АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою генерального директора Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» Кушніренка С.М. на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 756/3419/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2153/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Маринченко М.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
02 червня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», у якому з урахуванням уточнень просила зобов'язати ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» поновити її на попередній роботі або надати роботу за відповідними професіями і тільки при відсутності такої роботи - іншу роботу, що є на підприємстві, включаючи роботу вищої кваліфікації відповідно до загальних положень про комплектування кадрів і просування по службі, а також стягнути з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24 квітня 2014 року до дня поновлення на роботі виходячи з середнього заробітку у розмірі 234 грн. 61 коп., матеріальну шкоду у розмірі 14 670 грн. і моральну шкоду у розмірі 5 230 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що працювала у ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на посаді інженера другої категорії відділу з організації діяльності охорони Комплексу з охорони об'єктів зони відчуження та фізичного захисту. Наказом ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» від 14 травня 2013 року визначено, що займана нею посада інженера другої категорії відділу з організації діяльності охорони Комплексу з охорони об'єктів зони відчуження та фізичного захисту підлягає скороченню. Наказом ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» від 14 травня 2014 року № 178-ос з 24 квітня 2014 року її звільнено з займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з скороченням штату. У попередженні про звільнення від 02 липня 2013 року їй запропоновано професії лише робітників, а саме кухар, мийник посуду, прибиральник їдальні «Прип'ять», пекар їдальні «Казка» та стрілець сторожової охорони, перейти на які вона не погодилася. На даний час на керівних посадах ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» працюють спеціалісти, які не мають повної або базової вищої освіти відповідного спеціального напрямку підготовки (магістр, спеціаліст, бакалавр), тоді як вона закінчила факультет «Бухгалтерський облік» Київського будівельного технікуму і отримала спеціальність бухгалтер. При звільненні та на даний час вона навчається за рахунок власних коштів на четвертому курсі Національної академії статистики, обліку та аудиту на факультеті «фінанси та кредит». Отже, при її звільненні не враховано переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Крім того, за період з моменту попередження про звільнення від 02 липня 2013 року до її звільнення 24 квітня 2014 року підприємство проводило звільнення та прийняття на роботу працівників, проте наявні вакансії їй не були запропоновані.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, поновлено ОСОБА_2 на посаді інженера другої категорії відділу з організації діяльності охорони Комплексу з охорони об'єктів зони відчуження та фізичного захисту ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі, стягнуто з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 26 066 грн. 20 коп., стягнуто з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

01 грудня 2014 року генеральний директор ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» Кушніренко С.М. подав апеляційну скаргу на вказане рішення, у якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з'ясування обставин у справі, просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 Свої вимоги обґрунтовував тим, що звільнення ОСОБА_2 було проведено з дотриманням чинного законодавства, оскільки вона належним чином попереджена про звільнення, від запропонованих вакантних посад на дату попередження відмовилася, профспілковий комітет дав згоду на її звільнення по п. 1 ст. 40 КЗпП України. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_2 при звільненні була виплачена вихідна допомога у розмірі середньомісячного заробітку, а тому невірно розрахував розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Також апелянт вважає, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні представник ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» за довіреністю - Долговець Н.О. апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_6 апеляційну скаргу просив відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Наказом ДП «Спеціалізована будівельна компанія» від 10 жовтня 2005 року (а.с. 8 т. 2) ОСОБА_2 прийнято на посаду економіста з планування першої категорії.

Наказом ДП «Спеціалізована будівельна компанія» від 29 липня 2010 року (а.с. 9 т.2) ОСОБА_2 з 01 серпня 2010 року переведено з посади завідувача архіву на посаду бухгалтера другої категорії.

У зв'язку з припиненням діяльності ДП «Спеціалізована будівельна компанія» шляхом приєднання до новоствореного ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» наказом ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» від 17 серпня 2011 року № 1014-ос ОСОБА_2 з 16 серпня 2011 року переведено на посаду інженера другої категорії групи з організації та контролю діяльності охорони Комплексу з охорони об'єктів зони відчуження та фізичного захисту.

Наказом від ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» від 28 грудня 2011 року ОСОБА_2 переведено з 01 січня 2012 року на посаду інженера другої категорії групи з організації режиму охорони і фізичного захисту Комплексу з охорони об'єктів зони відчуження та фізичного захисту.

ОСОБА_2 у 2007 році закінчила навчання у Київському будівельному технікумі за спеціальністю «Бухгалтерський облік» та має кваліфікацію молодшого спеціаліста.

З договору про навчання у навчальному закладі від 01 вересня 2011 року вбачається, що ОСОБА_2 з 01 вересня 2011 року до 30 грудня 2014 року навчається у Національній академії статистики, обліку та аудиту за напрямом фінанси і кредит, освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавр, форма навчання заочна.

Наказом ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» від 14 травня 2013 року № 227 «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення персоналу» (а.с. 184 т. 1) на виконання наказів від 28 березня 2013 року № 153 «Про внесення змін до штатного розпису», від 18 квітня 2013 року № 203 «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення персоналу» з 15 серпня 2013 року введено в дію зміни № 20 до діючого штатного розпису, а саме виведено та скорочено ряд посад, в тому числі й посаду інженера другої категорії групи з організації та контролю діяльності охорони. Відповідно до положень вказаного наказу відділ кадрів зобов'язаний був запропонувати працівникам, що підпадають під скорочення, переведення за їх згодою на вакантні посади.

02 липня 2013 року ОСОБА_2 отримала попередження про звільнення (а.с.12 т. 2), в якому зазначено, що відповідно до наказу від 14 травня 2013 року № 227 її посада підлягає скороченню і підприємство пропонує їй посаду кухаря четвертого розряду, мийника посуду або прибиральника виробничих приміщень їдальні «Прип'ять», пекаря четвертого розряду їдальні «Казка», прибиральника виробничих приміщень ЖКК, стрільця третього розряду ВВО-2, а в разі відмови від переведення, відсутності вакантної посади адміністрація буде вимушена звернутися до профспілкового комітету з поданням про звільнення за скороченням штату. На попередженні міститься підпис ОСОБА_2 та її запис про те, що вона не згодна з запропонованими посадами (а.с. 14 т.2)

Первинна профспілкова організація ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» 28 серпня 2013 року дала згоду на звільнення інженера другої категорії відділу з організації діяльності охорони Комплексу з охорони об'єктів зони відчуження та фізичного захисту ОСОБА_2 за скороченням штату відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

02 вересня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до директора підприємства з заявою (а.с. 15 т.2) про призначення її на посаду бухгалтера, яку обіймає ОСОБА_7, на час її відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку.

Листом від 04 вересня 2013 року (а.с. 16 т.2) ОСОБА_2 відповіли, що розглянути питання щодо вказаного робочого місця буде можливо лише за наявності заяви від бухгалтера ОСОБА_8 про надання відпустки для догляду за дитиною з 16 січня 2014 року. Крім того, на вказану посаду претендує ще дві особи - бухгалтер першої категорії ОСОБА_9, яка має стаж роботи бухгалтера з травня 1993 року, та інженер першої категорії ОСОБА_10, яка має вищу освіту з відповідного напрямку роботи.

Наказом ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» від 04 вересня 2013 року № 501-ос (а.с. 15 т. 1) інженеру другої категорії відділу з організації діяльності охорони Комплексу з охорони об'єктів зони відчуження та фізичного захисту ОСОБА_2 надано щорічну основну відпустку з 05 вересня по 10 жовтня 2013 року та зазначено, що останній день відпустки 10 жовтня 2013 року вважати датою звільнення.

У зв'язку з тимчасовою непрацездатністю дата звільнення ОСОБА_2 переносилася.

Останнім наказом ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» від 14 травня 2014 року № 178-ос (а.с. 17 т.2) дату звільнення інженера другої категорії відділу з організації діяльності охорони Комплексу з охорони об'єктів зони відчуження та фізичного захисту ОСОБА_2 змінено на 24 квітня 2014 року.

Відповідно до довідки ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» від 09 липня 2014 року №42-3016 (а.с. 186 т. 1) за період з 14 травня 2013 року по 31 грудня 2013 року зі штатного розпису підприємства було виведено 539 штатних одиниць та введено 456 штатних одиниць.

Згідно з довідкою ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» від 09 липня 2014 року №85-к (а.с. 187 т. 1) за період з 02 липня 2013 року по 24 квітня 2014 року на підприємстві було звільнено з роботи 214 працівників та надано перелік вакантних посад за цей період (44 одиниці).

Відповідно до довідки ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» від 31 липня 2014 року №42-3317 (а.с. 59 т. 2) за період з 01 січня 2014 року по 24 квітня 2014 року зі штатного розпису підприємства виведено 135 штатних одиниць та введено 52 штатні одиниці.

На підставі п. 3.11, 3.12 Колективного договору, схваленого на конференції трудового колективу ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» протоколом від 16 травня 2012 року № 1, зареєстрованого Іванівською районною державною адміністрацією Київської області, реєстраційний номер 603 від 07 червня 2012 року, уповноважений власника зобов'язаний за участю спільного представницького органу розробляти і здійснювати заходи щодо запобігання на підприємстві масового звільнення працюючих (більше 5% працівників протягом року). Вивільнення працівників з ініціативи власника проводиться після того, як буде вичерпано можливість переводу працівників з урахуванням їх професій, спеціальності на вакантні посади, а також в інші підприємства зони відчуження.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що не дивлячись на велику кількість звільнень працівників, появу нових вакансій, введення нових штатних одиниць, позивачу будь-які інші вакантні посади, крім запропонованих у день попередження про звільнення, більше не пропонувалися. Відповідачем не обґрунтовано, яким чином враховано передбачене ст. 42 КЗпП України переважне право позивача на залишення на роботі у зв'язку з навчанням у вищому навчальному закладі без відриву від виробництва, тоді як з матеріалів справи вбачається, що багато працівників відповідача не мають вищої освіти та не навчаються. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов до висновку про незаконність звільнення позивача та необхідність її поновлення на попередній посаді інженера другої категорії відділу з організації діяльності охорони Комплексу з охорони об'єктів зони відчуження та фізичного захисту, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у п.п. 1, 2 і 6 цієї статті допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою, на іншу роботу.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 02 липня 2013 року ОСОБА_2 було попереджено про те, що її посада підлягає скороченню та запропоновано вакантні на той час посади: посаду кухаря четвертого розряду, мийника посуду або прибиральника виробничих приміщень їдальні «Прип'ять», пекаря четвертого розряду їдальні «Казка», прибиральника виробничих приміщень ЖКК, стрільця третього розряду ВВО-2.

Від запропонованих посад ОСОБА_2 відмовилась.

28 серпня 2013 року Первинна профспілкова організація ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» дала згоду на звільнення інженера другої категорії відділу з організації діяльності охорони Комплексу з охорони об'єктів зони відчуження та фізичного захисту ОСОБА_2 за скороченням штату відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Листом від 04 вересня 2013 року ОСОБА_2 повідомлено про те, що з 05 вересня 2013 року її буде звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпП України (том І а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про відпустки» за бажанням працівника у разі його звільнення (крім звільнення за порушення трудової дисципліни) йому має бути надано невикористану відпустку з наступним звільненням. Датою звільнення в цьому разі є останній день відпустки.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 04 вересня 2013 року ОСОБА_2 написала заяву, у якій просила надати їй щорічну основну відпустку з наступним звільненням.

Наказом ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» від 04 вересня 2013 року № 501-ос (а.с. 15 т. 1) інженеру другої категорії відділу з організації діяльності охорони Комплексу з охорони об'єктів зони відчуження та фізичного захисту ОСОБА_2 надано щорічну основну відпустку з 05 вересня по 10 жовтня 2013 року та зазначено, що останній день відпустки 10 жовтня 2013 року вважати датою звільнення, бухгалтерії доручено виплатити вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку і компенсацію за 5 календарних днів невикористаної відпустки.

Отже, фактично ОСОБА_2 було звільнено наказом від 04 вересня 2013 року, згідно з матеріалами справи протягом часу з дня попередження про наступне звільнення і до вказаної дати інші вакантні посади, окрім запропонованих позивачу 02 липня 2013 року, були відсутні, ОСОБА_2 заявила про надання їй відпустки з наступним звільненням, а тому висновки суду першої інстанції про порушення ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» ч. 2 ст. 49-2 КЗпП України у зв'язку із подальшим внесенням змін у дату звільнення є помилковими.

Посилання суду першої інстанції та ОСОБА_2 на те, що після підписання наказу про її звільнення, на підприємстві проводились звільнення та прийняття на роботу, але вивільнені робочі місця її не пропонувались, не можуть бути прийняті судом до уваги, так як згідно зі ст. 49-2 КЗпП України позивачу одночасно з попередженням про звільнення були запропоновані вакантні посади, існуючі на день ознайомлення працівника з попередженням про звільнення.

Усі інші звільнення та прийняття на роботу працівників підприємства проводилось після прийняття наказу № 501-ос від 4 вересня 2013 р. про звільнення ОСОБА_2

Рішення щодо звільнення ОСОБА_2 було прийнято, і тільки у зв'язку з її находженням тривалий час на лікарняному, дата її фактичного звільнення постійно змінювалась.

Останнім наказом ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» від 14 травня 2014 року № 178-ос (а.с. 17 т.2) дату звільнення інженера другої категорії відділу з організації діяльності охорони Комплексу з охорони об'єктів зони відчуження та фізичного захисту ОСОБА_2 змінено на 24 квітня 2014 року.

Також колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при звільненні ОСОБА_2 не було враховано її переважне право на залишення роботі у зв'язку з навчанням у вищому навчальному закладі без відриву від виробництва, оскільки правило про переважне право залишення на роботі застосовується лише під час вирішення питання про звільнення з посади в разі скорочення чисельності працівників саме за цією посадою, тобто порівнянню за кваліфікацією і продуктивністю праці за наявності переваг підлягають працівники, які обіймають таку саму посаду або виконують таку саму роботу, що й вивільнюваний працівник, а не будь-які інші працівники. З матеріалів справи вбачається, що посада інженера з організації та контролю діяльності охорони комплексу з охорони об'єктів зони відчуження та фізичного захисту у штатному розписі була єдиною, загалом до групи з організації та контролю діяльності охорони входило дві посади - інженера 2 кат., яку обіймала ОСОБА_2, і керівника групи, обидві посади підпадали під скорочення згідно наказу від 14 травня 2013 року № 227.

Отже, звільнення ОСОБА_2 було проведено відповідно до закону та підстав для поновлення її на роботі немає. З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної і матеріальної шкоди.

Враховуючи зазначене, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу генерального директора Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» Кушніренка С.М. - задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року - скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді