Справа № 274/1771/15-ц
Провадження № 2/0274/1029/15
РІШЕННЯ

Іменем України

27.05.2015 м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю.,

за участю секретаря Соломянюк Л.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Мельничука Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Бердичівської міської ради про визнання права власності на будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2015 року ОСОБА_3 пред'явила в суді позов до Бердичівської міської ради у якому просять визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після чоловіка, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. У зв'язку з відсутністю у правовстановлюючих документів на будинок, нотаріус відмовив їй в оформленні права на спадщину. Будинок її чоловіком було збудовано у 1991 року на земельній ділянці, переданій відповідно до нотаріально посвідченого договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для забудови житлового будинку. Зазначена нерухомість не відноситься до самочинно збудованих. Будинок збудовано у 1991 році, та на той час не передбачалось необхідності введення його в експлуатацію, а право власності у особи виникало з моменту створення речі, а не з моменту реєстрації.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала з підстав вказаних у позові.

Представник відповідача Мельничук Д.О. позов не визнав у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на будинок за померлим. Також будинок не введено в експлуатацію. Крім того, площа будинку не відповідає тій, що вказана у рішенні виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 15.11.1982 „Про надання земельної ділянки у безстрокове користування для індивідуального житлового будівництва" та договорі про безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва жилого будинку.

Судом встановлені наступні факти на відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер чоловік позивачки ОСОБА_4 ( а.с. 9, 10). Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. З матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 вбачається, що позивачка спадщину прийняла, подавши відповідну заяву, інші спадкоємці відсутні ( а.с. 16, 26, 38-41).

Постановою державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори від 10 квітня 2015 року № 894/ 02-31 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 через відсутність правовстановлюючого документа на будинок (а.с. 12).

З довідки Бердичівського МБТІ від 17.03.2015 та витягу з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно від 27.05.2015 вбачається, що правовстановлюючі документи на вищевказаний будинок не оформлені, право власності не зареєстровано (а.с. 13).

Поряд з тим, відповідно до рішення виконкому Бердичівської міської ради № 562 від 15.11.1982 ОСОБА_4 надано у безстрокове користування земельну ділянку, площею 600 кв. м по АДРЕСА_1 для будівництва індивідуального житлового будинку ( а.с. 21).

Згідно нотаріально посвідченого договору від 01.12.1989 про надання у безстрокове користування земельної ділянки ОСОБА_4 передано земельну ділянку площею 600 кв. м по АДРЕСА_1 для будівництва індивідуального житлового будинку (а.с. 23-26).

13.12.1989 ОСОБА_4 було надано дозвіл на будівництво житлового будинку на вказаній земельній ділянці ( а.с. 46).

З технічного паспорта на будинковолодіння вбачається, що житловий будинок „А-1" та господарські споруди: гараж-літня кухня Б-1 та літня кухня В-1 збудовані в 1991 році, інвентаризаційна вартість будинковолодіння складає 75 407 гривень (а.с. 14-20).

Згідно матеріалів інвентаризаційної справи спірне домоволодіння, із зазначенням його складових частин, розмірів загальної та житлової площі було обліковане в бюро технічної інвентаризації 12 квітня 1991 року за ОСОБА_4, з внесенням змін у 2003 році.

Будинок газифікований, має часткові зручності ( а.с. 47).

Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам статей 1216,1223, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На час завершення будівництва ОСОБА_4 житлового будинку державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Як роз'яснено у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки позивачка позбавлена можливості в нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, а в судовому засіданні встановлено, що будинок АДРЕСА_1 побудовано у 1991 році, проінвентаризовано в органах БТІ за спадкодавцем, будинок не є самочинною будовою, інших спадкоємців, крім позивачки, немає, - суд доходить висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачкою права власності на спадкове майно.

Керуючись статтями 10,11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.Ю. Хуторна