Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/355/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Степанов С. В.
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді: Суровицької Л.В.,

суддів: Авраменко Т.М., Кіселика С.А.,

при секретарі: Кравченко Я.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 01грудня 2014 року про закриття провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, яка діє від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_5, служба у справах дітей Долинської районної державної адміністрації про виселення.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2014 року провадження у справі за позовом Банку закрито з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України (а.с.46).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та направити справу для подальшого розгляду по суті до суду першої інстанції (а.с.49-52).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник банку підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_5 та представник служби у справах дітей Долинської районної державної адміністрації, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що 21 лютого 2014 року прийнято рішення, яке набрало законної силт у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Долинської РДА про виселення, тобто про той же предмет, з тих же підстав, між тими ж сторонами (а.с.46).

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Як свідчать матеріали справи, заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2011 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 20.08.2007 року звернуто стягнення на будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 шляхом реалізації предмету іпотеки відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження»; виселено ОСОБА_5 з вказаного будинку зі зняттям його з реєстраційного обліку у ВГІРФО Долинського РВ УМВС в Кіровоградській області. У задоволенні позову Банку про виселення інших осіб, які зареєстровані у цьому будинку, відмовлено, оскільки ці особи не залучалися до участі у справі (а.с.12-14). Вказане рішення суду набрало законної сили.

Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2014 року відмовлено у задоволенні позову Банку до ОСОБА_2, яка представляє свої інтереси та інтереси своїх неповнолітніх дітей, третя особа - служба у справах дітей Долинської РДА, за участі прокурора Долинського району про виселення її та неповнолітніх дітей з житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.41-43).

Підставою для відмови в задоволенні позову суд зазначив те, що позивачем на надано підтвердження відмови відповідача добровільно звільнити житловий будинок.

Вказане заочне рішення суду набрало законної сили.

У липні 2014 року КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_3, інтереси яких представляє ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_5, служба у справах дітей Долинської РДА за участі прокурора Долинського району про виселення.

Позов обґрунтовує тим, що рішенням суду, яке набрало законної сили, звернуто стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1. Відповідно до ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Всі мешканці на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника зобов'язані звільнити житловий будинок протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги.

Оскільки відповідачі отримали письмову вимогу банку, проте добровільно її не виконали, не звільнили житло, Банк просив виселити відповідачів з житлового будинку(а.с.3-4).

За таких обставин колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі, а саме у зв'язку з набранням законної сили рішенням суду ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2014 року в позові банку про виселення до ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей відмовлено з тих підстав, що банк звернувся в суд з позовом не виконавши вимоги ч.2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» щодо надіслання їм попередження про звільнення житлового будинку, тобто у зв'язку з тим, що банк звернувся до суду з позовом про виселення передчасно (а.с.41-43).

Як свідчить зміст позовної заяви, Банк звернувся з позовом з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, але з інших підстав.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

За таких обставин ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною і обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду справи.

Керуючись п.4 ч.2 ст.307, ст.311, , п.2 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», задовольнити.

Скасувати ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2014 року, а справу повернути в той же суд для продовження розгляду справи по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя:

Судді: