Справа № 203/2093/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

·

14 травня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.,

при секретарі - Авраменко А.М.,

за участю: представника заявників - ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи - Жигір Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересована особа - Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського управління юстиції в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2015 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулись заявники із вищевказаною заявою, в якій просили суд встановити факт, що заявники за національністю є єврейками, в зв'язку із чим зобов'язати орган РАЦСу внести зміни в свідоцтво про народження одного із заявників - ОСОБА_3, а саме в розділі батьки у графі національність матері зазначити таку національність єврейка замість українка. Свою заяву заявники мотивували тим, що встановлення зазначеного факту та внесення виправлень у свідоцтво про народження потрібно ОСОБА_3 для виїзду до Ізраїлю, оскільки умовою для цього є посвідчення національності «єврейки» за материнською лінією, однак в позасудовому порядку це зробити виявилось неможливо через зазначення в документах національності матері та бабусі заявниці ОСОБА_3 як українок, що зумовлено гонінням, репресіями відносно єврейського народу на час, коли такі документи оформлювались (1930 роки). Однак заявники є корінними єврейками, що підтверджується довідками з Дніпропетровської єврейської общини.

В судовому засіданні представник заявників вимоги заяви підтримала в повному обсязі, просила суд заяву задовольнити з викладених вище підстав.

Представник заінтересованої особи заяву не підтримала, надала письмові заперечення, пославшись на втрату законної сили указом Президента України від 24 січня 1999 року №70/99, який дозволяв змінювати національність, відсутність в паспорті громадянина України графи національність, а також вказала, що внесення змін до актового запису цивільного стану можливе лише за наявності неправильності такого запису, однак з матеріалів справи цього не вбачається.

Вислухавши пояснення учасників розгляду справи та дослідивши матеріали цивільної справи окремого провадження, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3, а в її свідоцтві про народження НОМЕР_1, виданому 27 грудня 1963 року Амур-Нижньодніпровським районним ЗАГСом на підставі актового запису №2757 від 27 грудня 1963 року, в розділі «батьки» в якості матері вказана заявник ОСОБА_4, а національність останньої «українка». (а.с.24)

Також судом встановлено, що внаслідок двох шлюбів прізвище ОСОБА_3 було змінено і на теперішній час значиться як «ОСОБА_3» (а.с.7-10).

Відповідно до копії архівної довідки Державного архіву Дніпропетровської області, виданій на ім'я заявника ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, в книзі покажчику прізвищ до метричних книг синагоги (осіб народжених євреїв) м. Дніпропетровська за 1963 рік вказано «ОСОБА_3» (запис в книзі зроблено російською мовою) жіночої статі, актовий запис №636 (а.с.22-23).

Згідно копій довідок від 19 листопада 2014 року №10089/14, №10090/14 за підписом та печаткою керуючого справами Дніпропетровської єврейської общини, обидві заявниці зараховані до Дніпропетровської єврейської общини. При цьому, заявник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, приймає активну участь в діяльності Дніпропетровської єврейської общини, відвідує її, дотримуючись єврейських традицій та віросповідань з дати свого народження. Заявник ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відвідувала тривалий час Дніпропетровську єврейську общину, дотримуючись єврейських традицій та віросповідань, однак останні 7-8 років общину не відвідує через стан свого здоров'я та похилий вік. (а.с.19-20)

Правовідносини з приводу встановлення заявленого факту, що має юридичне значення, врегульовані нормами Конституції України, ЦК України, ЦПК України, Закону України «Національні меншини», Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин», Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 (далі - Правила).

Так, відповідно до ст.35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

За змістом ст.ст.269, 300 ЦК України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно. Різновидом таких прав є право на індивідуальність/свободу віросповідання. Фізична особа має право на збереження своєї національної, релігійної самобутності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Нормою ст.3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин визначено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Положеннями ст.11 Закону України «Про національні меншини» передбачено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до п.1.7 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Згідно п.2.13, 2.16.7 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

За змістом ст.ст.273, 275 ЦК України органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування у межах своїх повноважень забезпечують здійснення фізичною особою особистих немайнових прав. Фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права.

Згідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.ст.234, 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші, ніж передбачені 256 ч.1 ЦПК України факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства та приймаючи до уваги, що в судовому засіданні на підставі поданих заявниками доказів (зокрема, копія архівної довідки Державного архіву Дніпропетровської області, копія сторінки з книги покажчика прізвищ до метричних книг синагоги (осіб народжених євреїв), копій довідок Дніпропетровської єврейської общини) підтверджено заявлений заявниками факт їх єврейської національності, однак в свідоцтві про народження заявника ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) національність її матері заявника ОСОБА_4 вказана «українка» замість «єврейка», що, в свою чергу, перешкоджає реалізації заявникам їх прав національних меншин, а також виїзду до Ізраїлю, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення в повному обсязі.

До заперечень заінтересованої особи суд ставиться критично і не приймає їх до уваги, оскільки, як вказувалось вище, судом встановлено належність заявників, зокрема ОСОБА_3, до єврейської національної, а відтак встановлено неправильність актового запису №2757 від 27 грудня 1963 року про народження ОСОБА_3 в частині зазначення національної її матері, що зумовлює необхідність внесення змін до такого актового запису.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.35, 124 Конституції України, ст.ст.269, 273, 275, 300 ЦК України, ст.3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин, ратифікованої Законом України від 09 грудня 1997 року №703/97-ВР, ст.11 Закону України «Про національні меншини», п.1.7, 2.13, 2.16.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 215, 256, 259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3), а також ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за національністю єврейки.

Внести зміни в актовий запис №2757 від 27 грудня 1963 року про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме в розділі «батьки» графи «мати» в строчці «національність» змінити текст «українка» на «єврейка».

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ф.Ф. Маймур