Справа № 200/8958/14-ц
Провадження № 2/200/2721/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Арбітражного керуючого Відкритого акціонерного товариства "Полтаваелектро" Телешун Юрія Володимировича, третя особа - ОСОБА_3, про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого, з урахуванням уточнень, посилається на те, що він з 1961 року і до теперішнього час у проживає у двоквартирному будинку під АДРЕСА_1. Вказаний будинок був побудований Дніпропетровською конторою тресту "Укрсільелетробуд" до 1961 року для проживання своїх співробітників та членів їх сімей: його батька ОСОБА_4, який згідно ордеру від того ж року зайняв квартиру №2, та ОСОБА_5, який згідно виданого йому ордера зайняв квартиру №1. У 1961 році цей будинок був під номером 31, але рішенням виконкому Жовтневої районної ради від 27.03.1968 року домоволодінню було присвоєно адресу АДРЕСА_1. Згідно наказу Міністра енергетики та електрофікації УРСР від 22.07.1963 року за №138 трест "Укрсільелетробуд" ліквідовано та створено на його базі три міжобласних спеціалізованих будівельно-монтажних трести: Київський, Львівський та Полтавський, до складу якого - тресту "Полтавасільелектромережбуд" увійшло Дніпропетровське будівельно-монтажне управління. У відповідності до наказу тресту "Полтавасільелектромережбуд" від 12.05.1965 року за №55 на базі Дніпропетровського будівельно-монтажного управління організовано "Дніпропетровську механізовану колону №24 треста " "Полтавасільелектромонтажбуд". Позивач вказує на те, що на вказаних підприємствах працював його батько електромонтером до моменту виходу на пенсію, весь цей час їх сім"я займала видану ним квартиру №2, а також користувалася побудованими силами тресту сараєм літ.Ж, сплачувала всі комунальні послуги.

Позивач посилається також на те? що за наслідками проведеної у 1984 році технічної інвентаризації вказаного будинку йому та третій особі у справі було видано технічний паспорт, дані якого фактично перенесені до виготовленого 27.11.2013 року ФОП Махновський технічного паспорту, і займана його сім"єю квартира під №2 після перебудови змінила свою нумерацію на квартиру №1, а займана сім"єю ОСОБА_5 квартира №1 змінила свою нумерацію на квартиру №2, що також підтверджується Актом ідеальних часток від 27.11.2013 року. У 1992 році трест "Полтавасільелектромережбуд" перетворено у орендоване підприємство "Полтавасільелектромережбуд" і у 1993 році на базі вказаного підприємства створено ВАТ "Полтаваелектро". Позивач зазначає, що на протязі більше 10 років він звертався як до самого підприємства відповідача так і до Дніпропетровської міської ради та її структурних одиниць з метою приватизації займаної ним квартири та господарських споруд, однак це питання не було вирішено через те, що на баланс Дніпропетровської міської ради цей будинок відповідачем не передавався, а сам відповідач, маючи на балансі вказаний будинок, до свого статутного фонду не передавав.

Рішенням Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради від 16.02.2007 року признано введеним до експлуатації перепланований індивідуальний одноповерховий двоквартирний житловий будинок літ. "А-1" з прибудовами літ. "а", площею 22,6 кв.м., літ. "аІ", площею 5,1 кв.м., літ. "аІІ", площею 2,34 кв.м. (ганок), літ. "аІІІ", площею 5,3 кв.м., літ. літ. "аY", площею 3,8 кв.м., та господарські будівлі: гараж літ. "Б", сараї літ. "В", "Е", "Г", "Ж" у домоволодінні АДРЕСА_1, а також визнано вказаний житловий будинок двоквартирним з житловою площею 57,1 кв.м. та загальною площею 93,2 кв.м. Крім того, вказаним рішенням відповідача було зобов"язано звернутися до КП "ДМБТІ" для оформлення та реєстрації свідоцтва про право власності та реєстрації змін в облікові дані технічного паспорту на вказане домоволодіння, однак відповідачем вказані вимоги до цього часу не були виконані, чим порушені його права на приватизацію займаного ним житла.

Постановою Господарського суду Полтавської області від 16.02.2012 року ВАТ "Полтаваелектро" визнано банкрутом та призначено арбітражним керуючим Телешун Ю.В. З наданої позивачу відповіді Фондом державного майна по Полтавській області від 18.04.2012 року за № 18-03/2089 вбачається, що на балансі ВАТ "Полтаваелектро" обліковується одноповерховий двоквартирний будинок під №15 на вул.Абхазький в м.Дніпропетровську, який не увійшов до його статутного капіталу, при цьому акт приймання-передання вказаного будинку від відповідача до Дніпропетровської міської ради не вкладався, а так само Дніпропетровською міською радою рішення про передачу у комунальну власність вказаного будинку не приймалось.

Позивач посилається на те, що він разом з членами своєї сім"ї більше 30 років постійно проживає у частині вказаного будинку - квартири №1, користується зазначеним нерухомим майном, за власні кошти утримує будинок та здійснює поточний ремонт, іншого житла не має, що визнається його сусідом ОСОБА_3, з яким як з співвласником домоволодіння укладено акт визначення індивідуальних часток, згідно якого займані ним житлові та інші приміщення та споруди складають 27/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1. Таким чином, він безперервно володіє квартирою АДРЕСА_2, тому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на 27/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, а саме на квартиру №1 (літ.А-1), загальною площею 42,2 кв.м., яка складається з приміщень: з двох кімнат , житловою площею 24,00 кв.м., у тому числі: житлова кімната (5), площею 13,0 кв.м., житлова кімната (6), площею 11,0 кв.м., а також нежитлових приміщень - тамбуру (1), площею 3,8 кв.м., кухні (2), площею 5,3 кв.м., коридору (3), площею 3,8 кв.м., санвузлу (4), площею 5,3 кв.м.; ганок (літ."аІ"), площею 0,6 кв.м., сарай (літ.Ж), площею 8,8 кв.м., споруди №1 (огорожа), №2 (хвіртка), №3 (цоколь), №1 (мощення).

В судове засідання позивач не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якому позовні вимоги визнав.

В судове засідання третя особа не з"явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Дослідивши докази у цивільній справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач з 1961 року і до теперішнього часу з сім"єю проживає у двоквартирному будинку під АДРЕСА_1, який був побудований Дніпропетровською конторою тресту "Укрсільелетробуд" до 1961 року для проживання своїх співробітників та членів їх сімей: батька позивача ОСОБА_4, який згідно ордеру від того ж року зайняв квартиру №2, та ОСОБА_5, який згідно виданого йому ордера зайняв квартиру №1.

У 1961 році вказаний будинок був під номером 31, але рішенням виконкому Жовтневої районної ради від 27.03.1968 року домоволодінню було присвоєно адресу АДРЕСА_1.

Згідно наказу Міністра енергетики та електрофікації УРСР від 22.07.1963 року за №138 трест "Укрсільелетробуд" ліквідовано та створено на його базі три міжобласних спеціалізованих будівельно-монтажних трести: Київський, Львівський та Полтавський, до складу якого, а саме до тресту "Полтавасільелектромережбуд" увійшло Дніпропетровське будівельно-монтажне управління. У відповідності до наказу тресту "Полтавасільелектромережбуд" від 12.05.1965 року за №55 на базі Дніпропетровського будівельно-монтажного управління організовано "Дніпропетровську механізовану колону №24 треста " "Полтавасільелектромонтажбуд". На вказаних підприємствах працював батько позивача електромонтером до моменту виходу на пенсію, весь цей час їх сім"я займала видану квартиру №2, а також користувалася побудованими силами тресту сараєм літ.Ж, сплачувала всі комунальні послуги.

За наслідками проведеної у 1984 році технічної інвентаризації вказаного будинку позивачу та ОСОБА_3 було видано технічний паспорт, дані якого фактично перенесені до виготовленого 27.11.2013 року ФОП Махновський технічного паспорту, і займана сім"єю позивача квартира під №2 після перебудови змінила свою нумерацію на квартиру №1, а займана сім"єю ОСОБА_3 квартира №1 змінила свою нумерацію на квартиру №2, що також підтверджується Актом ідеальних часток від 27.11.2013 року. Відповідно до технічного паспорту у володінні та користуванні позивача перебуває квартира №1 (літ.А-1), загальною площею 42,2 кв.м., житловою площею 24,0 кв.м., яка складається з приміщень: житлової кімнати (прим.5), площею 13,0 кв.м., житлової кімнати (прим.6), площею 11,0 кв.м., тамбуру (прим.1), площею 3,8 кв.м., кухні (прим.2), площею 5,3 кв.м., коридору (прим.3), площею 3,8 кв.м., санвузлу (прим.4), площею 5,3 кв.м.; ганок (літ."аІ"), площею 0,6 кв.м., сарай (літ.Ж), площею 8,8 кв.м., споруди №1 (огорожа), №2 (хвіртка), №3 (цоколь), №1 (мощення), що як встановлено складає 27/100 часток вказаного домоволодіння. .

У 1992 році трест "Полтавасільелектромережбуд" перетворено у орендоване підприємство "Полтавасільелектромережбуд" і у 1993 році на базі вказаного підприємства створено ВАТ "Полтаваелектро".

Позивач на протязі більше 10 років звертався як до самого підприємства відповідача так і до Дніпропетровської міської ради та її структурних одиниць з метою приватизації займаної ним квартири та господарських споруд, однак це питання не було вирішено через те, що на баланс Дніпропетровської міської ради цей будинок відповідачем не передавався, а сам відповідач, маючи на балансі вказаний будинок, до свого статутного фонду не передавав.

Рішенням Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради від 16.02.2007 року визнано введеним до експлуатації перепланований індивідуальний одноповерховий двоквартирний житловий будинок літ. "А-1" з прибудовами літ. "а", площею 22,6 кв.м., літ. "аІ", площею 5,1 кв.м., літ. "аІІ", площею 2,34 кв.м. (ганок), літ. "аІІІ", площею 5,3 кв.м., літ. літ. "аY", площею 3,8 кв.м., та господарськими будівлями: гаражем літ. "Б", сараєм літ. "В", "Е", "Г", "Ж" у домоволодінні АДРЕСА_1, а також визнано вказаний житловий будинок двоквартирним з житловою площею 57,1 кв.м. та загальною площею 93,2 кв.м. Крім того, вказаним рішенням відповідача було зобов"язано звернутися до КП "ДМБТІ" для оформлення та реєстрації свідоцтва про право власності та реєстрації змін в облікові дані технічного паспорту на вказане домоволодіння, однак вказані вимоги до цього часу не були виконані.

Постановою Господарського суду Полтавської області від 16.02.2012 року ВАТ "Полтаваелектро" визнано банкрутом та призначено арбітражним керуючим Телешун Ю.В.

Відповідно до відповіді Фонду державного майна по Полтавській області від 18.04.2012 року за № 18-03/2089, на балансі ВАТ "Полтаваелектро" обліковується одноповерховий двоквартирний будинок під №15 на вул.Абхазький в м.Дніпропетровську, який не увійшов до його статутного капіталу, при цьому акт приймання-передання вказаного будинку від відповідача до Дніпропетровської міської ради не вкладався, а так само Дніпропетровською міською радою рішення про передачу у комунальну власність вказаного будинку не приймалось.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.04.2014 року задоволено позов ОСОБА_3 та визнано за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з приміщень: 2-1- кухня, площею 5,1 кв.м., 2-2 - коридор, площею 1,6 кв.м., 2-3 - коридор, площею 4,3 кв.м., 2-4 - житлова кімната, площею 6,4 кв.м., 2-5 - ванна, площею 3,1 кв.м., 2-6 - житлова кімната, площею 16,5 кв.м., 2-7 - житлова кімната, площею 10,2 кв.м., 2-8 - кухня, площею 3,8 кв.м, у житловому будинку літ. А-1 кв.2, загальною площею 51,0 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м., в порядку набувальної давності. Вказане рішення суду вступило в законну силу і ним встановлена правомірність набуття права власності ОСОБА_3 на вказану квартиру за обставин? аналогічних ОСОБА_1

У відповідності до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до ч.1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п»яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Тобто, зазначена норма закону визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністью, тобто особи, що мають право на придбання права власності на майно за набувальною давністю, мають бути незаконними добросовісними володільцями цього майна протягом встановленого законом строку. Володіння має бути добросовісним, тобто якщо володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю і при цьому він повинен володіти річчю безперервно та відкрито.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Зважаючи на те, що в судовому засіданні встановлено, що позивач добросовісно володіє зазначеним нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним більше десяти років, незаконність набуття нею права власності на це майно не встановлена судом, іншого житла не має, за власні кошти утримує будинок та споруди, що знаходяться у його володінні, здійснює їх поточний ремонт, сплачує комунальні платежі, тому його позовні вимоги підлягають задоволенню. Будь-яких доказів в спростування позовних вимог позивача відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст.88 ЦПК України витрати по справі віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11,15,37,60,214,215,224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на частину будинку в порядку набувальної давності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку набувальної давності на 27/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, а саме: на квартиру №1 (літ.А-1), загальною площею 42,2 кв.м., житловою площею 24,0 кв.м., яка складається з приміщень: житлової кімнати (прим.5), площею 13,0 кв.м., житлової кімнати (прим.6), площею 11,0 кв.м., тамбуру (прим.1), площею 3,8 кв.м., кухні (прим.2), площею 5,3 кв.м., коридору (прим.3), площею 3,8 кв.м., санвузлу (прим.4), площею 5,3 кв.м.; ганок (літ."аІ"), площею 0,6 кв.м., сарай (літ.Ж), площею 8,8 кв.м., споруди №1 (огорожа), №2 (хвіртка), №3 (цоколь), №1 (мощення).

Витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Т.О. Кудрявцева