Справа № 165/1502/15-ц
Провадження № 2/165/450/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року м.Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Горецької З.В.,

при секретарі Король І.С.,

з участю прокупрора ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нововолинську цивільну справу за позовом виконкому Нововолинської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

11 червня 2015 року виконавчий комітет Нововолинської міської ради звернувся в суд в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, малолітньої ОСОБА_4 з позовом ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 є матірю неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батько неповнолітнього ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 001307 від 04 травня 2005 року. Батько малолітньої ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 101443 від 10 листопада 2010 року. Діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з бабусею ОСОБА_6, яка повністю займається її доглядом, вихованням та утриманням. Мати, ОСОБА_5 проживає окремо від дітей. Сімя, в якій виховуються діти з 27.05.2014 року перебуває під наглядом служби у справах дітей, у звязку з тим, що мати участі у вихованні, утриманні та догляді за дітьми не приймає, самоухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. ОСОБА_5 на телефонні дзвінки соціального працівника не відповідає, на контакт не йде, за місцем реєстрації не проживає, а місце її проживання та перебування не відоме. Пенсію на дітей по втраті годувальника витрачає на власні потреби. Зі слів бабусі, мати не цікавиться життям дітей. Враховуючи ці обставини, просить позбавити відповідача ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також присудити до стягнення з неї аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 на користь особи або на рахунок закладу, де буде утримуватись дитина, в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття, та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 та прокурор Левчук О.П. позовні вимоги підтримали повністю, дали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просять суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання повторно не з'явилася без поважних причин, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що вона є бабусею неповнолітнього ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4, вони проживають разом із нею і вона повністю займається їх вихованням та утриманням. Мати дітей ОСОБА_5 не цікавиться своїми дітьми та не підтримує матеріально, всі кошти які отримує вона на дітей по втраті годувальника витрачає на себе.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 суду показали, що мати неповнолітнього ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 взагалі не цікавиться ними та не утримує їх матеріально, кошти які отримує вона на дітей по втраті годувальника витрачає на власні потреби.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7Л, ОСОБА_8, думку неповнолітнього ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 даної Постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно з ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно зі Свідоцтвом про народження (а.с.4), ОСОБА_3 народився 02.12.2000 року, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 504. Батьками зазначені ОСОБА_9, який помер 01.05.2005 року (а.с.6) та ОСОБА_10 - відповідачка по справі.

Відповідно до Свідоцтва про народження (а.с.3), ОСОБА_4 народилася 24.12.2004 року, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 590. Батьками зазначені ОСОБА_11, який помер 09.11.2010 року (а.с.5) та ОСОБА_5 - відповідачка по справі.

Як вбачається з актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 20 травня та 28 листопада 2014 року, 15 січня, 09 лютого, 26 травня 2015 року неповнолітній ОСОБА_3 та малолітня ОСОБА_4 проживають у двохкімнатній квартирі за адресою: Волинська обл., м.Нововолинськ, вул.Інтернаціональна 12/31, з бабусею ОСОБА_6 В квартиру підведені усі комунікації, квартира облаштована усіма необхідними меблями та електро-побутовими приладами для вжитку, умови проживання задовільні, в квартирі чисто, прибрано, створений запас продуктів харчування. Вихованням та утриманням дітей займається бабуся ОСОБА_6 (а.с.7).

З копії рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради № 37 від 22 січня 2015 року "Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньої ОСОБА_4, 18.12.2007 р.н." вбачається, що виконком Нововолинської міської ради затвердив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 (а.с.12).

З висновку виконавчого комітету Нововолинської міської ради як органу опіки і піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 22 січня 2015 року № 37 вбачається, що ОСОБА_5 самоухилилася від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому є необхідність у позбавленні її батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13).

З письмових пояснень відповідача ОСОБА_5 (а.с. 18) вбачається, що вона ознайомлена з висновком органу опіки і піклування, щодо доцільності позбавлення її батьківських прав відносно її двох дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 а також підтвердила той факт, що вона отримує пенсію на дітей по втраті годувальника в розмірі 2200 грн. та використовує її частково на дітей, частково на себе.

Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Про ухилення від обов'язків виховувати дитину, передбаченого п.2 ч.1 ст.164 СК України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками.

Згідно з поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, даними в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_5 не займається вихованням своїх дітей та не надає допомоги на їх утримання. Бабуся ОСОБА_6 самостійно займається вихованням неповнолітнього ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4, діти забезпечені всім необхідним.

Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як безспірно встановлено в судовому засіданні відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не допомагає їм матеріально, зокрема, не сплачує аліментів на їх утримання, не цікавиться їх здоров'ям та вихованням, не спілкується з ними, без будь-яких перешкод та причин для цього, і, таким чином, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх дітей.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4А є підставні і підлягають до задоволення задоволити.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 184 Сімейного Кодексу України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57, 60 ЦПК України.

З довідки, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в м.Нововолинську (а.с.17) вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 отримує пенсію в разі втрати годувальника на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дончку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 і на себе, як непрацездатний член сім'ї, який доглядає за дитиною до 8 років.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_5, на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь особи або на рахунок закладу, де буде утримуватись дитина, в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття слід задоволити.

Керуючись ст.11, ст.60, ст.88, ст.209, ст.212, ст.213, ст.214, ст.215, ст.218 ЦПК України, на підставі ст.164, ст.165, ч. 2 ст. 166, ст.180, ст.181, ст.182, ст.183, ст.191 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, та малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Стягувати з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 у твердій грошовій сумі в розмірі по 300 (триста) грн. на кожну дитину щомісячно на користь особи або закладу, де буде утримуватись дитина, починаючи з 11 червня 2015 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не було скасовано.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя З.В. Горецька