Провадження № 2/331/1561/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
01 жовтня 2015 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Світлицької В.М.
при секретарі Богач А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Хортиця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. За клопотанням представника позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень суду не надавав. Його неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті.
Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що статутом КС «Хортиця», який міститься в матеріалах справи, передбачено здійснення діяльності з надання фінансових послуг за рахунок обєднаних грошових внесків членів кредитної спілки.
Статутом КС "Хортиця" передбачено право кредитної спілки надавати кредити своїм членам на умовах їх зворотності, платності, строковості за рахунок власного капіталу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка - неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та надання фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.
Частиною 1 ст. 21 Закону встановлено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 Закону України "Про кредитні спілки" кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об'єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 , ч. 2 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансовий кредит це кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент.
27.08.2012 р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 62-12, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 5 500,00 грн., що підтверджується касовим ордером № 283 від 27.08.2012 року.
Згідно з п. 3.4. зазначеного кредитного договору ОСОБА_1 зобовязався щомісячно сплачувати встановлені договором проценти за користування кредитом і частку суми кредиту та остаточно розрахуватися до 27.02.2013 року (п. 1.2. договору кредиту).
Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2013 року по справі № 2-331/1970/13, ОСОБА_1 зобовязання за договором кредиту не виконав, тому вказаним рішенням суду позов КС «Хортиця» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено, стягнено з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь КС «Хортиця» заборгованість у розмірі 14 208, 01, в тому числі заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4 621, 00 грн. та судові витрати на загальну суму 229,40 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України договір є підставою виникнення зобов'язань. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання боржник повинен відшкодувати збитки. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з п. 8.1. договору кредиту № 62-12 від 27.08.2012 року, кредитний договір діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобовязань по цьому договору.
Згідно з п. 6.3. договору кредиту № 62-12 від 27.08.2012 року за прострочення Позичальником строків сплати, передбачених графіком розрахунків та/або п. 5.1.5., 8.6. цього договору, Позичальник сплачує Кредитодавцю на його вимогу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 120% річних від простроченої суми.
Згідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, а також, не виконав рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2013 року по справі № 2/331/1970/13 в повному обсязі, у звязку з чим згідно з п. 6.3. договору кредиту за період з 30.08.2013 року по 13.08.2015 року нараховані проценти у розмірі 10 847, 32 грн., інфляційні втрати складають 3 589, 74 грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем.
На підставі викладеного, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав свої зобовязання, внаслідок чого у нього виникла заборгованість по процентам, відповідно до наданого позивачем розрахунку, який суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним при предявленні позову пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59,60, 88, 208, 209, 212, 214-215, 224 226, 292, 294 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 612, 624, 627, 625, 629, 1050,1054 ЦК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Хортиця» проценти за договором кредиту за період з 30.08.2013 року по 13.08.2015 року у розмірі 10 847, 32 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 589, 74 грн., а всього - 14 437 грн. 06 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Хортиця» судовій збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.М. Світлицька