АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Чобіток А.О., Шкоріної О.І.,

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 серпня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей, -

Справа №758/6735/2014
№ апеляційного провадження:22-ц-796/1704/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Гребенюк В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 05 серпня 1995 року по 10 вересня 2013 року, від якого сторони мають двох дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний 10 вересня 2013 року, після розірвання шлюбу відповідач фактично не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Крім того, старший син пройшов підготовчі курси до вищого навчального закладу за що позивач сплатила 8 400 гривень, до того ж, старший син займається танцями, у зв'язку з чим йому необхідний спеціальний одяг та взуття для виступів, на вказані потреби позивачем було витрачено 5 557 гривень 50 копійок.

У зв'язку з вищенаведеним позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей 3 500 гривень на старшого сина, 2 400 гривень на молодшого сина, а також додаткові витрати на дитину у розмірі 5 557 гривень 50 копійок.

Крім того, позивачем були понесені витрати у розмірі 6 333 гривні 60 копійок, у зв'язку із зверненням за правовою допомогою.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 28 серпня 2014 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) кошти на утримання дітей (аліменти) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13 червня 2014 року і до досягнення ОСОБА_7 повноліття -18 років;

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) додаткові витрати на дитину у розмірі 5 557 (п'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят сім) гривень 50 копійок:

В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць;

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 1510 (одна тисяча п'ятсот десять) гривень 32 копійки;

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником позивача ОСОБА_4 , який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що рішення постановлено з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги визнав частково, вказавши, що він не заперечує сплачувати аліменти в тому розмірі, який просить позивач, посилаючись на те, що він має мінливий дохід, а тому не в змозі сплачувати аліменти в частковому відношенні до доходу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги частині стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення, суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Зазначеним вимогам в повній мірі судове рішення не відповідає.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони з 05 серпня 1995 року перебували у шлюб (а.с.7), від якого мають сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, (а.с. 8) та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Діти проживають разом з позивачем, що підтверджено довідкою від 16 квітня 2014 року за № 3625 виданої КП «Куренівське» (а.с. 11).

10 вересня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується рішенням Подільського районного суду м. Києва (а.с. 22).

Старший син сторін - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, пройшов курс навчання в Київському національному університеті ім. Т.Г.Шевченка, що підтверджується договором № 174-В-5/14 від 17 січня 2014 року та свідоцтвом НОМЕР_4 від 28 травня 2014 року за що позивачем було сплачено 8 400 гривень (а.с. 17- 19).

Крім того, ОСОБА_7 займається танцями, у зв'язку з чим на вказані потреби позивачем було витрачено 5 557 гривень 50 копійок, що підтверджується квитанціями (а.с. 14-16).

Сімейним кодексом України передбачено участь батьків у додаткових витратах на дитину.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Суд першої інстанції надав вірну оцінку доказам по справі та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину у розмірі 5557 гривень 50 копійок.

Крім того, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині витрат на правову допомогу, надавши вірну оцінку наданим доказам щодо надання правової допомоги.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо призначеного судом розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 27 Конвенції про права дитини передбачено: «Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції не з'ясував в повній мірі, визначаючи аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), розмір доходу відповідача.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 має нерегулярний дохід, що підтверджується довідками ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві (а.с.88, 90), то колегія суддів приходить до висновку що до стягнення з відповідача підлягають аліменти у твердій грошовій сумі, а саме на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 3500 гривень щомісячно та сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 2400 гривень, проти чого не заперечував в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3

За таких обставин рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 серпня 2014 року в частині стягнення аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове, наступного змісту.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) кошти на утримання дітей (аліменти) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 3500 гривень щомісячно, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 2400 гривень щомісячно, починаючи з 13 червня 2014 року і до досягнення ОСОБА_7, ОСОБА_8 повноліття -18 років;

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: