АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3002/14-ц Номер провадження 22-ц/786/114/15Головуючий у 1-й інстанції Кононенко С. Д. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.,

Суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

при секретарі - Філоненко О.В.

за участю: відповідача ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11 листопада 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення індексації аліментів, неустойки (пені) та збільшення розміру аліментів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся з вказаним позовом до ОСОБА_2, в якому, посилаючись на те, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25.06.2013 року з нього було стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_5 у розмірі 2000,00 гривень, однак, у зв»язку з економічною кризою та погіршенням за останній час стану його здоров»я він не в змозі сплачувати аліменти в зазначеному розмірі.

У зв»язку з цим просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів з 2000,00 гривень до 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_3, в якому, посилаючись на зростання доходу відповідача за 2013-й рік, наявність заборгованості по сплаті аліментів, погіршення стану її здоров»я, зростання цін на споживчі товари та послуги, зростання інфляції прохала стягнути з ОСОБА_3 на її користь індексацію аліментів, стягнутих рішенням суду від 25.06.2013 року за період із квітня 2013 року по серпень 2014 року у розмірі 774,16грн.; неустойку (пеню) у розмірі 23115,30грн.; збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., аліменти у розмірі 2800,00грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення донькою повноліття.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 11.11.2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задоволено у повному обсязі.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5 на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25.06.2013 року з з 2000,00 гривень до 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення індексації аліментів, неустойки (пені) та збільшення розміру аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 індексацію аліментів, стягнутих на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25.06.2013 року за період із квітня 2013 року по серпень 2014 року у розмірі 774,16грн. та неустойку (пеню) у розмірі 2000,00грн.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

З цим рішенням не погодилася відповідач, яка в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення змінити та відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, а зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в частині стягнення неустойки (пені) та збільшення розміру аліментів задовольнити у повному обсязі, в частині стягнення індексації аліментів по зустрічному позову рішення місцевого суду залишити без змін.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що висновки суду щодо наявності у позивача стабільного доходу, що стало підставою для задоволення первісного позову та стягнення аліментів у частці від заробітку, є необґрунтованими, оскільки рішенням суду від 25.06.2013 року встановлено, що ОСОБА_3 є підприємцем та має нестабільний, мінливий дохід, а тому суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; оскільки обставини, які були підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не змінилися, підстави для зміни способу присудження аліментів відсутні.

Зазначає, що висновок суду щодо зменшення розміру доходів ОСОБА_3 та наявності так званих витрат є неправильним, оскільки розмір його доходу за 2013 рік згідно податкової декларації вдвічі більший, ніж у 2012 році; невірно також встановлено обставини щодо наявності на утриманні у ОСОБА_3 його матері, ОСОБА_6, а позивачем не доведено наявність обставин, з якими закон пов»язує наявність обов»язку повнолітніх дітей по утриманню батьків; висновок суду щодо необхідності зменшення розміру аліментів у зв»язку з погіршенням стану здоров»я платника аліментів є неповним та необґрунтованим, оскільки це не підтверджено належними доказами.

Вказує, що висновок суду про зменшення суми неустойки та стягнення її у розмірі 2000,00грн. є безпідставним, оскільки місцевим судом не було з'ясовано розмір несплачених аліментів за кожним із періодичних платежів та не обчислено розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення позивачем свого обов'язку щодо їх сплати.

Вважає необґрунтованим рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову про збільшення розміру аліментів, оскільки суд не взяв до уваги та не надав оцінки наданим нею доказам щодо погіршення стану здоров»я, значного зростання цін на споживчі товари та послуги, необхідність збільшення щомісячних витрат на утримання дитини, збільшення розміру доходів відповідача (позивача).

У судовому засіданні відповідач доводи апеляційної скарги підтримала та прохала її задовольнити.

Позивач та його представник апеляційну скаргу не визнали та прохали її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не в повній мірі.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Як установлено рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 червня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яке набрало законної сили 01.08.2013 року, з 07.06.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20.07.2012 року.

Від шлюбу мають дочку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із матір»ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу дочці не надає. Дитина обстежувалася у лікарів, перебуває під їх наглядом за відповідними діагнозами, потребує лікування; відвідує НВК №3 та гурток хореографії на платній основі, що також вбачається з матеріалів даної справи (а.с.175).

ОСОБА_3 є лікарем-стоматологом, займається медичною практикою, надає в оренду приміщення для лікарської практики, є працездатним, інших неповнолітніх дітей не має, перебуває на обліку як платник податків, протягом 2011-2012 р.р. здійснював підприємницьку діяльність по спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності. Сума доходу за 2011 рік склала 172985,00 грн., а за 2012рік - 63229,00 грн.

Указаним рішенням позов ОСОБА_2 задоволено та стягнуто щомісячно із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Свічкаревське, Кобеляцького району, Полтавської області, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Полтави, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., починаючи стягнення з 11 квітня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання стягнення судових витрат.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання (а.с.4-6).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі вказаного рішення Октябрським районним судом м. Полтави 05.07.2013 року був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2000,00 грн. аліментів щомісячно на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За заявою ОСОБА_2 від 11.07.2013р. державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Горбань М.О. 11.07.2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2/554/2376/203, виданого Октябрським районним судом м. Полтави 05.07.2013р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2000,00 грн. аліментів щомісячно на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно квитанції №2636 від 13.08.2013р. ПА УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_3 сплачено 2000,00 грн. аліментів.

Постановою державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ від 09.09.2013р. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/554/2376/203, виданого Октябрським районним судом м. Полтави 05.07.2013р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2000,00 грн. аліментів щомісячно на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, з тих підстав, що виконавчий лист не набрав законної сили, а рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, яке підлягало негайному виконанню, виконано на підставі квитанції №2636 від 13.08.2013р. ПА УДППЗ «Укрпошта» в сумі 2000,00 грн. (а.с.229-238).

Після набрання 01.08.2013 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25.06.2013 року законної сили, судом 19.12.2013 року був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. починаючи стягнення з 11.04.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.156).

Установлено, що в Октябрському ВДВС Полтавського МУЮ знаходиться на виконанні виконавче провадження №1463/10 по виконанню вказаного виконавчого листа № 554/4558/13-ц від 19.12.2013 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 2000,00 грн. щомісячно (а.с.126).

На підставі поданої 20.12.2013 року ОСОБА_2 заяви постановою державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Горбань М.О. № 41310954 відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 554/4558/13-ц від 19.12.2013 р., про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно (а.с.128,129).

У справі наявні копії квитанцій та розписок ОСОБА_2, з яких вбачається, що у період 2013-2014 р.р. ОСОБА_3 сплачував ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у різних розмірах (т.1, а.с.127, 139-152).

16.09.2014 року ОСОБА_2 звернулася до державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ щодо проведення індексації аліментів, на що отримала відмову (т.1, а.с.153-154).

За інформацією Головного управління статистики у Полтавській області від 19.09.2014 р. №11-33/321, індекс споживчих цін по Україні, розрахований на основі вибіркового обстеження цін за період з квітня 2013 року по серпень 2014 року становив 113,4%.

За довідкою ГУ статистики у Полтавській області від 15.09.29014р. №11-22/312, індекс споживчих цін у серпні 2014 року по Полтавській області становив 101,0 % (т.1, а.с.79, 81-84).

З матеріалів справи також вбачається, що дитина сторін ОСОБА_5 з вересня 2014 року відвідує заняття у школі з вивчення англійської мови та у танцювальному клубі «Діамант» (т.1, а.с.177,178).

ОСОБА_3 з 10.03.2000 року зареєстрований як фізична особа-підприємець та з 01.01.2012 року перебуває на спрощеній системі оподаткування (т.1, а.с.114,115).

За податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2013 рік, загальна сума доходу ОСОБА_3 за звітний (податковий) період складає 148559,00 грн. (т.1, а.с.44-45).

Відповідно до наданих ОСОБА_3 документів бухгалтерської звітності обсяг отриманої виручки за 7 місяців 2014 року становить 42719,00 грн. Розмір витрат, які він поніс для отримання даної виручки, становить 13208,00 грн. (т.1, а.с.13-18, 20-27; т.2, а.с.1-74).

Згідно лікарської довідки за №724 без дати, ксерокопій медичної картки амбулаторного хворого, результатів медичних обстежень та досліджень, ОСОБА_3 має ряд захворювань (т.1, а.с.19, 87-107; т.2, а.с.87-91).

У відповідності до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25.11.1997 року ОСОБА_6 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_3, а, згідно довідки Марківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області від 01.10.2014 року №02-30/429 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрована в с. Свічкареве, Кобеляцького району Полтавської області одиноко (т.1, а.с.110).

Також, ОСОБА_3 несе зобов'язання по Кредитному договору № Р27.178.72282 від 16.07.2013р., укладеному з ПАТ «Ідея Банк» на строк до 16.07.2015 року (т.1, а.с.111-114).

Як убачається з довідки комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Полтави», ОСОБА_2 страждає на ряд захворювань та їй встановлено певні діагнози (т.1, а.с.175).

У справі також наявні копії медичної документації щодо медичних досліджень та обстежень, проведених ОСОБА_2 лікувальними закладами у 2014 році (т.1, а.с.207-226).

Згідно довідок-розрахунків державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Явір Ю.О. від 24.09.14р. №52368 та від 27.10.2014р. №59650, заборгованість по аліментам за ОСОБА_3 рахується з 11.04.2013 року та станом на 01.10.2014р. становить 5266,66грн., а на 01.11.2014 р. - 1966,66 грн. відповідно.

При цьому, нараховано державним виконавцем з квітня 2013р. по жовтень 2014р. включно усього 37266,66 грн. аліментів на утримання дитини, сплачено ОСОБА_3 - 35300,00 грн., борг становить 1966,66 грн. (т.1, а.с.80,155).

Задовольняючи у повному обсязі позов ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, що стягнуті з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 з 2000,00 грн. до 1/4 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів до 2800,00 грн. щомісячно, місцевий суд виходив з того, що розмір доходів ОСОБА_3 є стабільним, обсяг отриманої виручки за 7 місяців 2014 року становить 42719,00 грн., розмір витрат, які він поніс для отримання даної виручки становить 13208,00 грн., а тому його середньомісячний дохід становить 4215,00 грн., а також із того, що, згідно наданої медичної документації, ОСОБА_3 має цілий ряд захворювань, які підлягають лікуванню, та на його утриманні перебуває його мати ОСОБА_6

З таким висновком місцевого суду не можна погодитися, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них (ч.1 ст.192 СК України), що також узгоджується з роз'ясненнями, викладеними у п.23 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Як зазначено вище, ОСОБА_3 з 10.03.2000 року зареєстрований як фізична особа-підприємець та з 01.01.2012 року перебуває на спрощеній системі оподаткування.

Рішенням суду від 25.06.2013р. установлено, що за 2011-2012 р.р. ОСОБА_3 здійснював підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності. Згідно поданих ним декларацій за 2011 рік сума доходу ОСОБА_3 складає 172985 грн., за 2012 рік - 63229,00 грн.

За податковою декларацією за 2013 рік загальна сума доходу позивача за звітний період становить 148559,00 грн. (т.1, а.с.44-45).

За наявними у справі документами бухгалтерської звітності обсяг отриманої ОСОБА_3 виручки за 7 місяців 2014 року становить 42719,00 грн. (т.1, а.с.20-27).

Відповідно до ст.184 СК у випадках, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частку доходу одержує в натурі чи за наявності інших обставин, у зв'язку з якими складно чи неможливо визначити фактичний дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналіз та оцінка доказів по справі дають підстави для висновку про те, що після стягнення рішенням суду від 25.06.2013р. аліментів на утримання дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 у твердій грошовій сумі, ні матеріальний, ні сімейний стан позивача ОСОБА_3 не змінився.

При цьому, колегія суддів зважає на те, що особливістю підприємницької діяльності є нестабільність та мінливість доходу, у зв'язку з чим посилання ОСОБА_3 у своєму позові на зниження отримуваного доходу у 2013-2014 р.р. у порівнянні з минулими роками не є підставою для зменшення розміру аліментів, що стягнуті з нього рішенням суду від 25.06.2013р. на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 у твердій грошовій сумі 2000,00 грн. щомісячно.

Окрім того, ухвалюючи вищевказане рішення, яке залишено без змін апеляційним судом, суд першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України врахував стан здоров»я та матеріальне становище дитини і платника аліментів і, з урахуванням приписів ч.1 ст.184 СК та конкретних обставин справи, зокрема того, що ОСОБА_3 є приватним підприємцем, має нестабільний та мінливий дохід, про що відповідач не заперечував та що підтверджується даними ДПІ м. Полтави, розмір його доходів, вид діяльності, дійшов обґрунтованого висновку про можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі 2000,00 грн.

Надану ОСОБА_3 лікарську довідку за №724 про те, що він страждає на гіпертонічну хворобу, хронічний гастродуоденіт, гепатит, холецистит, панкреатит, факосклероз обох очей не можна вважати належним доказом, що підтверджує погіршення стану здоров'я з огляду на те, що вказана довідка не містить дати її складення, а тому не дає змоги встановити, чи сталося це погіршення після стягнення аліментів за рішенням суду, чи воно існувало вже на той момент.

Ксерокопії медичної картки, результатів медичних обстежень та досліджень також не доводять той факт, що стан здоров'я ОСОБА_3 погіршився після ухвалення рішення суду від 25.06.2013р. про стягнення з нього аліментів.

Окрім того, частина наданих ОСОБА_3 медичних висновків та досліджень датовані 2010-2012р.р., а тому вказана медична документація була врахована місцевим судом при розгляді справи про стягнення аліментів, рішення по якій ухвалено 25.06.2013 року.

Посилання ОСОБА_3 на те, що на його утриманні перебуває мати ОСОБА_6, 1933 р.н., не заслуговують на увагу з огляду на те, що згідно довідки Марківської сільської ради від 01.10.2014р. № 02-30/429 ОСОБА_6 зареєстрована в с. Свічкареве Кобеляцького району Полтавської області одиноко. Разом із тим з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 проживає та зареєстрований за іншою адресою -у м. Полтава, по АДРЕСА_1 Таким чином, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що мати ОСОБА_3 - ОСОБА_6 перебуває на його утриманні позивачем не надано.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 як на підставу своїх вимог про збільшення розміру аліментів до 2800,00 грн., стягнення індексації аліментів у сумі 774,16 грн. та 23115,30 грн. пені, посилається на погіршення стану її здоров'я та матеріального стану внаслідок підвищення цін на споживчі товари та послуги, що викликано інфляційними процесами в державі. Також, вказує на те, що її витрати збільшилися, оскільки їх з ОСОБА_3 дитина з вересня 2014 року відвідує заняття у школі з вивчення англійської мови та у танцювальному клубі «Діамант».

Як зазначено вище та вбачається з наданої ОСОБА_2 довідки комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Полтави», остання страждає на ряд захворювань та їй встановлено певні діагнози (т.1, а.с.175).

У справі також наявні копії медичних досліджень та обстежень, проведених ОСОБА_2 лікувальними закладами у 2014 році (т.1, а.с.217-226).

Разом із тим, ОСОБА_2 не надано жодних доказів на підтвердження того, що стан її здоров'я погіршився саме після ухвалення рішення від 25.06.2013р. про стягнення аліментів та що вона потребує лікування у зв'язку з цим. Також, надані нею копії квитанції про придбання медичних препаратів (т.1, а.с.179-180, 204-206) не доводять факт їх призначення саме лікувальною установою, саме ОСОБА_2 та у зв'язку з установленими їй діагнозами.

Посилання ОСОБА_2 на збільшення обсягу витрат на їх з ОСОБА_3 дитину ОСОБА_5 внаслідок її відвідування занять у школі з вивчення англійської мови та у танцювальному клубі «Діамант», не є підставою для збільшення розміру стягуваних за рішенням суду від 25.06.2013 року аліментів, з огляду на те, що приписами ст.185 СК України встановлено обов'язок участі батьків у додаткових витратах на дитину, розмір якої визначається в разі спору за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, оцінка та аналіз матеріалів справи дають підстави для висновку про те, що після стягнення рішенням суду від 25.06.2013р. аліментів на утримання дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 у твердій грошовій сумі, матеріальний стан ОСОБА_2 не змінився, доказів щодо зміни її сімейного стану ОСОБА_2 також не надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав як для задоволення позову ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього за рішенням суду від 25.06.2013 р., до 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так і зустрічного позову ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів з 2000,00 грн. до 2800,00 грн.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_2 про стягнення індексації аліментів, місцевий суд виходив із доведеності вимог у цій частині, та, частково задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 2000,00 грн., суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 не вживала жодних заходів щодо зменшення заборгованості зі сплати аліментів, в тому числі шляхом примусового виконання рішення суду органами ДВС, а наведений нею розрахунок пені не відповідає фактичному розміру заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим по справі обставинам, ґрунтується на нормах права і в частині стягнення індексації аліментів відповідачем не оскаржується.

Колегія суддів погоджується з обґрунтуванням, наведеним у мотивувальній частині рішення місцевого суду стосовно стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, як виходячи з того, що, як зазначено у рішенні, заборгованість по сплаті аліментів не становила щомісячно 5266,66грн., оскільки із серпня 2013 року (окрім листопада 2013р. та лютого 2014р.) ОСОБА_3 сплачував аліменти у визначеному судом розмірі (2000,00грн.), а у травні, липні та серпні 2014 року сплатив по 4000,00грн. щомісячно і це підтверджується копіями квитанцій та розписок ОСОБА_2 (т.1, а.с.139-152), інформацією Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ від 23.12.2014р. №71320, наданою на запит апеляційного суду, наведеними вище довідками - розрахунками державного виконавця, згідно яких заборгованість станом на 01.11.2014 року становить 1966,66 грн., так і з урахуванням наступного.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

При розгляді справи в суді першої інстанції фактично було встановлено відповідальність відповідача щодо виникнення заборгованості по сплаті аліментів.

Разом із тим, у відповідності до ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

При цьому, санкція у вигляді стягнення пені спрямована на забезпечення виконання платником аліментів своїх зобов'язань, визначених ст.ст.181, 182 СК України і її розмір має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до стягнення пені, яка перевищує сам розмір заборгованості по аліментам.

Визначивши розмір неустойки, яку належить стягнути з відповідача по зустрічному позову, місцевий суд в повній мірі врахував обставини, які дають підстави для зменшення розміру неустойки, та визначив до стягнення неустойку, сума якої є пропорційною заборгованості по аліментах за оскаржуваний період.

Залишаючи рішення в цій частині без змін колегія суддів враховує також, що ОСОБА_3 сплачував аліменти в залежності від отриманого прибутку, з урахуванням мінливості одержаного доходу, сплачуючи за певні місяці суму більшу, ніж передбачена рішенням суду про стягнення аліментів, що свідчить про його відповідальне ставлення до погашення боргу; не співмірність суми боргу та обрахованої позивачем пені.

Таким чином, суд першої інстанції, задовольняючи первісний позов, неповністю з'ясував обставини, які мають значення для справи, тому висновки суду не можна визнати такими, що відповідають обставинам справи.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення по суті вказаних позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307, п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вправі скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення або неправильного застосування норм матеріального або процесуального права.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3 необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст.303,304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.1,3,4 ч.1 ст.309, ст.ст.314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11 листопада 2014 року в частині задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів у повному обсязі та зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5 на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25.06.2013 року з 2000,00 гривень до 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, - скасувати.

Ухвалити у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, - відмовити.

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 243,60 (двісті сорок три гривні 60коп.) грн. судового збору на користь держави на наступні реквізити: отримувач: УДКСУ у м. Полтаві; ; банк одержувача: ГУДКСУ у Полтавській області; код банку отримувача: 831019; розрахунковий рахунок: 0002; код доходів бюджету: 22030001.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ /підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/ Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області: Т.О. Кривчун