Категорія 20Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Денишенко Т.О., Береговий О.Ю.,

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення авансу, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2014 року, судова колегія,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення авансу. Свій позов ОСОБА_2 мотивував тим, що він мав намір укласти договір купівлі-продажу дачі по АДРЕСА_1 Вінницької області, з цією метою він 29.12.2013 року сплатив аванс власнику - ОСОБА_3 у розмірі 1000 доларів США, а 16.02.2014 року ще 2000 доларів США. Сторони домовились укласти договір купівлі-продажу зазначеної дачі в строк до травня 2014 року, проте зазначений договір укладено не було, а тому ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_3 наданий йому аванс у розмірі 25250 гривні (що було еквівалентно 3000 доларів США, на момент надання ним авансу).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 25250 гривень, сплачені позивачем згідно розписки.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 оскаржує його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також не відповідає обставинам справи, а тому просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення і заперечення присутніх сторін, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги у межах вимог ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до розписки ОСОБА_3 (а.с. 5) він 29.12.2013 року отримав 1000 доларів США, а 16.02.2014 року ще 2000 доларів США, в якості завдатку за продаж дачі на АДРЕСА_1, у строк до травня 2014 року.

Встановлено, що у строк передбачений зазначеною розпискою, як і у подальшому, договір купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна між сторонами укладено не було.

Відповідно до ч.1 ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Отже, залишення завдатку кредиторові, який його одержав, можливо лише в тих випадках, коли між сторонами було укладено договір, проте він не виконується з вини боржника.

Згідно з ч.2 ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч.2 ст.570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Враховуючи що між сторонами не було укладено договору купівлі-продажу зазначеного вище майна, то передані ОСОБА_3 грошові кошти, в розмірі 3000 доларів США, за правилами ч.2 ст.570 ЦК України є авансом.

Згідно з ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції було вірно вирішено питання про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів, отриманих ним в якості авансу.

Судова колегія не приймає до уваги доводи ОСОБА_3, викладені в апеляційній скарзі, про те, що у зазначеній розписці не вказано прізвища позивача, у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч.1, 2 ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Матеріалами справи встановлено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач ОСОБА_2 надав суду оригінал розписки ОСОБА_3, для ознайомлення.

Таким чином, наявність оригіналу розписки ОСОБА_3 у позивача ОСОБА_2, підтверджує факт передачі останнім грошових коштів відповідачу.

Крім того, доводи ОСОБА_3 про те, що порушення домовленості по укладенню договору купівлі-продажу майна сталося з вини ОСОБА_2 також не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки в разі невиконання зобов'язання, по якому передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам і матеріалам справи, ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для скасування зазначеного рішення, відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Головуючий суддя: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ Береговий О.Ю.