Справа № 744/1028/15-ц
Провадження по справі № 2/744/202/2015
09 листопада 2015 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді Смаги С. В.,
при секретарі Фільчаговій Г. В.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_2 у позові зазначив про те, що 23 липня 2013 року між ним, ОСОБА_2, та ОСОБА_3 було укладено договір позики. На підтвердження укладення договору відповідачем було видано розписку в отриманні коштів (додається). Відповідно до умов договору від 23 липня 2013 року ним було передано відповідачеві кошти у сумі 8000 (вісім тисяч ) гривень, яким було визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, а саме 1000 (одна тисяча) доларів США. Крім того, до умов договору відповідач повинен був сплачувати йому, ОСОБА_2., проценти за користування грошовими коштами у розмірі 3 % від загальної суми отриманих коштів на місяць. Згідно з умовами договору позики, борг відповідач повинен був повернути до 01 жовтня 2014 року. До цього часу відповідачем кошти не повернуті і він ухиляється від виконання зобов'язань.
За правилами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Положеннями ст. 1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 цієї статі визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач умов договору позики від 23 липня 2013 року не виконує.
У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, доручив представляти свої інтереси адвокату ОСОБА_1
Представник позивача, ОСОБА_1 у судовому засіданні повністю підтримав позов позивача та пояснив, що позов, на його думку, підлягає задоволенню за обставин, викладених позивачем у позовній заяві, проти заочного вирішення справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки не повідомив, хоча був повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення про виклик через газету "Урядовий кур'єр" від 28 жовтня 2015 року за № 200 (5575), тому суд вважає за необхідне розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин.
У справі встановлено, що 23 липня 2013 року між позивачем, ОСОБА_2, та відповідачем ОСОБА_3, було укладено договір позики На підтвердження укладення договору відповідачем було видано розписку в отриманні коштів (копія на а. с. 5). Відповідно до умов договору від 23 липня 2013 року позивачем було передано відповідачеві кошти у сумі 8000 (вісім тисяч) гривень, також договором було визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, а саме 1000 (одна тисяча) доларів США. Крім того, за умов договору відповідач повинен був сплачувати позивачу ОСОБА_2. проценти за користування грошовими коштами у розмірі 3 % від загальної суми отриманих коштів на місяць. Згідно з умовами договору позики, борг відповідач повинен був повернути до 01 жовтня 2014 року. До цього часу відповідачем кошти не повернуті і він ухиляється від виконання зобов'язань.
За правилами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом.
Положеннями ст.1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 цієї статі визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач умов договору позики від 23 липня 2013 року не виконує.
Станом на 23 вересня 2015 року офіційний курс долару США становить: за 1.0 долар США 21,74 грн.
Крім того, суд вважає за необхідне згідно вимог ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стягнути з відповідача на користь позивача сплачені позивачем грошові кошти на оплату судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок, що підтверджується квитанцією №0.0.439150425.1 від 29 вересня 2015 року (а. с. 1), а також витрати позивача, пов'язані з публікацією в пресі (газеті «Урядовий кур'єр») оголошення про виклик відповідача, у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 00 копійок, що підтверджується квитанцією № 97 від 22 жовтня 2015 року (а. с. 24).
Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) кошти, витрачені при подачі позову на оплату судового збору, у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) оплачені кошти за оголошення про виклик до суду відповідача в газеті «Урядовий кур'єр» у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 00 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Особи, які брали участь у справі (крім відповідача), можуть оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення заочного рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі (крім відповідача), але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення заочного рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Семенівським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана ним до Семенівського районного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення Семенівським районним судом Чернігівської області без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в десятиденний строк з дати постановлення Семенівським районним судом Чернігівської області ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, шляхом подачі через Семенівський районний суд Чернігівської області до Апеляційного суду Чернігівської області апеляційної скарги.
Суддя: С. В. Смага