АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/1208/14-ц Номер провадження 22-ц/786/432/15Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А. Є. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Пікуля В.П.,

суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування", третя особа: ОСОБА_4, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року позивач ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) "ПРОСТО-страхування" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП.

В позові вказувала, що 27 липня 2014 року близько 20 год. 05 хв. на 55 км. + 500 м автодороги Суми-Полтава відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки "ВАЗ-21043", державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом "КМЗ 8119" державний номерний знак НОМЕР_2, під час виконання маневру обгону, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4, де в салоні вказаного авто перебувала в якості пасажира позивач ОСОБА_3, яка в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден обличчя.

Винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП є відповідач по справі, ОСОБА_2, що підтверджується відповідною постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.09.2014 року.

На лікування позивачем було витрачено значні кошти, а тому вважає, що матеріальну шкоду їй завдано в загальній сумі 2086 грн. 51 коп., а саме на оплату медичних послуг в сумі 440 грн., за придбання ренген-плівки в магазині "Оптика" на суму 25 грн., на придбання ліків на загальну суму 471 грн. 51 коп., на оплату послуг з перевезення в загальній сумі 900 грн. Також, вказуючи на те, що позивач за період з 28.07.2014 року по 12.08.2014 року втратила заробітну плату по місцю своєї роботи в ПП ОСОБА_5, в сумі 250 грн., які також просить врахувати до відшкодування шкоди для подальшого стягнення з відповідачів. Крім цього, внаслідок вчинення ДТП відповідачем ОСОБА_2 позивачці було завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, яких остання зазнала у зв'язку із ушкодженням здоров'я, що супроводжувалося сильними головними болями, постійною нудотою.

Під час звернення до відповідача ОСОБА_2 та відповідача страхової компанії ПрАТ "Просто-страхування", з пропозицією добровільного відшкодування суми матеріальної і моральної шкоди останні відмовлялися від цього, у зв'язку з чим позивачка звернулася з позовом до суду та просить стягнути з відповідачів на її користь матеріальну шкоду в загальній сумі 2 086 грн. 51 коп. та моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2014 рокупозов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування", третя особа: ОСОБА_4, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП- задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 936 ( дев'ятсот тридцять шість ) грн. 51 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" на користь ОСОБА_3 моральну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди страхове відшкодування в сумі 46 (сорок шість ) грн. 83 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2на користь ОСОБА_3 завдану моральну шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в загальній сумі 2 953 (дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят три) грн. 17 коп.

В іншій частині позову - відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" на користь ОСОБА_3 - 121 грн. 80 коп. за оплату судового збору за відшкодування моральної шкоди та 50 грн. за оплату витрат на правову допомогу, а всього 171 (сто сімдесят одна ) грн. 80 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО - страхування" на користь держави 240 (двісті сорок) грн. 60 коп. за оплату судового збору за позовну вимогу майнового характеру.

Стягнуто з ОСОБА_2на користь ОСОБА_3 121 грн. 80 коп. за оплату судового збору за відшкодування моральної шкоди та 950 грн. за оплату витрат на правову допомогу, а всього 1071 (одна тисяча сімдесят одна) грн. 80 коп.

З рішенням суду не погодився відповідач ОСОБА_2, який його оскаржив, просив змінити в частині стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу, а саме просив стягнути з нього на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 1000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн., в іншій частині рішення суду просить залишити без змін.

Вважає, що рішення суду прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

У своїх запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просила апеляційну скаргу відповідача відхилити, як безпідставну, а рішення Диканського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

На думку ОСОБА_3 рішення суду ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.07.2014 року близько 20 год. 05 хв. на 55 км. + 500 м автодороги Суми-Полтава відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки "ВАЗ-21043", державний номерний знак НОМЕР_1, з причепом "КМЗ 8119" державний номерний знак НОМЕР_2, під час виконання маневру обгону, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4, де в салоні вказаного автомобіля перебувала в якості пасажира позивач ОСОБА_3, яка в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден обличчя. Вказані тілесні ушкодження відповідно до висновку судово-медичної експертизи є легкими.

Відповідно до постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.09.2014 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні вказаного ДТП.

Крім цього, відповідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого виданої позивачу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, остання перебувала на амбулаторному лікуванні з 28.07.2014 року по 12.08.2014 року.

При цьому позивач понесла витрати на придбання ліків, витрати за послуги медичної допомоги та за придбання рентген-плівки в магазині "Оптика" на загальну суму, що становить 936 грн. 51 коп., що підтверджується копіями квитанцій доданих до справи.

01.10.2013 року ПрАТ "ПРОСТО - страхування" та відповідач по справі ОСОБА_2 уклали договір, Поліс № АС/7950522, обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, автомобіля "ВАЗ-21043", реєстраційний номер НОМЕР_1.

Таким чином, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 перед третіми особами була застрахована в страховій компанії ПрАТ "Просто-страхування", яка є співвідповідачем по справі. Відповідно до страхового полісу (договору), страхова компанія відшкодовує потерпілим завдану матеріальну та моральну шкоду в розмірах лімітів які встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як передбачено ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Згідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно з ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У пп. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оскільки ОСОБА_3 зазнала душевних переживань у зв'язку із самою подією ДТП, отримала під час ДТП тілесні ушкодження, що викликало вимушені негативні зміни у її повсякденному житті, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позивачки про стягнення моральної шкоди, визначивши її розмір у 3000 грн., з яких 46, 83 грн. (в межах 5% ліміту страхового відшкодування моральної шкоди) вірно стягнув з ПрАТ "Просто-страхування", а решту 2953, 17 грн. стягнув з відповідача ОСОБА_2 у відповідності до положень ст. 1194 ЦК України, ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

При цьому, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про завищений розмір моральної шкоди, який стягнутий на користь ОСОБА_3

Так, внаслідок вчинення ДТП відповідачем ОСОБА_2, позивачка отримала легкі тілесні ушкодження, у зв'язку з чим погіршився стан її здоров'я, що супроводжувалося фізичним болем, головними болями та нудотою.

Тобто, місцевий суд вірно визначив, що позивачка зазнала душевних страждань, які потягли порушення нормальних життєвих зв'язків, погіршення самопочуття та, виходячи з розумності, виваженості, справедливості, надавши оцінку характеру та обсягу страждань, яких зазнала позивачка, врахувавши стан її здоров'я, тяжкість вимушених змін у її житті, прийшов до правильного висновку про необхідність часткового задоволення позову ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди у розмірі 3000 грн.

Разом з цим, колегія суддів, не погоджується з розрахунком місцевого суду розподілу між сторонами судових витрат, виходячи з наступного.

Згідно квитанції № 19 від 14.11.2014 року ОСОБА_3 сплатила за правову допомогу адвокату 1000 грн. (а.с. 29).

Розподіляючи понесені позивачем витрати на правову допомогу, місцевий суд ухвалив стягнути судові витрати з відповідачів на користь ОСОБА_3: з ПрАТ "ПРОСТО - страхування" - 50 грн., з ОСОБА_2 - 950 грн.

Проте, колегія суддів не може погодися з таким висновком суду в частині розміру та розподілу судових витрат на правову допомогу, виходячи із наступного.

Згідно з ч.1 ст. 88 цього Кодексу стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, з кожного відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог щодо нього.

Однак, суд першої інстанції при визначенні судових витрат на правову допомогу не врахував, що позовні вимоги задоволені частково, та не взяв до уваги при їх розподілі стягнення із ПрАТ «ПРОСТ - страхування» страхового відшкодування у сумі 936, 51 грн.

Отже, з ПрАТ "ПРОСТО - страхування" необхідно стягнути на користь ОСОБА_3 138, 70 грн. витрат понесених на правову допомогу, що пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 983, 34 грн. (936, 51 + 46, 83), окрім того, слід змінити загальний розмір стягнутих з ПрАТ "ПРОСТО - страхування" на користь позивачки судових витрат з 171, 80 грн. до 259, 60 грн.

З ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь ОСОБА_3 416, 70 грн. витрат понесених на правову допомогу, що пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 2953, 17 грн., крім того, слід змінити загальний розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь позивачки судових витрат з 1071, 80 грн. до 538,50 грн.

При цьому, аналізуючи матеріали справи та враховуючи час участі адвоката у судовому засіданні при розгляді справи (01.12.2014 року, 10.12.2014 року, 11.12.2014 року), вчинення інших дій поза судовим засіданням, колегія суддів приходить до висновку, що вказані суми витрат на правову допомогу не перевищують граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

В частині розподілу судових витрат відносно судового збору рішення суду не оскаржується.

Колегія суддів також звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Частина 2 ст. 11 ЦПК України передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Тому, суд апеляційної інстанції відповідно до ч.3 ст. 303 ЦПК України, може вийти за межі доводів апеляційної скарги, але не вправі перевіряти законність судових рішень відносно осіб, які не подали апеляційну скаргу та рішення в тій частині, що не оскаржується, оскільки в силу змагальності та диспозитивності особи самі визначають свою процесуальну поведінку: оскаржити рішення чи ні та в якій частині.

З наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині розподілу судових витрат понесених на правову допомогу та загальної суми судових витрат, стягнутих на користь ОСОБА_3 В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2014 року- змінити в частині розміру та розподілу між відповідачами судових витрат понесених позивачкою на правову допомогу та загальної суми судових витрат, стягнутих на користь ОСОБА_3.

Змінити суму витрат, стягнутих на правову допомогу з Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" на користь ОСОБА_3 з 50 грн. на 137,80 грн. та відповідно загальну суму судових витрат, що підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" на користь ОСОБА_3 з 171, 80 грн. на 259,60 грн.

Змінити суму витрат, стягнутих на правову допомогу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 з 950 грн. на 416,70 грн. та відповідно загальну суму судових витрат, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 з 1071,80 грн. на 538, 50 грн.

У іншій частині рішення - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: В.П. Пікуль

Судді: С.Б. Бутенко

О.В. Прядкіна