Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/72/15-ц
Провадження № 6/553/5/2015
У Х В А Л А

Іменем України

15.01.2015м. м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава у складі:

головуючого судді: Кононенка С.Д.,

при секретарі: Моторній М.В.,

за участю державного виконавця Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_1, розглянувши подання державного виконавця Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ про примусове входження до житла,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року державний виконавець Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про примусове входження до житла, в якому просить для перевірки майнового стану боржника та опису й арешту майна боржника надати дозвіл державному виконавцю на примусове входження за адресою: АДРЕСА_1 з метою виконання виконавчого листа №2-2893/09, виданого 05.05.2010 Київським районним судом м. Полтави про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сведбанк» в розмірі 51177, 16 доларів США.

В судовому засіданні державний виконавець подання підтримала та просила його задовольнити.

Суд, вислухавши державного виконавця, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Ленінському відділі державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження ВП № 34457068 з примусового виконання виконавчого листа №2-2893/09, виданого 05.05.2010 Київським районним судом м.Полтави, про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сведбанк» в розмірі 51177, 16 доларів США. Боржником добровільно борг не погашається, на вимоги державного виконавця не з»являється.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 значить квартира за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно до ст.376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи , у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Закон України «Про виконавче провадження» передбачає право державного виконавця на звернення до суду із поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи (ч.3 ст.5). Таке подання державного виконавця погоджується з начальником відділу державної виконавчої служби.

Інші особи не мають права порушувати перед судом це питання.

Вказана стаття встановлює особливі правила підсудності. Подання розглядається не судом, який видав виконавчий документ, а судом за місцем знаходження житла чи іншого володіння особи.

Суд розглядає подання державного виконавця негайно за участю лише державного виконавця. Сторони та інші заінтересовані особи не викликаються та не повідомляються про такий розгляд. За результатами розгляду питання про примусове проникнення до житла постановляється ухвала, на яку може бути подано апеляційну скаргу.

З метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем 24.06.2014 року здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_3, та встановлено, що боржниця двері до помешкання відчинила, але допустити до квартири відмовилась, чим порушила право державного виконавця на безперешкодне входження до житла, про що складено відповідний акт державного виконавця в присутності представника стягувача ОСОБА_4

Повторно 16.07.2013 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_4, та з»ясовано, що двері до помешкання зачинено на стукіт ніхто не відчинив про що складено акт державного виконавця та залишено виклик до відділу ДВС на 22.07.2014 року. На вимогу державного виконавця боржниця не з»явилась.

04.08.2014 року державним виконавцем здійснено повторно вихід за адресою: АДРЕСА_4, та встановлено, що двері зачинено на стукіт не відчинив про що складено акт державного виконавця в присутності понятої ОСОБА_5

10.12.2014 року здійснено вихід за адресою знаходження майна боржника, боржник доступ до житла державному виконавцю не надала, про що в присутності представника стягувача ОСОБА_6 складено акт, та залишено виклик до державного виконавця на 12.12.2014 року.

12.12.2014 року боржник за викликом не з»явився, доступу до житла не надав, чим повторно завадив провести виконавчі дії та перешкодив виконати рішення суду.

15.12.2014 року на адресу боржника було направлено зобов»язання про надання доступу до квартири АДРЕСА_5, не заважаючи на отримання вказаного попередження, боржник не виконав вимоги державного виконавця.

Таким чином з матеріалів подання вбачається, що боржник умисно ухиляється від виконання виконавчого документу, перешкоджає виконанню виконавчих дій, на виклики державного виконавця не реагує.

Конституційний Суд України на пленарному засіданні надав офіційне тлумачення положень статті 376 ЦПК України , а саме виходить з того, що Конституція України проголосила Україну правовою державою (стаття 1). Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов»язком держави (частина друга статті 3 Конституції України). Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені , крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64 Основного Закону України).

Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду ( частина перша, друга статті 30 Конституції України).

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканість житла є не тільки конституційно-правовим обов»язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов»язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканість свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень , які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі , громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 39 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

В Україні як правовій державі визнається і діє принцип верховенства права ( стаття 1, частина перша статті 8 Конституції України), який передбачає панування права в суспільстві і вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, завданням якого є , здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України ( частина перша статті 55 Основного Закону України, стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Завданнями цивільного судочинства є справедливий , неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних прав з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 Кодексу).

Звернутися за захистом своїх прав до суду може кожна особа в порядку , встановленому Кодексом; судовий розгляд справи закінчується ухваленням рішення суду, яке є обов»язковим до виконання на всій території України (частина п»ята статті 124 Конституції України, частина перша статті 3, частина третя статті 208 Кодексу).

У частині першій статті 208 ЦПК України зазначається, що судові рішення викладаються у формі ухвали чи рішення . Таким чином, у розділі VI Кодексу «Процесуальні питання, пов»язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» визначено порядок виконання як рішень, так і ухвал суду. Отже механізм забезпечення виконання судових рішень, закріплено у частині першій статті 376 ЦПК України, а саме вирішення судом за поданням державного виконавця питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

У звязку з тим, у відповідності до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Згідно ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом , неупереджено , своєчасно , повно вчиняти виконавчі дії, здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення.

На підставі викладеного, ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 376 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання державного виконавця Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_1 про примусове входження до житла задовольнити.

Надати дозвіл державному виконавцю Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_1 на примусове входження до квартири АДРЕСА_6 для перевірки майнового стану боржника та опису й арешту майна боржника ОСОБА_2 з метою виконання виконавчого листа №2-2893/09, виданого 05.05.2010 Київським районним судом м. Полтави про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сведбанк» в розмірі 51177, 16 доларів США.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі протягом п»яти днів з моменту її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_7