Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Подосокорської А.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3

представника третьої особи Ярещенко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Київського району, треті особи: ОСОБА_3, Публічне акціонерне товарство Комерційний Банк «ПриватБанк» в особі філії про витребування майна з чужого незаконного володіння та зняття арешту,-

Установив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить витребувати у ОСОБА_2 належне їй майно: софу, книжкову полку, два серванти, стіл книжку, диван, шафу - пенал, стіл кухонний, пилосос «Ракета», комод, стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 115 грн., комісію банку - 7 грн., а всього 122 грн., зобов'язати Київський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції звільнити зазначене майно з під арешту.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.05.2011 року заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 12314,90 грн., та судового збору у розмірі 244 грн. 10.06.2011 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції м. Харкова Галенченко В.М. відкрито виконавче провадження, накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. У зв'язку з викладеним 29.07.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Московського районного управління юстиції м. Харкова Ткачем Д.М. проведено опис майна, що знаходиться в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якого складений акт від 29.07.2013 року. 21.08.2013 року приблизно о 12:30 годині робітники ПАТ «ПриватБанк» увірвались до її квартири, витягли належні їй речі, меблі, погрузили в машину та вивезли. На прохання пред'явити посвідчення або інший документ, який засвідчує особу вони відмовилися, посилаючись на те, що вони колектори банку та працюють від імені державного виконавця. Внаслідок вказаних подій зникло її майно, у зв"язку з чим вона звернулась до суду з дійсним позовом за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на те, що він є представником ПАТ КБ «ПриватБанк», тобто стягувача, опис майна у квартирі позивача здійснений державним виконавцем, позивач належно повідомлялася про всі виконавчі дії.

Представник Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання з проханням провести розгляд без його участі, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає у повному обсязі. У раніше наданих письмових запереченнях суду представник відповідача зазначив про те, що дії Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в рамках виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором, є такими, що вчинені у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, підтвердив факт наявності у нього заборгованості по кредитному договору, зазначивши при цьому, що квартира АДРЕСА_1 йому та його матері ОСОБА_1 на праві приватної власності, а майно, яке є предметом позову - матері.

Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Ярещенко Н.І. позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на те, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.05.2011 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором. Дане рішення набрало законної сили, однак на теперішній час не виконано. Всі дії державного виконавця є законними та вчинені з дотриманням діючого законодавства України.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову з урахуванням наступного.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служи Харківського міського управління юстиції Галенченко В.М. від 23.11.2011 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-2476/11, виданим Дзержинським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 24.10.2007 року у розмірі 12314,90 грн. Боржнику надано строк до 30.11.2011 року для добровільного виконання рішення суду.

Квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.07.1999 року реєстраційний № 5-99-193371.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем здійснено вихід за адресою проживання боржника ОСОБА_3, де у квартирі АДРЕСА_1 здійснено опис та арешт майна, що належить останньому.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є, серед іншого, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника.

Згідно статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Всупереч вимогам ст.58 ЦПК України не надано належних доказів про те, що спірне майно, а саме софа, книжкова полка, два серванти, стіл книжка, диван, шафа - пенал, стіл кухонний, пилосос «Ракета», комод, належать саме ОСОБА_1, а не боржнику за виконавчим провадженням ОСОБА_3

Також, відсутні відомості про оскарження дій державного виконавця у встановленому законом порядку з боку ОСОБА_1 з приводу вчинення виконавчий дій за виконавчим провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь банку заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, враховуючи викладене вище, відсутність доказів про належність спірного майна позивачу, факт незаконного заволодіння ним, невідповідність дій державного виконавця вимогам Закону України «Про виконавче провадження», суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 387 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 215-218 ЦПК, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Київського району, треті особи: ОСОБА_3, Публічне акціонерне товарство Комерційний Банк «ПриватБанк» в особі філії про витребування майна з чужого незаконного володіння та зняття арешту - відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, починаючи з 26.01.2015 року. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий