У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» на рішення апеляційного суду Львівської області від 07 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до умов кредитного договору від 30 травня 2008 року фермерське господарство «Сілець» (далі - ФГ «Сілець») отримало кредитні кошти у розмірі 500 тис. грн.

У забезпечення виконання умов кредитного договору банк уклав із ОСОБА_4 договір іпотеки, предметом якого є нежитловий будинок АДРЕСА_1.

У результаті порушення умов кредитного договору утворилася заборгованість у розмірі 389 995 грн. 79 коп.

Враховуючи викладене, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 лютого 2012 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 389 995,79 грн.

Зобов'язано ОСОБА_4 передати ПАТ «КБ «Надра» усі правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, які необхідні для перереєстрації права власності на нерухомість в державних органах.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 07 травня 2014 року рішення суду першої інстанції змінено.

Надано ПАТ КБ «Надра» право на продаж предмета іпотеки - нежитлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 3140,3 кв. м, який належить на праві власності ОСОБА_4, шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою за початковою ціною 679 195 грн у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 18/МБ В-10 на суму 389 995 грн відповідно до договору іпотеки від 02 червня 2008 pоку, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Надра» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі, мотивуючи свою вимогу порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого фактично погодився й апеляційний суд, виходив з того, що у разі неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

При цьому суд звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом зобов'язання відповідача передати банку необхідні правовстановлюючі документи для перереєстрації права власності на предмет іпотеки.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині способу реалізації предмета іпотеки, апеляційний суд зазначив, що такий спосіб не передбачений ні договором, ні законом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками апеляційного суду.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно з ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Відповідно до п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

З урахуванням наведеного, суд може зазначити про те, що початкова ціна встановлюється на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, але це не є обов'язком суду.

Судовим рішенням встановлена початкова ціна предмета іпотеки у розмірі 679 195 грн згідно домовленості сторін, яку вони зафіксували у договорі іпотеки від 02 червня 2008 року.

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відхилити, рішення апеляційного суду Львівської області від 07 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді Н.А. Горелкіна

О.І. Євтушенко