Справа № 186/1584/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої - судді Янжули С. А.

при секретарі: Лиман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про зарахування часу відбування покарання у вигляді виправних робіт до загального стажу роботи,

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про зарахування часу відбування покарання у вигляді виправних робіт до загального стажу роботи.

В обґрунтування позову зазначив, що 29 вересня 1989 року його було засуджено вироком Павлоградського міського народного суду Дніпропетровської області до 1 року виправних робіт з відрахуванням 20 % заробітку у дохід держави.

Визначене судом покарання він відбував працюючи машиністом гірничих виїмкових машин четвертого розряду з повним робочим днем в шахті в період з 01 січня 1990 року по 01 березня 1990 року, та доставщиком закріплювальних матеріалів у шахті, та пізніше був переведений на посаду машиніста гірничих виїмкових машин четвертого, а потім і пятого розряду з повним робочим днем в шахті в період з 01 вересня 1990 року по 29 липня 1991 року, на шахті "Ювілейна" Виробничого обєднання по видобутку вугілля "Павлоградвугілля", правонаступником якого є ШУ "Першотравенське" ПАТ ДТЕК "Павлоградвугілля".

На даний час він почав збирати документи для оформлення пенсії, у зв'язку з чим звернувся до ШУ "Першотравенське" ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" для отримання довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Отримавши вищезазначену довідку, побачив, що йому не зараховано до загального стажу періоди роботи на шахті «Ювілейна» з 01 січня 1990 року по 01 березня 1990 року та з 01 вересня 1990 року по 29 червня 1991 року, саме: той період коли він відбував покарання за вироком суду від 29 вересня 1989 року у вигляді виправних робіт. Звернувшись до відділу кадрів шахти «Ювілейна» для вирішення цього питання, йому було повідомлено, що для вирішення даного питання мені необхідно звернутись до суду.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це періоду продовж якого, особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески у сумі, не меншій за мінімальний страховий внесок.

Періоди діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Пунктом «а» ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується будь-яка інша робота на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню.

Засуджені, що відбувають виправні роботи без позбавлення волі незалежно від того, чи відбувають вони покарання за місцем колишньої роботи чи на інших роботах, вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до статті 414-1 КПК України, який діяв на час засудження та звільнення від відбуття ним покарання, питання про включення до загального трудового стажу відбування виправних робіт вирішується судом за місцем проживання особи, яка відбула покарання.

Станом на 20 січня 2005 року вказана стаття була виключена з Кримінально-процесуального Кодексу, але відповідно до ч.3 статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів чи внесенні змін до діючих законів не допускається звуження змісту та об'єму діючих прав і свобод.

Згідно ст.95 Виправно-трудового кодексу України, який був чинним до 01 січня 2004 року, час відбування покарання у вигляді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого.

З 01 січня 2004 року, відповідно до ст.42 Кримінально-виконавчого кодексу України, час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи.

Відповідно до п.11 роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України №3 від 29 лютого 1992 року час відбування виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи на робочому місці, передбаченого Списками №1 і №2, зараховується до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, якщо судом прийнято рішення про зарахування виправних робіт до трудового стажу.

Відповідно до ст.103 Виправно-трудового кодексу України, діючого на час виникнення зазначених правовідносин, при умові сумлінної роботи і зразкової поведінки в період відбування виправних робіт без позбавлення волі, цей час може бути включений в загальний трудовий стаж особи, яка відбула покарання, на підставі рішення суду в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством України.

Відповідно до ст. 42 Кримінально-виконавчого кодексу України, час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи.

Вважає, що має право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Просить суд зарахувати до його загального трудового стажу час відбування кримінального покарання у вигляді виправних робіт за місцем роботи на шахті "Ювілейна" Виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Павлоградвугілля" - правонаступником якого є ВСП "Шахтоуправління Першотравенське" ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", з 01 січня 1990 року по 01 березня 1990 року включно та з 01 вересня 1990 року по 29 липня 1991 року включно.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та свої заперечення проти позову, в яких зазначив, що відповідно до п.1 ст.103 Виправно - трудового кодексу України : «час відбування виправних робіт без позбавлення волі до загального і безперервного трудового стажу засудженого не зараховується, про що робиться запис у його трудовій книжні», а в ч.2 цієї статті зазначається наступне: «при умові сумлінної роботи і зразкової поведінки в період відбування виправних робіт без позбавлення волі цей час може бути включений в загальний трудовий стаж особи, яка відбула покарання, на підставі рішення суду в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством України».

Відповідно до даного позову позивач використовує норми ч.З ст.42 Кримінально - виконавчого кодексу України (Далі - КВК України), а саме : «час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи» помилково. Адже КВК України набрав чинності з 01 січня 2004 року, тобто вже після відбування позивачем покарання. Звертаючи увагу на те, що позивачем не враховані положення ст.5 Цивільного кодексу України (Далі - ЦК України), відповідно до яких «акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі...», а також положення Конституції України, зокрема ст.58. - «законні акти зворотної дії в часі не мають», то врахувати до загального стажу роботи час відбування покарання за час дії КВК від 2004 року не має підстав.

В довідці про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії № 1056 від 04 вересня 2015 року, яку надав ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_1, зазначені загальні періоди з 24 серпня 1990 року по 15 січня 1991 року, та з 16 січня 1991 року по 31 травня 1995 року, відповідно до яких позивач виконував гірничі роботи з повним робочим днем у шахті, за посадами, які передбачені Списком 1 розділ 1.

Період з 01 січня 1990 року по 01 березня 1990 року, та період з 01 вересня 1990 року по 29 липня 1991 року відповідно, коли позивач відбував виправні роботи, зараховано до стажу в Довідці № 1056. Тому позов до ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» є безпідставним та необґрунтованим, адже запис про час відбування покарання до загального стажу вже зараховано в довідці про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії № 1056. Тобто, ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» врахував час виправних робіт до загального стажу.

У відповідності до затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 3-2 від 25 січня 2008 року, «Порядку подання та оформлення документів для призначення пільгової пенсії та нарахування підприємствами та організаціями коштів на її виплату відповідно до постанови КМУ від 18 липня 2007 року № 937» п.З ч.З - « рішення про призначення пільгової пенсії приймають органи Пенсійного фонду України за місцем розташування підприємств та організацій ...». Крім того, у відповідності до п.39 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 : орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи для призначення пенсії та приймає рішення щодо призначення, перерахунку пенсії. Таким органом відповідно до чинного законодавства є ПФУ.

Отже, підприємство не приймає рішення про призначення пільгової пенсії, а лише надає довідку по підтвердження трудового стажу для подальшого призначення пенсії ПФУ.

Також зазначає, що належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом. Оскільки, ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» зарахувало період перебування до пільгового стажу, що підтверджується довідкою № 1056 від 04 вересня 2015 року, а також не приймає рішення щодо призначення пенсії і не розглядає документи для її призначення, вважає, що позов пред'явлено до неналежного відповідача, в зв'язку з чим, не може виконати зазначені вимоги в позовній заяві та нести відповідальність за їх невиконання.

Просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Копією трудової книжки позивача БТ-ІІ №0848506 від 07 лютого 1984 року підтверджується, що після номеру 14 зроблено запис про те, що період роботи з 01 січня 1990 року по 01 березня 1990 року та з 01 вересня 1990 року по 29 липня 1991 року не зараховувати в загальний та безперервний трудовий стаж. Підстава: довідка Інспекції Виправних робіт від 13 вересня 1991 року.

Копією вироку Павлоградського міського народного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 1989 року підтверджується, що ОСОБА_1 було засуджено по ст.102 КК УССР до 1 року виправних робіт за місцем роботи з утриманням 20% заробітку щомісячно на користь держави.

Призначене судом покарання позивач відбував, працюючи машиністом гірничих виїмкових машин четвертого розряду з повним робочим днем в шахті, в період з 01 січня 1990 року по 01 березня 1990 року, та доставщиком закріплювальних матеріалів у шахті, та пізніше був переведений на посаду машиніста гірничих виїмкових машин четвертого, а потім і пятого розряду з повним робочим днем в шахті в період з 01 вересня 1990 року по 29 липня 1991 року, на шахті "Ювілейна" Виробничого обєднання по видобутку вугілля "Павлоградвугілля", правонаступником якого є ШУ "Першотравенське" ПАТ ДТЕК "Павлоградвугілля".

В довідці про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії № 1056 від 04 вересня 2015 року, яку надав ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_1, зазначені загальні періоди з 24 серпня 1990 року по 15 січня 1991 року, та з 16 січня 1991 року по 31 травня 1995 року, відповідно до яких позивач виконував гірничі роботи з повним робочим днем у шахті, за посадами, які передбачені Списком 1 розділ 1. Період з 01 січня 1990 року по 01 березня 1990 року та період з 01 вересня 1990 року по 29 липня 1991 року відповідно, коли позивач відбував виправні роботи, зараховано до трудового стажу в Довідці № 1056 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідальних записів у ній, однак в трудовій книжці позивача зроблено запис про те, що вказаний період часу роботи не зараховується в загальний та безперервний трудовий стаж позивача.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це періоду продовж якого, особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески у сумі, не меншій за мінімальний страховий внесок.

Періоди діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Пунктом «а» ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується будь-яка інша робота на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню.

Засуджені, що відбувають виправні роботи без позбавлення волі незалежно від того, чи відбувають вони покарання за місцем колишньої роботи чи на інших роботах, вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно ч.3 ст.95 Виправно-трудового кодексу України, який був чинним до 01 січня 2004 року, час відбування покарання у вигляді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого.

Відповідно до ст.103 Виправно-трудового кодексу України, діючого на час виникнення зазначених правовідносин, час відбування виправних робіт без позбавлення волі до загального і безперервного трудового стажу засудженого не зараховується, про що робиться запис у його трудовій книжці. При умові сумлінної роботи і зразкової поведінки в період відбування виправних робіт без позбавлення волі цей час може бути включений в загальний трудовий стаж особи, яка відбула покарання, на підставі рішення суду в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством України. Відповідно до статті 414-1 КПК України (1960 року), який діяв на час засудження та звільнення від відбуття позивачем покарання, питання про включення до загального трудового стажу відбування виправних робіт вирішується судом за місцем проживання особи, яка відбула покарання.

Станом на 20 січня 2005 року вказана стаття була виключена з Кримінально-процесуального Кодексу, але відповідно до ч.3 статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів чи внесенні змін до діючих законів не допускається звуження змісту та об'єму діючих прав і свобод.

Відповідно до п.11 роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України №3 від 29 лютого 1992 року час відбування виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи на робочому місці, передбаченого Списками №1 і №2, зараховується до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, якщо судом прийнято рішення про зарахування виправних робіт до трудового стажу.

За таких обставинах, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Також слід стягти з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 487,20 гривень, відповідно ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.95, ч.2 ст.103 ВТК України (1970 року), ст.414-1 КПК України (1960 року), ст.ст.10,11,60,88,212 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про зарахування часу відбування покарання у вигляді виправних робіт до загального стажу роботи задовільнити.

Зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу час відбуття покарання у вигляді виправних робіт за місцем роботи на шахті "Ювілейна" Виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Павлоградвугілля" - правонаступник ВСП "Шахтоуправління Першотравенське" ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", з 01 січня 1990 року по 01 березня 1990 року включно та з 01 вересня 1990 року по 29 липня 1991 року включно.

Стягти з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487 (чотирьохсот вісімдесяти семи) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_2ла