БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/1275/2014-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2015 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді Тіслюка І.І.

секретар Циліцька Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації про визнання протиправними і скасування рішень відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації, про покладення на відділ освіти обов`язку щодо відновлення викладання варіативної складової в навчальних закладах Борзнянського району з внесенням відповідних змін до робочих навчальних планів з метою проведення повноцінного фінансування варіативної складової, як невід`ємного компонента загальної середньої освіти; про притягнення начальника Борзнянського районного відділу освіти до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов`язків і перевищення повноважень; про визнання недійсним наказу відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації від 28.04.2014 року № 69,-

встановив:

ОСОБА_1, яка є депутатом Борзнянської районної ради, звернулась до суду з позовом до відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації, в якому просить винести рішення про визнання протиправними і про скасування рішень відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації; про покладення на відділ освіти обов`язку щодо відновлення викладання варіативної складової в навчальних закладах Борзнянського району з внесенням відповідних змін до робочих навчальних планів з метою проведення повноцінного фінансування варіативної складової, як невід`ємного компонента загальної середньої освіти; про притягнення начальника Борзнянського районного відділу освіти до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов`язків і перевищення повноважень; про визнання недійсним наказу відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації від 28.04.2014 року № 69.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23 квітня 2014 року відділ освіти Борзнянської районної державної адміністрації видав наказ № 65 "Про зміну істотних умов оплати праці педагогічних працівників та працівників бібліотек", в якому із 26 червня 2014 року зменшено надбавки: педагогічним працівникам загальноосвітніх навчальних закладів м.Борзни - до 10 % посадового окладу (ставки заробітної плати); педагогічним працівникам загальноосвітніх навчальних закладів шкільних опорних округів - до 8 % посадового окладу (ставки заробітної плати); педагогічним працівникам загальноосвітніх навчальних закладів І-ІІІ ступенів - до 5 % посадового окладу (ставки заробітної плати); педагогічним працівникам загальноосвітніх навчальних закладів І-ІІ ступенів і І ступеня - до 2 % посадового окладу (ставки заробітної плати); педагогічним працівникам позашкільних навчальних закладів - до 5 % посадового окладу (ставки заробітної плати); педагогічним працівникам дошкільних навчальних закладів міста Борзни - до 10 % посадового окладу (ставки заробітної плати); педагогічним працівникам дошкільних навчальних закладів - до 5 % посадового окладу (ставки заробітної плати); методистам районного методичного кабінету, учителю-логопеду відділу освіти - до 10 % посадового окладу (ставки заробітної плати); працівникам бібліотек - до 5 % посадового окладу (ставки заробітної плати).

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач обґрунтовує це тим, що, по-перше, відділ освіти не мав права зменшувати надбавку із 26 червня 2014 року, оскільки відповідно до ст. 71 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15 квітня 1993 року № 102, за час роботи в період канікул оплата праці педагогічних працівників та осіб з числа керівного, адміністративно-господарського та навчально-допоміжного персоналу, яким дозволяється вести викладацьку роботу або заняття з гуртківцями в тій же установі, провадиться з розрахунку заробітної плати, встановленої при тарифікації, що передувала початку канікул. Тому, вона вважає, що зміни в оплаті праці могли відбутися лише з 1 вересня 2014 року.

Також, у наказі відділу освіти зазначено, що він виданий на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року № 88 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2011 року № 373». Проте постанова Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року № 88 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2011 року № 373» не зобов'язує зменшувати розмір надбавок, а визначає, що він установлюється в межах фонду оплати праці. Крім того, зазначена постанова регулює питання надбавок лише педагогічним працівникам. Розмір надбавок працівникам бібліотек регулюють зовсім інші постанови (від 23.03.2011 року № 373 та від 25.03.2014 року № 89).

Водночас, згідно зі статтею 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи, та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Проте, позивач вважає, що диференціація надбавки для педагогічних працівників загальноосвітніх навчальних закладів міста Борзни та інших загальноосвітніх навчальних закладів (шкільних опорних округів, І-ІІІ ступенів, І-ІІ ступенів та І ступеня), а також для педагогічних працівників дошкільних навчальних закладів міста Борзни та інших дошкільних навчальних закладів, яку встановлено наказом відділу освіти, обмежує права педагогічних працівників сільської місцевості, що є дискримінацією за ознакою місця проживання.

Також це суперечить положенням ст.ст. 2-1, 22 ч. 2 КЗпП України, ст. 21 ч. 3 Закону України «Про оплату праці», якою забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання.

Наступною причиною протиправності дій відповідача прозивач вважає те, що відповідно до п.3 ст. 247 КЗпП України, п.3 ст. 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», питання оплати праці, форм і систем оплати праці, умов запровадження та розмірів надбавок, доплат вирішуються виборним органом первинної профспілкової організації разом із власником або уповноваженим ним органом.

Відповідно до п. 9.1.1 угоди між відділом освіти Борзнянської районної державної адміністрації й Борзнянською районною організацією Профспілки працівників освіти і науки України на 2012-2015 роки, відділ освіти зобов'язувався погоджувати з виборними профспілковими органами питання (документи) соціально-економічного і юридичного характеру, що стосуються трудових, соціально-економічних прав, гарантій, пільг і компенсацій працівникам, у тому числі кошторисів, штатних розписів, тарифікаційних списків тощо.

Однак, в даному випадку відділ освіти не погоджував із профспілковою стороною зміни в оплаті праці, зокрема, ні спірний наказ, ні зміни в штатному розписі в частині нового розміру надбавок.

Також, оспорюваним наказом установлено надбавки педагогічним працівникам дошкільних навчальних закладів: м. Борзни - 10%, іншим - 5% посадового окладу (ставки заробітної плати), що є перевищенням відділом освіти своїх повноважень.

У зв'язку зі скаргами працівників закладів освіти Борзнянського району, зумовленими неправомірними рішеннями відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації про зменшення надбавок і скасування деяких видів доплат, а також через неможливість працівників особисто захистити свої права в суді через побоювання тиску й інших негативних наслідків із боку адміністрації, позивач, як депутат Борзнянської районної ради, прийняла рішення звернутися до суду на захист прав, свобод та інтересів працівників освіти Борзнянського району, і просить суд скасувати рішення відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації, що стосуються зменшення розміру надбавок і скасування доплат, як такі, що суперечать чинному законодавству, та стягнути на користь працівників освіти Борзнянського району неодержані суми заробітної плати, починаючи з 26 червня 2014 року.

Під час розгляду справи позивач збільшила позовні вимоги, і просила суд покласти на відповідача - відділ освіти, обов`язку щодо відновлення викладання варіативної складової в навчальних закладах Борзнянського району з внесенням відповідних змін до робочих навчальних планів з метою проведення повноцінного фінансування варіативної складової, як невід`ємного компонента загальної середньої освіти; притягнути ОСОБА_2, начальника Борзнянського районного відділу освіти, до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання нею службових обов`язків і перевищення повноважень; визнати недійсним наказ відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації від 28.04.2014 року № 69.

Представник відповідача позов не визнала в повному обсязі вимог, заявлених позивачем у позові.

В своїх поясненнях в судовому засіданні представник відповідача зазначила, що висновки позивача про зміни умов оплати праці та зменшення надбавки педагогічним працівникам із 26 червня 2014 р., не відповідають вимогам нормативно правового акту, який регулює дане питання.

Рішенням районної ради від 03.02.2014 року про районний бюджет визначений головний розпорядник коштів - районний відділ освіти Борзнянської районної державної адміністрації по таких видах видатків: по КФК 070201 - загальноосвітні школи; по КФК 070401 - позашкільні заклади освіти; по КФК 070802 - методична робота, інші заходи у сфері народної освіти; по КФК 070804 - централізована бухгалтерія; по КФК 070808 - допомога дітям-сиротам та дітям, позбавлених батьківського піклування, яким виповнюється 18 років; по КФК 130107 - дитячо-юнацька спортивна школа.

Для визначення розподілу міжбюджетних трансфертів використовується фінансовий норматив бюджетної забезпеченості.

Згідно показників, затверджених в кошторисах бюджетних установ, що фінансується з районного бюджету, передбачені видатки в сумі 36705,7 тис. грн. при потребі 49910,2 тис. грн., що становить 74% від потреби. На заробітну плату з нарахуванням установи освіти забезпечені на 9,2 місяці.

Отже, дефіцит фонду заробітної плати становить 10445,4 тис. грн..

Відповідно до п.14 Постанови КМУ № 65 від 01.03.2014 року - установлення та здійснення нарахування підвищень до посадових окладів (ставок), надбавок, доплат, допомог, винагород, премій, інших заохочувальних виплат працівникам виключно в межах фонду оплати праці, затвердженого в загальному та спеціальному фондах бюджету, або власних доходів, отриманих від провадження господарської діяльності й тому, розпорядження, які прийняв відділ освіти Борзнянської районної державної адміністрації щодо забезпечення виплати заробітної плати та надбавок працівникам бюджетних установ, є законними, оскільки вони прийняті з урахування межі фонду оплати праці.

По-друге, висновки позивача щодо дискримінації педагогічних працівників залежно від місця проживання ґрунтуються на хибних уявленнях про дане поняття. Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», дискримінація визначена як ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними, зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об'єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Отже, з огляду на зазначене, встановлення різних надбавок для педагогічних працівників загальноосвітніх навчальних закладів м. Борзни та інших загальноосвітніх закладів ніяким чином не впливає на обмеження у реалізації та користуванні правами та свободами цих працівників.

Такі надбавки є правомірними, відповідають об'єктивній дійсності та вимогам Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівникам освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти від 15.04.1993р. № 102.

По-третє, твердження позивача, що нібито наказ відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації прийнято всупереч вимогам Постанови КМУ України від 25.03.2014р. № 89, не відповідає дійсності.

Чернігівською обласною державною адміністрацією прийнято розпорядження № 333 від 13.06.2014 року «Про додаткові заходи щодо забезпечення виплати заробітної плати працівникам бюджетних установ у 2014 р.

Відповідно до п.1 цього розпорядження, головам районних державних адміністрацій, а також начальникам управління освіти і науки України необхідно вжити таких заходів: відповідно до вимог ст.51 Бюджетного кодексу України підготувати узгоджені плани приведення наявної мережі бюджетних установ, штатної чисельності їх працівників та контингентів до фінансових можливостей відповідних бюджетів, та надати їх на розгляд обласної державної адміністрації у двотижневий термін; не здійснювати виплати стимулюючого характеру та необов'язкових доплат працівникам бюджетних установ в умовах нестачі бюджетних призначень на оплату праці; забезпечити виконання вимог постанов КМУ від 25.03.2014 № 89 «Про внесення змін до п.1 постанови КМУ від 30 вересня 2009 р. № 1073» та від 25.03.2014р. № 88 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2011р. № 373» з метою перегляду рівня надбавок педпрацівникам та бібліотекарям і встановлення їх в межах затвердженого фонду оплати праці.

На виконання цього розпорядження № 333 від 13.06.2014 року Борзнянською районною державною адміністрацією прийнято ряд розпоряджень, а саме: № 194 від 23.06.2014 року «Про додаткові заходи щодо забезпечення виплати заробітної плати працівникам бюджетних установ у 2014 році»; № 203 від 24.06.2014р., відповідно до якого розроблений план заходів, у яких передбачені конкретні відповідальні виконавці, терміни виконання та результати виконання заходів.

Отже, твердження позивача, що нібито наказ відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації покликано не на виконання Постанови Кабінету Міністрів України та розпоряджень, є голослівним і не має належного нормативного обґрунтування. Інші вимоги позивача, заявлені додатково під час розгляду справи вона вважає такими, що ґрунтуються на суб`єтивних оцінках і просила відмовити позивачу у задоволенні всіх вимог. Також вона вважає, що позивач не має належних підтверджень на представництво інтересів співробітників закладів освіти Борзнянського району.

Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши документи, що долучені сторонами до матеріалів справи, з'ясувавши наведені сторонами під час судового слідства фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються їх міркування стосовно предметів спору, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1, яка є депутатом Борзнянської районної ради, звернулась до суду з позовом до відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації, в якому просила винести рішення про визнання протиправними і про скасування рішень відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації; про покладення на відділ освіти обов`язку щодо відновлення викладання варіативної складової в навчальних закладах Борзнянського району з внесенням відповідних змін до робочих навчальних планів з метою проведення повноцінного фінансування варіативної складової, як невід`ємного компонента загальної середньої освіти; про притягнення начальника Борзнянського районного відділу освіти до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов`язків і перевищення повноважень; про визнання недійсним наказу відділу освіти Борзнянської районної державної адміністраціївід 28.04.2014 року № 69.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23 квітня 2014 року відділ освіти Борзнянської районної державної адміністрації видав наказ № 65 «Про зміну істотних умов оплати праці педагогічних працівників та працівників бібліотек, в якому із 26 червня 2014 року зменшено надбавки: педагогічним працівникам загальноосвітніх навчальних закладів міста Борзни - до 10 % посадового окладу (ставки заробітної плати); педагогічним працівникам загальноосвітніх навчальних закладів шкільних опорних округів - до 8 % посадового окладу (ставки заробітної плати); педагогічним працівникам загальноосвітніх навчальних закладів І-ІІІ ступенів - до 5 % посадового окладу (ставки заробітної плати); педагогічним працівникам загальноосвітніх навчальних закладів І-ІІ ступенів і І ступеня - до 2 % посадового окладу (ставки заробітної плати); педагогічним працівникам позашкільних навчальних закладів - до 5 % посадового окладу (ставки заробітної плати); педагогічним працівникам дошкільних навчальних закладів міста Борзни - до 10 % посадового окладу (ставки заробітної плати); педагогічним працівникам дошкільних навчальних закладів - до 5 % посадового окладу (ставки заробітної плати); методистам районного методичного кабінету, учителю-логопеду відділу освіти - до 10 % посадового окладу (ставки заробітної плати); працівникам бібліотек - до 5 % посадового окладу (ставки заробітної плати).

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач обґрунтовує це тим, що, по-перше, відділ освіти не мав права зменшувати надбавку із 26 червня 2014 року.

Вона вважає, що зміни в оплаті праці могли відбутися лише з 1 вересня 2014 року. Диференціація надбавки для педагогічних працівників загальноосвітніх навчальних закладів міста Борзни та інших загальноосвітніх навчальних закладів (шкільних опорних округів, І-ІІІ ступенів, І-ІІ ступенів та І ступеня), а також для педагогічних працівників дошкільних навчальних закладів міста Борзни та інших дошкільних навчальних закладів, яку встановлено наказом відділу освіти, обмежує права педагогічних працівників сільської місцевості, є дискримінацією за місцем проживання.

Також це суперечить положенням ст.ст. 2-1, 22 ч. 2 КЗпП України, ст. 21 ч. 3 Закону України «Про оплату праці», якою забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання.

Наступною причиною протиправності дій відповідача прозивач вважає те, що відповідно до п.3 ст. 247 КЗпП України, п.3 ст. 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», питання оплати праці, форм і систем оплати праці, умов запровадження та розмірів надбавок, доплат вирішуються виборним органом первинної профспілкової організації разом із власником або уповноваженим ним органом.

Однак, відділ освіти не погоджував із профспілковою стороною зміни в оплаті праці, зокрема, ні спірний наказ, ні зміни в штатному розписі в частині нового розміру надбавок.

Також, оспорюваним наказом установлено надбавки педагогічним працівникам дошкільних навчальних закладів: м. Борзни - 10%, іншим - 5% посадового окладу (ставки заробітної плати), що є перевищенням відділом освіти своїх повноважень.

У зв'язку зі скаргами працівників закладів освіти Борзнянського району позивач, як депутат Борзнянської районної ради, прийняла рішення звернутися до суду на захист прав, свобод та інтересів працівників освіти Борзнянського району, і просила суд скасувати рішення відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації, що стосуються зменшення розміру надбавок і скасування доплат, як такі, що суперечать чинному законодавству, та стягнути на користь працівників освіти Борзнянського району неодержані суми заробітної плати, починаючи з 26 червня 2014 року.

Під час розгляду справи позивач збільшила позовні вимоги, і просила суд покласти на відповідача - відділ освіти, обов`язку щодо відновлення викладання варіативної складової в навчальних закладах Борзнянського району з внесенням відповідних змін до робочих навчальних планів з метою проведення повноцінного фінансування варіативної складової, як невід`ємного компонента загальної середньої освіти; притягнути ОСОБА_2, начальника Борзнянського районного відділу освіти, до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання нею службових обов`язків і перевищення повноважень; визнати недійсним наказ відділу освіти Борзнянської районної державної адміністраціївід 28.04.2014 року № 69.

Предстаник відповідача позов не визнала в повному обсязі заявлених вимог. На спростування доводів позивача вона дала такі пояснення.

Робочі навчальні плани розробляються загальноосвітніми навчальними закладами щорічно на основі Типових навчальних планів, затверджених відповідними наказами Міністерства освіти і науки України.

З метою виконання вимог Державних стандартів початкової, базової та повної загальної середньої освіти робочі навчальні плани повинні містити усі навчальні предмети інваріантної складової, передбачені обраним варіантом типових навчальних планів.

Відповідно до Закону України «Про загальну середню освіту» від 13.05.1999 р. № 651-XIV (зі змінами) та вищезазначених наказів МОН України: варіативна складова змісту загальної середньої освіти формується загальноосвітнім навчальним закладом з урахуванням особливостей регіону, особливостей організації навчально-виховного процесу, матеріально-технічної та навчально-методичної бази, кадрового забезпечення закладу та індивідуальних освітніх запитів учнів (вихованців).

Крім того, обов'язком загальноосвітнього навчального закладу щодо додержання Державного стандарту загальної середньої освіти є: виконання інваріантної складової змісту загальної середньої освіти; визначення предметної спрямованості варіативної складової змісту загальної середньої освіти, її змістовного наповнення і форм реалізації на кожному ступені загальної середньої освіти за погодженням з відповідниим органом управління освітою; вибір і використання освітніх програм, навчальних курсів, посібників до варіативної складової змісту загальної середньої освіти у порядку, встановленому Міністерством освіти України.

Специфікою Борзнянського району є малокомплектність закладів освіти та низька наповнюваність класів, що унеможлює задоволення потреб учнів і їх батьків за рахунок варіативної складової.

Відділом освіти запропоновано керівникам закладів освіти обговорити в колективах питання жорсткого режиму економії бюджетних коштів» відповідно до отриманих нормативних документів та офіційних листів. Ніякої офіційної заборони (наказів, розпоряджень, навіть телефонограм чи листів) відділом освіти не видавалось.

Водночас, присутня під час обговорення вказаного питання заступник голови профспілки ОСОБА_3, яка була делегована за розпорядженням ОСОБА_1 (до виходу її на пенсію), ніяких заперечень саме щодо цієї пропозиції не мала. Це можуть підтвердить директори закладів освіти і працівники райметодкабінету, присутні на нараді.

Також всі робочі навчальні плани до затвердження відділом освіти обговорювались і погоджувались на педагогічних радах в кожному учбовому закладі. Вказані робочі навчальні плани були надані районному відділу освіти з визначенням дати і номера.

Незважаючи на відміну у лютому 2014 року Кабінетом Міністрів України ряду освітянських програм («Шкільний автобус», «Дошкільна освіта», «Позашкільна освіта» та ін..) у районі забезпечується підвіз учнів та вчителів шкільними автобусами, безкоштовне харчування учнів, здійснюється гурткова робота.

Заклади освіти району порівняно з іншими реґіонами вчасно пішли на зимові канікули і вчасно розпочали навчання без довгострокових і безстрокових канікул.

Представник відповідача просила суд при винесенні рішення звернути увагу на те, що жодний з доводів позивача не має об`єктивного обґрунтування, і є низкою тенденційних припущень із посиланням на положення законодавства України.

Оцінюючи правомірність клопотань представника позивача стосовно зупинення провадження у даній цивільній справі з наведених ним підстав щодо перебування на розгляді в прокуратурі Борзнянського району Чернігівської області заяви про протиправність дій начальника відділу освіти Борзнянського району, яка уособлює представника відповідача в даній справі, суд розцінив іх як такі, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не були надані будь-які докази з цього приводу, і заявлення їх здійснено з порушенням порядку, встановленого ст.27 ЦПК України.

Водночас, оцінюючи доводи представника відповідача стосовно того, що позивач, яка раніше очолювала районну профспілку працівників освіти і науки, на час звернення до суду з даним позовом звільнена з вказаної посади і тому не має належних прав та повноважень на представництво в суді працівників усіх закладів освіти Борзнянського району нібито з метою захисту їх законних прав та інтересів, суд вважає їх об`єктивними.

Так, ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Даною статею також передбачено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Отже, особа не має права звернутися до суду у разі, якщо права, за захистом яких вона звернулася, їй не належать. Така особа є неналежним позивачем і у позові їй слід відмовити, а тому при зверненні до суду позивач повинен доводити свою юридичну заінтересованість у справі.

Відповідно до ч.2 ст.ст. 3, 45 ЦПК України органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, - це особи, які беруть участь у справі з метою захисту прав інших осіб - сторін у справі.

У постанові Пленуму ВС України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 р. N 2 вказано, що у випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні чи суспільні інтереси та брати участь у цих справах.

Звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів інших осіб у випадках, не передбачених законом, або за відсутності документів, які підтверджують неможливість самостійного звернення цих осіб за захистом, розгляду не підлягають.

Так, відповідно до ст. 19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки, їх об'єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об'єднаннями громадян.

У питаннях індивідуальних прав та інтересів своїх членів профспілки здійснюють представництво та захист у порядку, передбаченому законодавством та їх статутами.

Профспілки, їх об'єднання мають право представляти інтереси своїх членів при реалізації ними конституційного права на звернення за захистом своїх прав до судових органів, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також міжнародних судових установ.

Однак, суд вважає, що ОСОБА_1, як депутат місцевої ради, не є суб'єктом тих прав, свобод, законних інтересів або юридичних обов'язків, щодо яких суд повинен ухвалити рішення, а також не підтвердила наявність в неї права вимоги чи спірних обов`язків у спорі, що належить іншим особам, які визначені у її позові загальним поняттям - як працівники районних установ освіти.

Суд, при винесенні рішення виходить з того, що неналежна сторона не є стороною у цивільному процесі й не має цивільної процесуальної правосуб'єктності у цій справі.

Водночас, чинним цивільним процесуальним законодавством України не передбачено можливості заміни неналежного позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а суд має право застосувати аналогію закону, лише у тому випадку, якщо спірні відносини не врегульовані законом (ч. 8 ст. 8 ЦПК України).

З огляду на те, що позов пред'явила особа, якій не належить право вимоги, суд, встановивши всі обставини справи і, переконавшись у тому, що вимоги пред'явлено неналежним позивачем, дійшов висновку, що позивачу слід відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 60, 212- 214, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації про визнання протиправними і скасування рішень відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації, про покладення на відділ освіти обов`язку щодо відновлення викладання варіативної складової в навчальних закладах Борзнянського району з внесенням відповідних змін до робочих навчальних планів з метою проведення повноцінного фінансування варіативної складової, як невід`ємного компонента загальної середньої освіти; про притягнення начальника Борзнянського районного відділу освіти до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов`язків і перевищення повноважень; про визнання недійсним наказу відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації від 28.04.2014 року № 69 - відмовити у повному обсязі заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя

Борзнянського районного суду І.І. Тіслюк