Номер провадження: 22-ц/785/1370/15
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О.І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2014 року по справі за позовом Заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах Фонду Державного майна України до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

У 2011 році Заступник Прокурора Київського району м.Одеси звернувся до суду з позовом в інтересах Фонду Державного майна України та просив ухвалити рішення про вилучення у ОСОБА_2 8/10000 частин будівель санаторію ім.Горького, що розташовані по АДРЕСА_1, передати зазначене майно Фонду державного майна і визнати право власності на 8/10000 частин будівель санаторію ім.Горького за державою в особі Фонду державного майна України. У позовній заяві посилається на те, що зазначений об'єкт є державною власністю, який незаконно за нікчемним договором купівлі - продажу, укладеним 08.04.2004 року між ДП "Клінічний санаторій ім..Горького ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" та ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", вибув з володіння власника держави в особі Фонду державного майна, тому вони вимушені звернутися до суду.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.02.2014 року у задоволенні позову Заступнику прокурора Київського району м. Одеси в інтересах Фонду Державного майна України до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності відмовлено.

У апеляційній скарзі Заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги Заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах Фонду Державного майна України.

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи видно, 08.04.2004 року у простій письмовій формі укладено договір купівлі-продажу №4-12-а, за умовами якого ДП "Клінічний санаторій ім.Горького" ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофздравниця" (продавець) продав, а ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів України "Укрпрофздравниця" (покупець) купив будівлю їдальні, резервуар для води, електропідстанцію, танцювальний майданчик, зовнішню тепломережу, мережу водопроводу, систему водовідведення, асфальтове покриття, одноповерхові будівлі літ. "Х,Ц,У1,У2,УЗ,У4, Ц1,Ц2,И", що розташовані у м.Одеса вул.Фонтанська дорога,165.

В подальшому ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок "України" продало 179/10000 частин будівель і споруд санаторію ім.Горького TOB "МАРС", а ТОВ "МАРС" зробило відчуження 8/1000 частин будівель і споруд громадянину ОСОБА_3

На підставі договору дарування від 16.02.2006 року 8/1000 частин будівель санаторію ім.Горького, що знаходиться у АДРЕСА_1 належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_2 і ОСОБА_12, відчужувачем 8/1000 частин будівель колишнього санаторію ім.Горького виступав громадянин ОСОБА_13, якому зазначена нерухомість належала на підставі договору дарування від 06.08.2004 року.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу ОСОБА_14 і зареєстровано в реєстрі за №260.

ОСОБА_2 право на належну йому нерухомість зареєстрував в реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо спірного майна, та які саме будівлі і споруди складають 8/10000 частин спірного об'єкту.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна, рішення суду не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до постанови Ради Міністрів охорони здоров'я УРСР від 23.04.1960 року №606 "Про передачу профспілкам санаторіїв і будинків відпочинку Міністерства охорони здоров'я УРСР" усі діючі госпрозрахункові санаторії, будинки відпочинку та пансіонати МОЗ УРСР зобов'язане було передати у строк до 01.05.1960 року УРРП з метою подальшого поліпшення організації відпочинку і санаторно-курортного обслуговування трудящих і підвищення ролі профспілок. Згідно п.2 вказаної Постанови майно передавалося профспілковим організаціям у віддання.

Після розпаду СРСР правонаступником УРРП стала Рада ФНПУ, правонаступником якої, в свою чергу, є ФПУ.

ДП "Клінічний санаторій ім. Горького" ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" зареєстровано рішенням Київської районної адміністрації м. Одеси від 03.03.2003 року № 010059, яке є правонаступником Одеського дочірнього підприємства Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця".

Відповідно до загальних положень ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" є правонаступником Української ради по управлінню курортами профспілок, оздоровниць і господарств, об'єднань санаторно-курортних закладів профспілок України і створене на майні засновників ФПУ та Фонду соцстраху. При цьому частка майна ФПУ, переданого у статутний фонд ЗАТ, становить 92,92% розміру статутного фонду.

08.04.2004 року між ДП "Клінічний санаторій ім. Горького" ЗАТ лікувально- оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (продавець) та ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (покупцем) укладено в простій письмовій формі угоду, відповідно до якої продавець передав у власність покупцю будівлі і споруди, що розташовані в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 165.

Постановою Верховної Ради Української PCP "Про захист суверенних прав власності Української PCP" від 29.11.1990 року № 506 введено мораторій на території республіки на будь-які зміни форми власності і власника державного майна до введення в дію Закону Української PCP про роздержавлення майна.

Ст.1 Закону України від 10.09.1991 року № 1540-Х11 "Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування", розташованих на території України встановлено, що майно підприємств, установ і організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування є державною власністю.

Згідно зі ст. 1 Тимчасового положення про Фонд державного майна України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 07.07.1992 р. № 2558-ХU, Фонд держмайна здійснює державну політику у сфері приватизації державного майна та виступає орендодавцем майнових комплексів, що є загальнодержавною власністю.

Таким чином, майно передане до статутного фонду ЗАТ, є державною власністю.

Право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі - продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі - продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Зважаючи на такі правила, договір щодо продажу спірного майна від 08.04.2004 року, укладений в письмовій формі слід вважати нікчемним і волі на його укладання державою в особі Фонду державного майна висловлено не було.

Відповідно до ст.387 ЦК України особа має право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Відповідно до ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване в нього.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, котрі б засвідчували неможливість витребувати спірне майно.

Пунктом 3 ч.1 ст.388 ЦК України передбачено, що у разі придбання майна за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Витребувані відомості щодо спірного майна не містять відомостей, які б свідчили про зміни у такому майні, майно придбане ОСОБА_2 безвідплатно за договором дарування.

Згідно Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП "Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" 16.02.2006 року за № 9954726, а також відповіді КП МБТІ і РОН 12.08.2014 року (а.с.167-187), спірне майно в цілому складається з: їдальні, позначеної в схематичному плані літерами А, Т; лікувального корпусу - літ. Б,З, Г,Ч; житлового корпусу - літ. Д, З, О, П; бювету - літ. Е, насосних - літ. Е1, Е2, Ш; клубу - літ. Ж, житлового - літ. X, Ц, И, аптеки - літ. К; літніх будиночків - літ. У, Л; адміністративного корпусу - літ. М; грязелікарні -літ. Н, житлового корпусу - літ. Р, С, Ф, котельної - літ. Щ, Ю, гаражу - літ. "Э,Ь,Ь"; підсобних - літ. "Я,Э5"; спуску у сховище -літ. "Ь1", складів - літ. "Ь1,Э1", акумуляторної - літ. "Я2", туалету - літ. "Я1", складів - літ. "Э2, Э3", трансформаторних - літ. "Э4,Ц3", житлових - літ. "У1,У2,У3,У4,У5", житлових - літ. "Ц1,Ц2", трансформатору - ІV, свердловини - І, танцмайданчику - II, резервуару - III, загальною площею 14 449 кв.м., розташованих на земельній ділянці площею 117 698 кв.м.

Вищезазначене також підтверджується відомостями КП "Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради", наданими на адресу суду 19.01.2015 року.

Таким чином, зазначені будівлі, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 підлягають витребуванню на користь держави.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про неможливість визначення майна, яке підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння, не надав належної оцінки вказаним обставинам, не з'ясував питання про правовий режим спірного майна, яке перебувало у володінні і користуванні ЗАТ, а також чи мало ЗАТ право розпоряджатися ним як власник.

Разом із тим, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визнання права власності на спірний об'єкт, оскільки відповідно до вищезазначених положень Закону України майно, передане до статутного фонду ЗАТ є державною власністю та додаткового підтвердження не потребує.

Набуття права власності за рішенням виконавчого комітету № 635 від 20.10.2000 року за ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" не є підставою для відмови в заявлених вимогах, так як відсутні будь-які докази які б засвідчували перехід спірного майна з державної власності в комунальну, відповідно до яких виконавчий комітет Одеської ради мав повноваження щодо розпорядження цим майном.

Виходячи з вищезазначеного та у відповідності до вимог ст.309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, судова колегія скасовує рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог з огляду на викладені обставини.

Керуючись ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,313,314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2014 року скасувати, ухвалити нове.

Позовні вимоги заступника прокурора Київського району м.Одеси в інтересах Фонду Державного майна України задовольнити частково.

Витребувати у ОСОБА_2 8/10000 частин будівель санаторію ім.Горького, що знаходиться в АДРЕСА_1, що в цілому складається з: їдальних, позначених на схематичному плані літ. "А,Т"; лікувальних корпусів - літ. "Б,В,Г,Ч"; житлових корпусів - літ. "Д,З,О,П", бювету - літ. "Е", насосних - літ. "Е1,Е2,Ш"; клубу - літ. "Ж", житлових - літ. "Х,Ц,И", аптеки - літ. "К", літніх будиночків - літ. "У,Л"; адміністративного корпусу - літ. "М", грязелікарні - літ. "Н", житлових корпусів - літ. "Р,С,Ф", котельних - літ. "Щ,Ю", гаражів - літ. "Э,Ь,Ь"; підсобних - літ. "Я,Э5"; спуску у сховище - літ. "Ь1", складів - літ. "Ь1,Э1", акумуляторної - літ. "Я2", туалету - літ. "Я1", складів - літ. "Э2, Э3", трансформаторних - літ. "Э4,Ц3", житлових - літ. "У1,У2,У3,У4,У5", житлових літ. "Ц1,Ц2", трансформатору - ІV, свердловини - І, танцмайданчику - II, резервуару - III, загальною площею 14 449 кв.м., розташованих на земельній ділянці площею 117 698 кв.м.

В решті позову - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: