У х в а л а

27 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:Сеніна Ю.Л., Григор'євої Л.І.,Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Сумської міської ради, фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю «Акумуляторна компанія», ОСОБА_7, треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Ануфрієв

Андрій Олександрович, управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та державних актів на право власності на земельні ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Акумуляторна компанія» про визнання права власності на земельну ділянка,

в с т а н о в и л а:

12 травня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеною заявою про перегляд судових рішень.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Ковпаківського районного суду Сумської області від 20 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 15 січня 2015 року, їй відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та державних актів на право власності на земельні ділянки. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанції на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить прийняти нове судове рішення, яким скасувати ухвалу суду касаційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а також невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, зокрема статті 30 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року, статей 116, 117, 155 Земельного кодексу України та статей 203, 215 Цивільного кодексу України.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить постанови Верховного Суду України від 31 жовтня 2012 року, від 18 вересня 2013 року, від 23 жовтня 2013 року, від 4 червня 2014 року, рішення Верховного Суду України від 14 жовтня 2009 року а також ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 жовтня 2014 року та від 29 жовтня 2014 року.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що позивачка не довела свого права користування земельною ділянкою площею 1,1105 га, а також факт, що укладені правочини порушують її законні права та інтереси.

Проте зміст наданих для порівняння заявниками судових рішень та їх порівняння із судовим рішенням, яке вони просить переглянути, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог, а також щодо невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеним у постановах Верховного Суду України, які додані до заяви, висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Доводи, які викладені в заяві не свідчать про наявність підстав, передбачених пунктом 1,4 статті 355 ЦПК України, для перегляду судових рішень.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до Сумської міської ради, фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю «Акумуляторна компанія», ОСОБА_7, треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Ануфрієв Андрій Олександрович, управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та державних актів на право власності на земельні ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Акумуляторна компанія» про визнання права власності на земельну ділянка за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
Л.І. Григор'єва
Н.П. Лященко