У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа - приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання іпотечного договору недійсним,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») про визнання іпотечного договору недійсним, оскільки іпотечний договір № МБИ-3/12-07з від 04 грудня 2007 року, укладений між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3, предметом іпотеки за яким є нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_1, право користування яким на момент укладення договору був укладений сторонами всупереч ч. 1, 6 ст. 203 ЦК України, ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», ст. 177 СК України та ст. 71 п. 1 п.п. 3 ЦК України без відповідного на це дозволу органу опіки та піклування, що призвело до порушення конституційних прав дитини.

Про зазначений іпотечний договір позивачу стало відомо після отримання від ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в кінці січня 2014 року вимоги про звільнення житлового будинку, яке знаходиться в іпотеці, за адресою: АДРЕСА_1, в якому він зареєстрований та проживає з 01 листопада 2002 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2014 року, у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу, ознайомившись із змістом оскаржуваних судових рішень, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на момент укладання іпотечного договору дитина не була зареєстрована в спірній квартирі.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит», третя особа - приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання іпотечного договору недійсним, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я О.В. Попович