У х в а л а

26 січня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д. суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф., Червинської М.Є., Черненко В.А.
розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до П'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4, ОСОБА_5, виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, комунального підприємства «Дніпропетровське МБТІ», Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Кіровського району м. Дніпропетровська, управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради про визначення часток, визнання права власності, усунення перешкод в користуванні квартирою; за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Дніпропетровської міської ради, виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, комунального підприємства «Дніпропетровське МБТІ» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з указаним позовом, в якому просили визначити частки, визнати право власності та усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з зустрічним позовом, в якому просили визнати недійсним свідоцтво про право власності на спірну квартиру та стягнути моральну шкоду.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 3 квітня 2013 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_6 по Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 за кожною.

Усунуто перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом заборони ОСОБА_4 та членам її сім'ї користуватися належним ОСОБА_1 туалетом, площею 0,9 кв. м, кладовою площею 0,3 кв. м, коридором площею 5,3 кв. м, та коридором площею 2,7 кв. м.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане на підставі розпорядження Дніпропетровського міськвиконкому № К-1471 від 6 жовтня 1993 року на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (реєстр. № 110п-95) на квартиру АДРЕСА_1 в частині загальної площі 42,8 кв. м та визнано приватизованою ОСОБА_6 та ОСОБА_1, жилу площу 25,5 кв. м та Ѕ частини площі загального користування 13,95 кв. м.

Зобов'язано ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні місцями загального користування, шляхом демонтування самочинно вбудованих металевих дверей між коридорами в середині комунальної квартири АДРЕСА_1.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на підставі п. 5 ч. 4. ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали суду касаційної інстанції з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема ст. ст. 1, 2, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. ст. 1, 6, 9, 100 ЖК України.

Одночасно заявник просить поновити порушений процесуальний строк.

Клопотання про поновлення строку на звернення із заявою про перегляд судових рішень підлягає задоволенню, оскільки строк, як убачається з клопотання та наданих матеріалів, пропущено заявником з поважних причин.

Заявник, на підтвердження викладених у заяві доводів, додав копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 листопада 2011 року та від 23 липня 2014 року, постановлені за результатом розгляду, на її думку, аналогічних справ, де по-іншому застосовані ті самі норми матеріального права.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Виходячи з роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353 - 360 ЦПК України», під судовими рішеннями, на які заявник посилається на підтвердження підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, можуть бути рішення :

- Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ;

- Вищого адміністративного суду України;

- Вищого господарського суду України;

- Судової палати у цивільних справах Верхового Суду України, ухвалених як судом касаційної інстанції;

- Апеляційних судів загальної юрисдикції як судів касаційної інстанції в цивільних справах, яким право на перегляд у касаційному порядку цивільних справ було надано Законом «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України» від 22 лютого 2007 року № 697-V.

Зазначений перелік таких судових рішень є вичерпним. Обов'язковим є те, щоб цими рішеннями, що набрали законної сили, був вирішений спір по суті та в них судом (судами) касаційної інстанції неоднаково застосовані одні й ті самі норми матеріального права.

Згідно із п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 30 вересня

2011 року «Про судову практику застосування статей 353-360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту доводів, наведених заявником, в обґрунтування заяви та наданих ним копій ухвал суду касаційної інстанції не вбачається наявних ознак, які згідно з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2014 року у зв'язку з неоднаковим застосуванням судами ст. ст. 1, 2, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. ст. 1, 6, 9, 100 ЖК України, зокрема, правовідносини є подібними, але різні фактичні обставини справи.

Оскільки неоднакового застосування норм матеріального права не було, а виникли питання щодо доведення вимог, що є питанням процесуального права і вони не є підставою для допуску до провадження, то в задоволенні заяви слід відмовити.

За таких підстав у допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк для подачі заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2014 року.

У допуску справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до П'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4, ОСОБА_5, виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, комунального підприємства «Дніпропетровське МБТІ», КВЖРЕП Кіровського району м. Дніпропетровська, управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради про визначення часток, визнання права власності, усунення перешкод в користуванні квартирою; за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Дніпропетровської міської ради, виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, комунального підприємства «Дніпропетровське МБТІ» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло та відшкодування моральної шкоди за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2014 року до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко