЮ Донецької області ОСОБА_2 про відмову у відкритті виконавчого провадження по ВП №48669891 про стягнення з ОСОБА_1 скасувати;

- зобовязати в.о. начальника Центрально-Міського Відділу ДВС Макіївського МУЮ Донецької області ОСОБА_2:

відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №233/1571/15-ц, виданого 23 липня 2015 р. Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку суми боргу у розмірі 501,59 гривен;

провести виконавчі дії для повного, своєчасного виконання рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу на користь ПАТ «ВБР» в порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкцією «З організації примусового виконання рішень», саме про які просив ПАТ «ВБР» у своїй заяві про відкриття виконавчого провадження,

посилаючись на те, що 08 вересня 2015 року в.о. начальника ВДВС ОСОБА_2 винесено постанову, якою відмовлено у відкритті виконавчого провадження з виконання рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 233/1571/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВБР» суми боргу у розмірі 501,59 грн. з мотивуванням того, що «виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться… проведення виконавчих дій неможливо на території проведення активної фази АТО». Зазначену постанову вважає незаконною та необґрунтованою з огляду на те, що факт знаходження боржника на тимчасово окупованій території не позбавляє державного виконавця обовязку вчинення дій з організації розшуку майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів.

Представник заявника ПАТ «ВБР» в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином, заяв або клопотань про відзив скарги або залишення її без розгляду до суду не надходило.

В.о. начальника Ц-Міського ВДВС Макіївського міського управління юстиції ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином, окремих заяв або клопотань від ОСОБА_2 до суду не надходило.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, повідомлена судом належним чином, причини неявки не зазначила, письмових пояснень з приводу скарги до суду не надавала.

При розгляді даної категорії справи за ради запобігання порушення строків її розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю належно повідомлених її учасників, виходячи із наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дістає наступних висновків.

Судом встановлено, що 07 вересня 2015 року ПАТ «ВБР» подало до Центрально-Міського ВДВС Макіївського міського управління юстиції для примусового виконання виконавчий лист № 233/1571/15-ц, виданий 23 липня 2015 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВБР» сум боргу у розмірі 501,59 грн.

Постановою в.о. начальника Центрально-міського ВДВС Макіївського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_2 від 08 вересня 2015 року ПАТ «ВБР» було відмовлено у відкритті виконавчого провадження щодо виконання зазначеного виконавчого документа на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому державний виконавець посилався на неможливість проведення виконавчих дій за останнім відомим місцем проживання боржника ОСОБА_1 на тимчасово неконтрольованій території в м. Макіївка Донецької області (а. с. 9).

Даючи оцінку оскаржуємій постанові суд дістає наступного.

Статтею 20 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії,належить стягувачу.

Заявником виконавчий лист предявлено до територіального органу ДВС на останнім відомим місцем проживання боржника у м. Макіївка.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» державним виконавцем є, зокрема, начальник відділу ДВС районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного відділу державної виконавчої служби відповідного управління юстиції.

Згідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження також за наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування, за змістом ст. 61 ЦПК України, є обставина проведення антитерористичної операції на території м. Макіївка та вихід території міста Макіївка з-під контролю державної влади України.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (зі змінами) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі м. Макіївка Донецької області.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції на час її проведення може бути встановлено спеціальний порядок, зокрема організовано патрульну охоронну службу та виставлено оточення; в районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян; на вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу.

Постановою Верховної Ради України від 21.05.2015 року № 462-VІІІ була схвалена Заява Верховної Ради України "Про відступ України від окремих зобовязань, визначених Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод" щодо відступу від окремих зобовязань, визначених пунктом 3 статті 2, статтями 9, 12, 14 та 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтями 5, 6, 8 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на період до повного припинення збройної агресії Російської Федерації, а саме до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, керованих, контрольованих і фінансованих Російською Федерацією, російських окупаційних військ, їх військової техніки з території України, відновлення повного контролю України за державним кордоном України, відновлення конституційного ладу та порядку на окупованій території України.

При цьому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стверджує право на справедливий суд, а в аспекті практики Європейського суду з прав людини виконання судового рішення є стадією судового вирішення спору (рішення у справі «Півень проти України» від 29.06.2004 року, п. 35, заява № 56849/00).

Проведення таких виконавчих дій, як перевірка майнового стану боржника шляхом направлення запитів до відповідних органів, установ, отримання відомостей з баз даних Державних реєстрів, виявлення коштів боржника на рахунках у банківських установах, встановлення джерел доходів боржника, звернення до суду із поданням про примусове входження до житла боржника, з поданням про оголошення розшуку боржника, із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України за змістом ст.ст. 25,27 Закону України «Про виконавче провадження» є можливим лише у разі своєчасного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження щодо нього та надання йому строку для самостійного виконання рішення. Інший порядок призвів би до істотних порушень прав боржника у виконавчому провадженні.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Нормами цієї ж статті Закону передбачені такі способи направлення документів виконавчого провадження як надіслання адресатам каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою за їхньою письмовою заявою та вручення адресатові державним виконавцем або уповноваженою особою під розписку, що є обєктивно неможливим у даній ситуації. Інших способів оповіщення боржника про відкриття виконавчого провадження законом не передбачено.

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному праву, суд за таких обставин вважає обґрунтованим дії посадової особи територіального органу ДВС про наявність у даному випадку передбачених законом обставин, які виключають здійснення виконавчого провадження на підставі наданого стягувачем виконавчого документа.

Отже, у задоволенні скарги ПАТ «ВБР» на дії, бездіяльність в.о. начальника Центрально-Міського Відділу ДВС Макіївського МУЮ Донецької області слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» на дії, бездіяльність в.о. начальника Центрально-Міського Відділу ДВС Макіївського МУЮ Донецької області - відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя