Провадження № 2-з/752/351/15
У Х В А Л А

Іменем України

23.09.2015 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Колдіна О.О., вивчивши матеріали заяви представника ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Державна прикордоання служба України про забезпечення доказів,

в с т а н о в и в :

представник ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва із заявою про забезпечення доказів, шляхом витребування в Державній прикордонній службі України інформації, чи перетинав громадянин Республіки Туніс ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, державний кордон України за період з 01 січня 2012 року по 30 липня 2015 року та період, протягом якого він перебував на території України. У разі перетину державного кордону України громадянином Республіки Туніс ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, вказати, через які пункти пропуску було здійснено перетин державного кордону.

Свою заяву він обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 від шлюбу з громадяном Республіки Туніс ОСОБА_2 (ОСОБА_2), має двох дітей - малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. 12 грудня 2013 року Голосіївським районним судом м.Києва було постановлено рішення, відповідно до якого присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти доньки - ОСОБА_4, починаючи з 02.07.2013 року і до досягення повноліття, та на утримання сина - ОСОБА_5, починаючи з 02.07.2013 р. і до досягнення повноліття, а також аліменти на утримання ОСОБА_1, починаючи з 02.07.2013 року і до досягнення сином ОСОБА_5 3-річного віку.

24 квітня 2014 року рішенням Голосіївського районного суду м.Києва ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Представник заявника посилається на те, що рішення суду про стягнення аліментів відповідачем не виконується, жодних грошових коштів з дати набрання законної сили рішенням ОСОБА_1 виплачено не було. ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати своє право на соціальний захист, а саме оформлення державної соціальної допомоги на утримання дітей.

Інформація, яку просить витребувати заявник, необхідна для підтвердження факту невідвідування батьком - ОСОБА_2 малолітніх дітей та для подальшої можливості ОСОБА_1 звернутися до суду з метою захисту порушених особистих прав та свобод на соціальний захист, гарантованих Конституцією та чинним законодавством України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника ОСОБА_1 підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до пред'явлення нею позову.

Відповідно до ст.135 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не пред'явлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів.

З матеріалів справи вбачається, що суб»єкт вчинення процесуальних дій, а саме Державна прикордонна служба України, знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Володимирська, 26, що відповідно до адміністративно-територіального розподілу України відноситься до території Шевченківського району м.Києва.

За даних обставин, заява представника ОСОБА_1 не підсудна Голосіївському районному суду м.Києва.

Відповідно до ст.8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Оскільки норми цивільно-процесуального кодексу України не містять положень щодо дій суду в разі порушення правил підсудності при поданні заяви про забезпечення доказів, вважаю за необхідне застосувати аналогію закону.

Відповідно до п.4 ч.2, ч.4 ст.121 ЦПК України, позовна заява повертається у випадку, якщо справа не підсудна цьому суду. Про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцем вчинення процесуальних дій за заявою про забезпечення доказів є Державна прикордонна служба України, яка розташована за адресою: м.Київ, вул..Володимирська, 26, вважаю за необхідне повернути дану заяву для звернення до належного суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.121 ЦПК України,

у х в а л и в:

заяву представника ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Державна прикордоання служба України про забезпечення доказів повернути заявнику для звернення до належного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»яти днів з дня її оголошення до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя