Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 - 6067 / 2011 р. Головуючий у 1 інстанції: Смолка І.О.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2011 року м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

Суддів: Кочеткової І.В.,

Стрелець Л.Г.,

При секретарі: Посник Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2011 року по справі позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2011 року Банк звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Зазначав, що 11.05.2007 року між Банком та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 14.22949, за яким відповідачеві був наданий кредит у сумі 155 000 доларів США на споживчі потреби з кінцевим терміном погашення 12.05.2014 року, зі сплатою 14 відсотків річних. Погашення кредиту та сплата процентів за його користування здійснюється в порядку та строки згідно графіку, який є невід'ємною частиною договору.

Кредитний договір забезпечений порукою ОСОБА_4, яка зобов'язалася відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі таких зобов'язань.

На порушення умов договору позичальник взяті на себе зобов'язання не виконував, належні до сплати щомісячні платежі у відповідності до графіку погашення кредиту не вносив. На адресу відповідачів у січні 2009 року було направлене досудове попередження про дострокове погашення кредитної заборгованості, яке ними не було виконано.

Посилаючись на зазначені обставини, Банк просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором, яка станом на 24 січня 2011 року складала 256 598,22 долари США, що за офіційним курсом НБУ становить 2 038 031,36 грн., із яких 142 974, 29 доларів США або 1 128 425,05 грн. - за тілом кредиту, 66 898,10 доларів США або 531 338, 16 грн. - сума заборгованості за відсотками користування кредитними коштами, 24 295,26 доларів США або 192 965,10 грн. - пеня за неналежне виконання боргових зобов'язань, заборгованість з комісії - 23 330, 57 доларів США або 185 303, 05 грн. Крім того, умовами договору сторони передбачили обов'язок позичальник у випадку порушення строків і порядку повернення кредитних коштів більш ніж на 120 днів і звернення Банку до суду сплатити штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову, що становить 102 151, 57 грн. Вказану суму штрафу Банк також просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2011 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 140 182, 93 грн., 1 820 грн. - компенсації судових витрат.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення ОСОБА_3 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що суд безпідставно стягнув всю суму заборгованості за кредитним договором до закінчення його строку, який мав наступити у травні 2014 року. Оскільки вимоги про розірвання кредитного договору банком не заявлялися, останній не вправі був вимагати дострокового повернення кредиту. Крім того, при нарахуванні пені і штрафу за порушення строків повернення кредиту суд не застосував строки позовної давності, хоча відповідна заява відповідачами була подана суду.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

За змістом ст.ст.1054, 1050 ч.2, 554 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору або закону.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Встановлено, що 11 травня 2007 року між Банком і ОСОБА_3 була укладена кредитна угода №14.11949, в якій сторони узгодили порядок і загальні умови надання Банком позичальнику кредитних коштів окремими частинами ( Траншами кредиту) зі строком повернення не пізніше 12 травня 2014 року (а.с.8-10).

14 травня 2007 року сторони уклали договір про видачу траншу № 1 на суму 155 000 доларів США зі сплатою 14% річних; при порушенні позичальником строків повернення кредиту і сплати відсотків позичальник сплачує банку відсотки за користування траншем у розмірі 32% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (4.3 Договору). 6 березня 2008 року сторони уклали договір про видачу траншу №2 на суму 78 000 доларів США (а.с.11-20).

За умовами договору погашення кредиту та процентів за ним здійснюється позичальником щомісяця у відповідності до графіку, який є невід'ємною частиною договору ( п. 2.2.2; 2.2.3 Договору).

Позичальник сплачує Банку винагороду (комісію) у розмірі 0,055% від суми траншу, яка сплачується щомісячно відповідно до графіку (п.4.6 Кредитної угоди; п.4.6 Договору про видачу траншу №1).

При порушенні позичальником якого-небудь із зобов'язань по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди позичальник сплачує пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ (п.6.1 Договору).

При порушенні Позичальником будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених Угодою, більш ніж на 120 днів, у зв'язку з чим Банк буде змушений звернутися до суду, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову (п.6.6 Договору).

Кредитна угода забезпечена порукою ОСОБА_4, яка зобов'язалась перед банком відповідати за кредитним договором ОСОБА_3 як солідарний боржник (а.с.23).

На порушення умов договору позичальник взяті на себе зобов'язання не виконував, передбачені умовами договору платежі вносив несвоєчасно і не в повному розмірі, на час звернення до суду з позовом прострочення чергового платежу складало понад один рік внаслідок чого станом на 24 січня 2011 року утворилась загальна заборгованість у розмірі 256 598,22 долари США, що за офіційним курсом НБУ становить 2 038 031,36 грн., із яких 142 974, 29 доларів США або 1 128 425,05 грн. - за тілом кредиту, 66 898,10 доларів США або 531 338, 16 грн. - сума заборгованості за відсотками користування кредитними коштами, 24 295,26 доларів США або 192 965,10 грн. - пеня за неналежне виконання боргових зобов'язань, заборгованість з комісії - 23 330, 57 доларів США або 185 303, 05 грн. (а.с.21).

Зазначена сума заборгованості відповідно до вимог ст.ст.1054, 1050 ч.2, 554 ЦК України обґрунтовано стягнута з боржника і поручителя в солідарному порядку на вимогу кредитора.

Розмір заборгованості відповідача підтверджений розрахунками, доданими банком до позовної заяви.

Вказані розрахунки відповідачами не спростовані і не оспорені, в передбаченому законом порядку докази в обґрунтування їх неправильності ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду не надані.

Доводи апелянта про те, що Банк не мав права вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту без пред'явлення вимоги про розірвання кредитного договору, не ґрунтуються на законі.

Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору (ч. 2 ст. 1050 ЦК України) не означає односторонньої відмови від договору, а це є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Це є спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. У подальшому при невиконанні рішення суду у кредитора виникає право стягувати суми, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язальні правовідносини не припинилися. У ст.599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його виконанням проведеним належним чином (тобто не в силу лише ухвалення рішення суду).

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції строків позовної давності при вирішення спору про стягнення пені за порушення грошового зобов'язання безпідставні. Частиною 1 ст.259 ЦК України передбачено збільшення встановленої законом позовної давності за домовленістю сторін. Пунктом 6.8 Кредитного договору сторони погодились на таке збільшення і визначили строк позовної давності, в тому числі по вимогам про стягнення пені і неустойки, в п'ять років (а.с. 10). Нарахування штрафних санкцій за кредитним договором проведено Банком в межах строків, передбачених його умовами.

Разом з тим, вимоги Банку про стягнення з боржника штрафу у розмірі 250 грн.+ 5% від суми позову, що складає 102 151, 57 грн., як це передбачено п.6.6 Договору, не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Тобто пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Заявлені позивачем вимоги про одночасне стягнення з відповідача 192 965, 10 грн. пені, нарахованої у відповідності з п.6.1 Договору , та штрафу у сумі 102 151, 57 грн., нарахованого у відповідності до п.6.6 Договору (5% від ціни позову + 250 грн.) переконливо свідчать про безпідставне намагання застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.549 ЦК пеня і штраф як різновид неустойки обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, можливість нарахування одного виду неустойки на інший виключається.

Таким чином умова кредитного договору про подвійну відповідальність боржника, викладена у п.п. 6 Договору, відповідно до ст.215 ч.2 ЦК України являється нікчемною і не може застосовуватися до боржника і його поручителя.

На вказані вимоги закону суд першої інстанції уваги не звернув і безпідставно стягнув з відповідачів штраф, який нарахований банком на всю суму позову, в тому числі і на пеню.

За таких обставин рішення суду першої інстанції на підставі ст.309 ЦПК України підлягає зміні, стягнута з відповідачів сума боргу підлягає зменшенню на 102 151 грн. 57 коп. - суму штрафу з вищевикладених підстав.

Керуючись ст.ст.307, 309,313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2011 року в цій справі змінити. Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованість за кредитною угодою №14.11949 від 11 травня 2007 року, яка станом на 24 січня 2011 року складала 256 598,22 долари США, що за офіційним курсом НБУ становить 2 038 031,36 грн., із яких 142 974, 29 доларів США або 1 128 425,05 грн. - за тілом кредиту, 66 898,10 доларів США або 531 338, 16 грн. - сума заборгованості за відсотками користування кредитними коштами, 24 295,26 доларів США або 192 965,10 грн. - пеня за неналежне виконання боргових зобов'язань, заборгованість з комісії - 23 330, 57 доларів США або 185 303, 05 грн.

У стягненні з відповідачів штрафу у розмірі 102 151 грн.57 коп. відмовити.

В інші й частині рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: