Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2-703/12 Головуючий у 1-й інст. Снігір В.М.
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Косигіної Л.М., Григорусь Н.Й.,

при секретарі Церпіцькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 9 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, треті особи- Коростенська районна державна нотаріальна контора, служба у справах дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи- Коростенська районна державна нотаріальна контора, служба у справах дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно, поділ його в натурі та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в своїх інтересах, а також в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її чоловік ОСОБА_6 - батько їхньої спільної доньки. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить ? частини квартири АДРЕСА_1, а також ? частини земельної ділянки, площею 0,10 га, розташованої за вказаною адресою. Співвласником зазначеного нерухомого майна є брат спадкодавця ОСОБА_3

Вказує, що у 2011 році вона зверталась до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, проте отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії внаслідок відсутності документів, які посвідчують право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно.

З огляду на вищезазначене, просила суд визнати за нею та її дочкою ОСОБА_2 право власності за кожною на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, а також на 1/3 частину вказаної земельної ділянки, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6

ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, звернулась до суду із зустрічними позовними вимогами, зазначивши, що, окрім позивачки та її неповнолітньої дочки, право на спадщину за законом має також син спадкодавця від попереднього шлюбу ОСОБА_5, який належним чином прийняв спадщину. Проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину внаслідок наявності невирішеного спору в суді.

Таким чином, ОСОБА_4, уточнивши позовні вимоги, просила поділити в натурі спадкове майно відповідно до четвертого варіанту судової експертизи, виділивши у власність ОСОБА_5 наступні приміщення спірної квартири: 1-4 площею 14,1 кв.м., 1-5 площею 5,8 кв.м.,1-7 площею 8,9 кв.м., а всього загальною площею 28,8 кв.м., вартістю 54502 грн. 27 коп., визнавши за ним право власності на це майно в порядку спадкування за законом.

Окрім того, просила виділити сину 1/4 частину зазначеної земельної ділянки та визнати за ним право власності на це майно.

Також ОСОБА_4 зазначила, що спадкодавець за життя зобов'язаний був сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, проте належним чином не виконував даний обов'язок, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 11395 грн. 71 коп.

Посилаючись на ст.ст.1281, 1282 ЦК України, просила стягнути вказану заборгованість з ОСОБА_1 та її неповнолітньої дочки ОСОБА_2, як зі спадкоємців боржника.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 9 липня 2014 року первісний позов задоволено, а зустрічні позовні вимоги задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 право власності на спадкове майно по 1/3 частці від ? частин житлового будинку АДРЕСА_3 в м. Коростені Житомирської області та по 1/3 частці від ? частин земельної ділянки, розташованої за вищевказаною адресою, яке залишилось після смерті ОСОБА_6

Виділено в натурі та визнано право власності за ОСОБА_5 на приміщення 1-4 площею 14,1 кв.м., 1-5 площею 5,8 кв.м., 1-7 площею 8,9 кв.м., а всього загальною площею 28,8 кв.м., вартістю 54502 грн.27 коп.

Виділено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приміщення 1-І,1-ІІ,1-1,1-2,1-3,1-8,1-9,1-10, загальною площею 49,88 кв.м.,та сарай, а всього загальною вартістю 104575 грн.73 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 компенсацію різниці вартості часток в сумі 1476 грн. 27 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині поділу житлового будинку в натурі, ухваливши в цій частині нове рішення, яким здійснити поділ відповідно до першого варіанту будівельно-технічної експертизи.

Апелянт, зокрема, зазначає, що обраний судом четвертий варіант поділу в натурі житлового будинку порушує її права, а також права неповнолітньої ОСОБА_2, оскільки призводить до зменшення розміру їхніх ідеальних часток.

ОСОБА_1 звертає увагу суду на ту обставину, що за четвертим варіантом поділу житла необхідно здійснити будівельні роботи щодо ізоляції окремих частин на загальну суму 10478 грн. Водночас, за першим варіантом вартість таких робіт становитиме 638 грн.

Окрім того, обраний судом варіант поділу передбачає значний обсяг будівельних робіт, в тому числі й облаштування окремого виходу на вулицю, що, враховуючи аварійний стан будинку, може призвести до його руйнування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

При цьому, апелянт зазначила, що погоджується здійснити за власний рахунок необхідні переобладнання згідно з першим варіантом судової експертизи та сплатити визначену експертом компенсацію вартості частки ОСОБА_5

Представники ОСОБА_5 в судовому засіданні звернули увагу на ту обставину, що поділити будинок за першим варіантом експертизи неможливо, оскільки брат спадкодавця ОСОБА_3, якому належить кімната 1-6, не здійснив перенесення перегородки із суміжною кімнатою 1-7, що було передбачене при поділі вказаного житла між ними.

Окрім того, поділ майна за четвертим варіантом оптимально забезпечить дотримання прав неповнолітнього ОСОБА_5 Також зауважили, що ОСОБА_3 має намір відчужити належну йому частину житлового будинку на користь неповнолітнього сина спадкодавця.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився та надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши також, що за умови поділу будинку згідно з четвертим варіантом, він продасть ОСОБА_5 належну йому частину спірного житла.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 367 ЦК України передбачена можливість поділу в натурі майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року №7, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням відповідної компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він провадиться за наявності дозволу на це виконкому місцевої ради ( ст.52 ЖК України).

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_6. Після його смерті спадщину прийняли: дружина ОСОБА_1, дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

До складу спадкового майна входить ? частини квартири АДРЕСА_2, а також 3/4 частини земельної ділянки, загальною площею 0,10 га, розташованої за вказаною адресою.

Судом також встановлено, що згідно зі свідоцтвом на право власності на житло, виданим виконкомом Коростенської міської ради 7 жовтня 1997 року за №5555, зазначена квартира, яка складала ? частину житлового будинку, належала в рівних частках спадкодавцеві та його матері ОСОБА_8 ( т.1, а.с. 86).

Наявний в матеріалах справи державний акт на право власності на земельну ділянку містить інформацію про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 були власниками земельної ділянки, площею 0,1000 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за вищевказаною адресою ( т.1, а.с.4).

Після смерті ОСОБА_8 належна їй ? частина спірного житла та ? частина вказаної земельної ділянки були поділені в натурі між синами ОСОБА_6 та ОСОБА_9, про що свідчить зміст ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2009 року про визнання мирової угоди ( т.1, а.с. 81).

Зокрема, у власність ОСОБА_3 виділено ? частину спірної квартири, а саме: приміщення 4,1,2,3,12,7,9,5,6, а також ? частину вказаної земельної ділянки.

У власність спадкодавця виділено приміщення 13,14,1,4,12,3,5,9,7,13, що становить ? частини цієї квартири, а також ? частини земельної ділянки.

При цьому, у експертному висновку, який був взятий до уваги судом при визнанні мирової угоди, вказано, що при такому поділі майна необхідно перенести перегородку між приміщеннями 1-7 та 1-6 на 1,34 м. в бік приміщення 1-7 ( а.с.92, т.1).

Проте, зазначене переобладнання не було здійснене, що підтверджується поясненнями учасників судового процесу, а також змістом експертного висновку №1-187, складеного на підставі ухвали суду першої інстанції від 25 травня 2014 року.

При вирішенні даного спору суд прийшов до висновку про можливість поділу майна згідно з четвертим варіантом судової експертизи, оскільки він найбільш наближений до розміру ідеальних часток співвласників та відповідає встановленому порядку користування між ними.

Зокрема, даний варіант передбачає, що у власність ОСОБА_5 слід виділити: коридор 1-5, площею 5,8; кімнату 1-4, площею 14,1; кімнату 1-7, площею 8,9 кв.м., загальною вартістю 54502 грн. 27 коп.

У власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно виділити: кімнату 1-3, площею 21,0 кв.м.; коридор 1-9, площею 1,4 кв.м.; туалет 1-10, площею 0,68 кв.м.; ванну кімнату 1-8, площею 8,4; коридор 1-1, площею 5,8 кв.м.; веранду 1-І, площею 3,6, кладову 1-ІІ,площею 2,6 кв.м.; кухню 1-2, площею 6,4 кв.м., сарай, загальною вартістю 104575 грн. 73 коп.

У зв'язку із зменшенням розміру належної ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частки, на користь останніх підлягає стягненню 1476 грн. 27 коп.

Для ізоляції виділених частин необхідно закласти дверні пройми з приміщення 1-3 в приміщення 1-4 та приміщення 1-5, виконати дверну пройму між приміщеннями 1-4 та 1-5, а також облаштувати вихід на вулицю з приміщення 1-5. Загальна вартість будівельних робіт становить 10478 грн. 40 коп.

Однак колегія суддів приходить до висновку про те, що обраний судом варіант поділу в натурі спірного житла порушує права ОСОБА_1 та її неповнолітньої дочки, оскільки у їхню власність виділяється частина будинку, житлова площа якої становить 21,0 кв.м. ( кімната 1-3). Решта виділених їм приміщень є підсобними ( коридор 1-9, туалет 1-10, ванна 1-8, коридор 1-1, кладова 1-ІІ, веранда 1-І, кухня 1-2). Водночас, у власність ОСОБА_5 суд виділив дві житлові кімнати 1-4 та 1-7, загальною площею 23 кв.м.

Окрім того, виділена ОСОБА_1 та її дочці єдина кімната не облаштована віконними отворами, що свідчить про недотримання вимог, яким має відповідати житлове приміщення.

Згідно з висновком експерта №2-78, складеним за результатами проведення додаткової судово будівель-технічної експертизи, четвертий варіант поділу житлового будинку доцільний та є можливим за умови приєднання до даної частки кімнати 1-6, яка перебуває у власності ОСОБА_3 Переобладнання, які необхідно здійснити для ізоляції виділених частин, не призведуть до порушення міцності будівлі, за умови дотримання вимог будівельних норм та правил.

Експерт також зазначив, що поділ будинку згідно з першим варіантом є найбільш економічно доцільним та взагалі не впливає на міцність і цілісність елементів конструкції будинку.

Рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради від 17 грудня 2014 року за №545, погоджено чотири варіанти поділу в натурі спірного житлового будинку, які містяться у експертному висновку.

Аналізуючи запропоновані експертом варіанти поділу житла, колегія суддів приходить до висновку про те, що вказаний житловий будинок необхідно поділити в натурі відповідно до першого варіанту, яким передбачена можливість виділення сторонам частин житлового будинку, облаштованих окремими виходами на вулицю. Окрім того, даний варіант забезпечує виділення кожній стороні кімнат, які мають віконні отвори.

Суд також бере до уваги ту обставину, що поділ будинку за вказаним варіантом не призведе до послаблення міцності конструктивних елементів будівлі, оскільки для ізоляції виділених частин необхідно виконати мінімальних обсяг будівельних робіт, зокрема закласти дверну пройму між приміщеннями 1-1 та 1-8.

Посилання представників ОСОБА_5 на ту обставину, що перегородка між кімнатами 1-6 та 1-7 не перенесена в бік кімнати 1-7 на 1,34 кв.м., як це передбачалось при визнанні судом мирової угоди між спадкодавцем та ОСОБА_3, не свідчить про неможливість поділу будинку за першим варіантом, оскільки дане питання вирішується на стадії виконання судових рішень.

При обранні способу поділу в натурі житлового будинку не може бути вирішальним та не має правового значення намір ОСОБА_3 в майбутньому відчужити на користь ОСОБА_5 належну йому частину спірного житлового будинку.

Таким чином, у власність ОСОБА_5 слід виділити: коридор 1-9, площею 1,4 кв.м., туалет 1-10, площею 0,68 кв.м., ванну кімнату 1-8, площею 8,4 кв.м., кімнату 1-7, площею 8,9 кв.м., загальною вартістю 36675 грн. 50 коп.

Виділити в натурі ОСОБА_1 та ОСОБА_2: сіни 1-1, площею 3,6 кв.м; кладову 1-ІІ, площею 2,6 кв.м., кухню 1-2, площею 6,4 кв.м; коридор 1-1, площею 5,8 кв.м; кімнату 1-3, площею 21,0 кв.м; кімнату 1-4, площею 14,1 кв.м; коридор 1-5, площею 5,8 кв.м., а також сарай літ. «Б», загальною вартістю 122402 грн. 50 коп.

У зв'язку із зменшенням належної ОСОБА_5 частки, з ОСОБА_1 на користь останнього необхідно стягнути компенсацію різниці її вартості в розмірі 16350 грн. 58 коп.

З метою ізоляції виділених сторонам частин житлового будинку суд зобов'язує ОСОБА_1 закласти дверну пройму із приміщення 1-1 в приміщення 1-8.

З огляду на вищезазначене, рішення суду в частині поділу житлового будинку підлягає скасуванню з ухваленням нового.

Вирішуючи даний спір, суд також приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1000 грн., сплачених за проведення судової експертизи.

В іншій частині рішення не оскаржується, отже не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 209,303,307,309,313,314,316,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 9 липня 2014 року в частині поділу в натурі житлового будинку,- скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення.

Виділити в натурі ОСОБА_5 належну йому частку у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_3, а саме: коридор 1-9, площею 1,4 кв.м., туалет 1-10, площею 0,68 кв.м., ванну кімнату 1-8, площею 8,4 кв.м., кімнату 1-7, площею 8,9 кв.м., загальною вартістю 36675 грн. 50 коп.

Виділити в натурі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сіни 1-1, площею 3,6 кв.м; кладову 1-ІІ, площею 2,6 кв.м., кухню 1-2, площею 6,4 кв.м; коридор 1-1, площею 5,8 кв.м; кімнату 1-3, площею 21,0 кв.м; кімнату 1-4, площею 14,1 кв.м; коридор 1-5, площею 5,8 кв.м., а також сарай літ. «Б», загальною вартістю 122402 грн. 50 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 компенсацію різниці вартості належної йому частки у житловому будинку в розмірі 16350 грн. 58 коп.

З метою ізоляції виділених сторонам частин житлового будинку зобов'язати ОСОБА_1 закласти дверну пройму із приміщення 1-1 в приміщення 1-8.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1000 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Судді