Дата документу 14.05.2015
479/438/15-ц
2/479/196/15
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
14 травня 2015 року Кривоозерський районний суд Миколаївської області
у складі: головуючої судді Репушевської О.В.
при секретарі Афельд О.Д.
розглянувши у судовому засіданні в смт.Криве Озеро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визнати останнього такого, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 . Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач по справі у вказаному будинку зареєстрований як особа, що проживає у вищезазначеному будинку, проте він вже більше двох років не проживає в ньому, не здійснює зобов`язання щодо утримання та оплати комунальних послуг, але прописаний в ньому. З урахуванням того, що відповідач ОСОБА_2 у вищезазначеному будинку не проживає, позивач вважає за необхідне звернутися до суду із даним позовом за захистом своїх законних прав та інтересів.

В судове засідання позивач не з`явився, надав письмову заяву, в якій вимоги позовної заяви підтримав, просив суд задовольнити позов повністю.

Відповідно положень до ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач, місце проживання (перебування) місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Оскільки місце проживання, місцезнаходження чи місце роботи відповідача ОСОБА_2 в даний час невідоме, суд дійшов висновку про необхідність його виклику до суду через оголошення у пресі та зобов`язав ОСОБА_1 за власний рахунок розмістити в офіційному печатному органі - газеті Рідне Прибужжя відповідне оголошення, яке було надруковане в газеті від 30 квітня 2015 року за №18, проте відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи через оголошення у газеті.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Положення ст.29 ЦК України передбачають, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до положень ст.3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року, реєстрація місця проживання або місця перебування особи - внесення відомостей про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси одного житла особи чи адреси спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, військової частини до визначених цим Законом документів та до реєстраційного обліку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації фізичних осіб.

Положеннями ст.71 Житлового кодексу України визначено, що за тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. За положеннями п.3 ч.3 ст.71 Житлового кодексу України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадку поміщення дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника протягом усього часу їх перебування в цьому закладі, у родичів, опікуна чи піклувальника, якщо в будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї.

Відповідно до положень ст.72 Житлового кодексу України передбачено, що визнання особи такою, що втратило право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, провадиться в судовому порядку.

Положеннями ч.2 ст.405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджено даними свідоцтва про право власності(а.с.11-14).

Як вбачається з акту, складеного депутатом Кривоозерської селищної ради Блашенком Ф.Г., в присутності свідків-сусідів ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 06 квітня 2015 року, ОСОБА_2 прописаний за адресою АДРЕСА_1 , але не проживає більше двох років(а.с.8-10).

Таким чином, враховуючи те, що відповідач за адресою: АДРЕСА_1 , фактично не проживає більше двох років, а також те, що наявність зареєстрованих осіб позбавляє позивача права розпорядитися своїм нерухомим майном, суд вважає позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням, підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.16,29, 405 ЦК України, ст.71, 72 ЖК України, ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат - 243 гривні 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Кривоозерський районний суд, особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя :