Справа № 639/9664/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Труханович В.В.,

за участю секретаря - Антохіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просила суд визнати за нею право власності на 3/4 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за правом представлення пілся смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що їй на праві власності належить 1/4 частина житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1.

Інші 3/4 частин житлового будинку належать ОСОБА_4, яка є бабусею позивача, та матір'ю її батька.

Позивач вказує, що її батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, після якого вона прийняла спадщину на 1/4 частину житлового будинку.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та після її смерті залишилася спадщина, яка складається з 3/4 частин спірного житлового будинку.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 за правом представлення були: мати позивача - ОСОБА_6, позивач, та її рідна сестра ОСОБА_2, але ніхто зі спадкоємців у встановлений законом строк не звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Заповіту померла також не залишила.

Мати позивача, ОСОБА_6, померла ІНФОРМАЦІЯ_3, спадкоємцями якої є позивач, та її рідна сестра - ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_6 ніхто зі спадкоємців не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, заповіту померла не залишила.

Враховуючи, що на день смерті бабусі позивач проживала разом з померлою, здійснювала догляд за нею, вела спільне з нею господарство, то відповідно фактично прийняла спадщину, а сестра не зверталася до нотаріальної контор з відповідною заявою та не вступила в управління та володіння майном в передбачений законом строк, у зв'язку з чим ОСОБА_1 і звернулась до суду з даним позовом.

27 листопада 2014 року позивач уточнила позовні вимоги, вказавши у якості відповідачів ОСОБА_2 та Харківську міську раду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7, яка діє на підставі угоди від 03.10.2014 року , в судовому засіданні уточнений позов підтримали в повному обсязі, просили суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, та визнала його.

Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про день, час, та місце судового засідання повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, щожитловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано на ім'я: ОСОБА_1 - 1/4 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину, та ОСОБА_4 - 3/4 частин на підставі свідоцтва про право власності, та свідоцтва про право на спадщину. (а.с. 24)

ОСОБА_4, яка є спадкодавцем, померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1. (а.с. 11)

Її чоловік, ОСОБА_9, помер ІНФОРМАЦІЯ_5, після смерті якого ОСОБА_4 успадкувала 1/4 частину спірного житлового будинку, дана обставина вбачається із свідоцтва про право на спадщину. (а.с. 18)

Син спадкодавця, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_6, та його батьком записаний ОСОБА_9, а матір'ю - ОСОБА_4. (а.с. 9)

Позивач у справі, ОСОБА_1, народилась ІНФОРМАЦІЯ_7, батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_6. (а.с. 8)

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 двічі змінювала прізвище, а саме 09.12.1977 року у зв'язку з укладанням шлюбу зі ОСОБА_11 прізвище було змінено на «ОСОБА_1», та 12.03.1988 року у зв'язку з укладанням шлюбу з ОСОБА_12 прізвище було змінено на «ОСОБА_1». (а.с. 10, 20, 21)

Отже, позивач ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_4.

Батько позивача, який також є сином спадкодавця, ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_8 згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_8. (а.с. 12)

Мати позивача, ОСОБА_6, померла ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 21.02.2001 року. (а.с. 14)

Судом також встановлено, що відповідач у справі, ОСОБА_2, є рідною сестрою ОСОБА_1. (а.с. 13, 69)

Після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина, яка складається з 3/4 частин спірного житлового будинку, спадкоємцями якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Як вказує позивач у справі, ніхто зі спадкоємців у встановлений законом строк не звертався до державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, заповіту померла також не залишила.

Згідно відповідей П'ятої Харківської державної нотаріальної контори від 14.11.2014 року та Харківського обласного державного нотаріального архіву від 10.12.2014 року, за період з 1989 року по теперішній час заяви про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 не подавалися, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. (а.с. 49-51, 81)

ОСОБА_1 вказувала, що вона є онукою ОСОБА_4 та спадкоємцем за правом представлення після її смерті, оскільки її батько ОСОБА_5, син спадкодавця, помер ще до відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом..

Стаття 525 ЦК Української РСР вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР раїни, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Отже, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є онуками ОСОБА_4, а тому мають право успадкувати ту частку яка б належала їх батьку ОСОБА_5, як сину спадкодавця, тобто 3/4 частин спірного житлового будинку.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що вона на момент смерті ОСОБА_4 проживала разом з померлою, здійснювала догляд за нею, вела спільне з нею господарство, та після смерті ОСОБА_4 фактично вступила в управління спадковим майном, а тому ОСОБА_1 вважає себе такою, що фактично прийняла спадщину. Також позивач пояснила, що відповідач ОСОБА_2 не вступила в управління та володіння спірним майном, а тому не є такою, що фактично прийняла спадщину.

Дані обставини були встановлені в судовому засіданні та підтверджуються будинковою книгою. (а.с. 25-26)

Згідно ст. 526 ЦК Української РСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Статтею 549 ЦК Української РСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Отже, відповідно до вказаних положень законодавства позивач ОСОБА_1 вважається такою, що фактично прийняла спадщину після померлої ОСОБА_4, успадкувавши частку майна яка належала б при спадкоємстві за законом її померлому родителю, тобто ОСОБА_5

Що стосується іншого спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_4, яка є відповідачем у справі ОСОБА_2, то вона, відповідно до положень ст. 553 ЦК Української РСР, вважається такою, що відмовилася від прийняття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст. 553 ЦК Української РСР, вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Крім того, відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти позовних вимог ОСОБА_1

Відтак, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що ОСОБА_1 має право на спадкування 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4, та фактично прийняла спадщину, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 209-210, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 524, 525, 526, 529, 549, 553 Цивільного кодексу Української РСР, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В.В. Труханович