Справа № 1519/2-292/11
Провадження № 2/521/2049/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 січня 2015 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Гуревського В.К.

За секретаря - Гресько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Обслуговуючий кооператив «Затишне містечко» про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду та після остаточного уточнення своїх позовних вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Обслуговуючий кооператив «Затишне містечко», просить суд стягнути солідарно з відповідачів грошові кошти у розмірі 48000,0 доларів США, що складає 622195,20 гривень, посилаючись на обґрунтування своїх вимог на такі обставини.

20 липня 2008 року ОСОБА_3, від імені якої на підставі довіреності діяла ОСОБА_2, за участю обслуговуючого кооперативу «Затишне містечко», уклала з ОСОБА_1 договір про намір у майбутньому укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,021 га і будинку „всесезонного проживания", які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Сторони досягай згоди з усіх істотних умов Договору.

На виконання умов договору ОСОБА_1, покупець, сплатила 48000,0 доларів США, що на день укладення угоди за курсом НБУ складало 232920,0 грн. На вимогу ОСОБА_3, власника, гроші через посередника - маклерську компанію в формі Товариства з обмеженою відповідальністю „Регіонал", позивач передала ОСОБА_4, який, за заявою власника, мав на ці кошти зводити будинок. Але ані власник, ані ОСОБА_4 зобов'язання, передбачені умовами Договору і Актом передачі грошей, не виконали. Власник не повідомив покупця про дату і час укладення договорів купівлі-продажу будинку і земельної ділянки, у позивача є підстави вважати, що земельна ділянка № 2/2 на ж/масиві „16" не належить власнику, житловий будинок на вказаній земельній ділянці не зведено. Власник та інші відповідачі усілякими засобами ухиляються від передачі предмету купівлі-продажу покупцю, від належного оформлення договорів купівлі-продажу земельної ділянки і будинку, а також від повернення грошей покупцю та від зустрічі з покупцем. Позивач сплатив відповідачам 48000,0 доларів США, які власник одержав в якості попередньої оплати та не виконує вимогу покупця щодо повернення цієї грошової суми попередньої оплати, чим спричиняє позивачу прямі збитки, які підлягають стягненню звідповідачів.

Щодо солідарного стягнення грошових коштів позивач посилається на те, що ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_2, а остання з 28 листопада 2003 року до 28 лютого 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, усі троє відповідачів з 2003 року і до цього часу проживають однією сім'єю, ведуть спільне господарство та спільне підприємництво. Так, до складу засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіонал», створеного рішенням зборів 26 вересня 2006 року з часткою ? статутного капіталу, входить ОСОБА_3, при цьому, власником торгівельної

марки «Регіонал» є ОСОБА_4. ОСОБА_2 26 квітня 2007 року надала ОСОБА_4 довіреність на право розпорядження усім майном, що зареєстровано на ім'я довірителя.

Таким чином, позивач ошуканий відповідачами, з 2008 року не працює, постійного доходу не має, одна утримує і виховує сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Тому, позивач вимушена звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів.

Представник відповідачів надав до суду заперечення на позов, просив відмовити позивачу у повному обсязі, зазначивши, що в матеріалах справи є копія попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки та будинку для всесезонного проживання, який був укладений 20 червня 2008 року між позивачем - ОСОБА_1, Обслуговуючим кооперативом «Затишне містечко» та ОСОБА_3. В договорі також зазначено що від імені ОСОБА_3 вищезазначений договір був підписаний нею, як її представником на підставі довіреності. Однак вона не підписувала вищезазначеного договору, доказом чого є той факт, що під текстом цього договорів стоїть не її підпис, що у свою чергу підтверджується висновком спеціаліста за № 130 від 15 травня 2009 року.

Доданий до позовної заяви договір від 20 червня 2008 року є взагалі нікчемним правочином, якій не породжує жодних правових наслідків, оскільки:як вбачається з тексту цього договору його предметом було укладання в майбутньому договорів купівлі-продажу земельної ділянки та будинку для всесезонного проживання із зазначенням конкретної дати - 29 грудня 2008 року та суттєвих умов майбутніх договорів, як то - площа земельної ділянки та будинку, цільове призначення земельної ділянки, вартість, за яку буде передаватись у власність земельна ділянка, та житловий будинок, порядок оплати, розподіл витрат по укладанню та нотаріальному оформленню. В позовній заяви позивачем висувається вимога про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грошових коштів, однак при цьому матеріали справи не містять жодного доказу, який би свідчив про те, що ними були отримані вищезазначені грошові кошти від позивача.

У додаткових запереченнях представника відповідачів вказано, що по цій справі була призначена почеркознавча експертиза, а саме: відповідно до висновку експерта № 130 від 14 травня 2009 року підпис від імені ОСОБА_2, на так званому договорі «Про наміри», виконано найімовірніше не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису.Недійсність підпису відповідача ОСОБА_2 на тому ж Договорі від 20 червня 2008 року підтверджується також висновком експерта № 8015 від 06 лютого 2012 року, де вказано, що підпис від імені ОСОБА_2 виконано не ОСОБА_2Таким чином, Договір від 20 червня 2008 року, наданий позивачем в рахунок обґрунтування своїх вимог щодо стягнення заборгованості за цим правочином є фальшивим, тобто підробленим, а тому не може бути допустимим доказом по справі на якій посилається позивач.Оскільки підпис на Договорі від 20 червня 2008 року було підроблено, шляхом проставляння підпису іншою особою замість сторони такого Договору ОСОБА_2, такий документ в цілому не можливо вважати правочином та допустимим письмовим засобом доказування, який не був отриманий в установленому законом порядку, шляхом його підписання сторонами, Договір від 20 червня 2008 року не може бути належним і допустимим доказом передачі коштів.

Щодо передачі позивачем коштів через посередника - маклерську компанію в формі товариства з обмеженою відповідальністю «Регіонал» відповідачу ОСОБА_4, топозивачем не надано жодних доказів «вимоги» відповідача ОСОБА_3 про передачу коштів «через посередника - маклерську компанію в формі товариства з обмеженою відповідальністю «Регіонал» відповідачу ОСОБА_4.».Також відсутні будь-які розписки, акти та інші документи, що підтверджують факт передачі коштів позивачем компанії «Регіонал», а також відсутні будь-які докази передачі коштів компанією «Регіонал» відповідачу ОСОБА_4, який, до речі, взагалі не був стороною договору від 20 червня 2008 року.В якості доказу позивачем був наданий акт приймання-передачі грошових коштів клієнтам «Затишного містечка» ОСОБА_4Не зрозуміло, яким чином взагалі цей акт відноситься до договору від 20 червня 2008 року, при цьому в акті зазначена сума у розмірі не 48000,0 доларів США, а інша сума 4000,00, тобто без вказання певною валюти.

Представник третьої особи - Обслуговуючого кооперативу «Затишне містечко» у судове засідання з'явився, позов не підтримав, в подальшому в судові засідання не з'являвся.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, дослідивши висновки судової експертизи, суд вважає позов таким, у якому необхідно відмовити з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

Позивач ОСОБА_1 вказує на те, що 20 липня 2008 року між нею та ОСОБА_3, від імені якої на підставі довіреності діяла ОСОБА_2, за участю третьої особи обслуговуючого кооперативу „Затишне містечко", був укладений договір про намір у майбутньому укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,021 га. і будинку „всесезонного проживания", які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

На виконання умов вищезазначеного договору ОСОБА_1, покупець, сплатила 48000,0 доларів США, що на день НБУ складало 232920,0 грн., а на вимогу ОСОБА_3, власника, гроші через посередника - маклерську компанію в формі Товариства з обмеженою відповідальністю „Регіонал", позивач передала ОСОБА_4, який, за заявою власника, мав на ці кошти зводити будинок. Але відповідачі зобов'язання передбачені умовами Договору і Актом передачі грошей - не виконали.

До суду надані висновки спеціаліста № 3980, складений 07 травня 2009 року, в якому зазначено, що підписи від імені ОСОБА_4 в графі «ОСОБА_4 подпись» в акті прийому-передачі коштів на двох аркушах - виконано самим ОСОБА_4; та № 130 від 14 травня 2009 року, в якому вказано, що досліджений підпис від імені ОСОБА_2 в наданому на дослідження документі-оригіналі договору від 20 червня 2008 року, укладеного між обслуговуючим кооперативом «Затишне містечко», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - виконана, найімовірніше, не ОСОБА_2, а другою особою з наслідуванням її справжнього підпису.

Ухвалами Малиновського районного суду м. Одеси були призначені неодноразово судові почеркознавчі експертизи: ухвала від 28 лютого 2011 року, ухвала від 03 листопада 2011 року, на вирішення яких поставлені такі питання: 1. Чи особисто ОСОБА_2 виконаний підпис від імені ОСОБА_2 в договорі, укладеному 20 червня 2008 року між Обслуговуючим кооперативом «Затишне містечко», ОСОБА_3 (Власник) від іменні якої діла за довіреністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (Покупець) про зобов'язання укласти в майбутньому договір купівлі-продажу земельної ділянки та будинку всесезонного проживання чи іншою особою? Чи не виконано підпис навмисно зміненим почерком ? 2. Якщо підпис від імені ОСОБА_2 виконано іншою особою, то чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 в договорі, укладеному 20 червня 2008 року між Обслуговуючим кооперативом «Затишне містечко», ОСОБА_3 (Власник) від іменні якої діла за довіреністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (Покупець) про зобов'язання укласти в майбутньому договір купівлі-продажу земельної ділянки та будинку всесезонного проживання певною особою - ОСОБА_4 ? 3. Чи особисто ОСОБА_4 виконані підписи від імені ОСОБА_4, які розміщені в дев'ятій (останній) графі, що названа; "ОСОБА_4 подпись" у "Актах прийому-передачі грошових коштів клієнтами «Затишне містечко»ОСОБА_4.", - чи іншою особою?

Відповідно до висновку експерта №3134 від 28 лютого 2011 року, вбачається, що: 1 а) Підпис від імені ОСОБА_2 у договорі від 20 червня 2008 року про зобов'язання укласти в майбутньому договір купівлі-продажу земельної ділянки виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням підписам ОСОБА_2.; б) З причин, вказаних у пункті 1б дослідницької частини висновку, вирішити питання про те, чи виконаний вказаний підпис ОСОБА_4, або іншою особою, не є можливим.2. Вирішити питання, чи виконані підписи від імені ОСОБА_4 у акті прийому-передачі грошових коштів клієнтам б/д самим ОСОБА_4 або іншою особою (особами), не є можливим з причин, викладених у пункті 2 дослідницької частини висновку.

На підставі висновку експерта № 8015 складеного 06 лютого 2012 року, вбачається, що: 1) Підпис від імені ОСОБА_2 в графі «Подпись» розділу «Собственник» договору від 20 червня 2008 року, виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням підписам ОСОБА_2 2) Підписи від імені ОСОБА_4, які розміщені в дев'ятій (останній) графі, що названа: «ОСОБА_4 подпись» в «Актах прийому-передачі грошових коштів клієнтами «Затишного містечка» визнані непридатними для ідентифікації їх виконувача по причинам, викладеним в дослідній частині висновку. 3) Вирішити питання, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_2 в договорі від 20 червня 2008 року ОСОБА_4 або іншою особою, не є можливим по причинам, викладеним в дослідній частині.

Згідно дослідницької частини експертного висновку підписи від імені ОСОБА_4 не придатні для дослідження, оскільки підписи є дуже простими по виконанню (складаються з однієї літери «Л») і не містять в собі достатнього об'єму інформації, що дозволяв би ідентифікувати їхнього виконувача.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що вищезазначений договір від 20 червня 2008 року наданий позивачем в рахунок обґрунтування своїх вимог щодо стягнення заборгованості за цим правочином не є допустимим доказом по справі на якій посилається позивач, оскільки підпис на договорі від 20 червня 2008 року не проставляв ОСОБА_4 та не знайшло свого підтвердження, як вказувала позивач, тому такий документ в цілому не можливо вважати правочином та допустимим письмовим засобом доказування, тобто договір від 20 червня 2008 року не може бути належним і допустимим доказом передачі коштів.

Щодо передачі позивачем коштів через посередника - маклерську компанію в формі товариства з обмеженою відповідальністю «Регіонал» відповідачу ОСОБА_4, топозивачем не надано жодних доказів «вимоги» відповідача ОСОБА_3 про передачу коштів «через посередника - маклерську компанію в формі товариства з обмеженою відповідальністю «Регіонал» відповідачу ОСОБА_4.».

Також відсутні будь-які розписки, акти та інші документи підтверджуючі факт передачі коштів позивачем компанії «Регіонал», а також відсутні будь які докази передачі коштів компанією «Регіонал» відповідачу ОСОБА_4, який до речі взагалі не був стороною вищезазначеного договору від 20 червня 2008 року.

В якості доказу позивачем був наданий акт приймання-передачі грошових коштів клієнтам «Затишного містечка» ОСОБА_4

За цим актом ОСОБА_4 передані суми 4000,0 та 44000,00, але без вказівки валюти договору (долар США, українська гривня тощо).

Не доведено суду, яким чином взагалі цей акт приймання-передачі відноситься до договору від 20 червня 2008 року.

За показаннями свідків безперечно не доведений факт передачі грошових коштів будь-кому з відповідачів.

При вирішенні спору суд також керувався положеннями ст. ст. 65, 73 СК України, ст. ст. 625, 1048, 1049, 1050, а також правовою позицією Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладено в її Постанові від 20 лютого 2013 року щодо усунення розбіжностей в застосуванні однієї і тієї самої норми права при стягненні позики з подружжя.

Відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Згідно ч. 2 ст. 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом установлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і одержане за договором використано на її потреби.

По-перше, на час виникнення спору ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не перебували у шлюбі. По-друге, навіть, якщо вони і проживали однією сім'єю, то до суду не надано жодного доказу, що підтверджує факт такого проживання, а також, що будь-які договори, за якими мали отримуватися кошти, укладалися в цей час ними в інтересах сім'ї і одержане за договором було використано на її потреби.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За ч. 4 цієї статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись ст. ст. 3, 16, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В

У задоволенні позову позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Обслуговуючий кооператив «Затишне містечко» про стягнення грошових коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.К.Гуревський