АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц-796/6421/15 Головуючий у 1 інстанції - Маліновська В.М.
Доповідач - Панченко М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року м.Київ

Колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

Головуючого судді Панченка М.М.

Суддів Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

При секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «Перший український експертний центр» на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 24 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача ТОВ «Перший український експертний центр», на балансі та обслуговуванні якого перебуває будинок АДРЕСА_1, і просив винести рішення, яким визнати протиправними дії відповідача в частині неправильного нарахування вартості спожитих позивачем житлово-комунальних послуг по квартирі НОМЕР_1 указаного будинку, яка належить на праві власності позивачу, а також просив зобов»язати відповідача вчинити дії, зокрема, застосовувати тарифи за послуги з утримання будинків та прибудинкової території відповідно до договору про надання комунальних послуг від 12.06.2013 року, укладеного сторонами, та зобов»язати відповідача зарахувати в рахунок майбутніх платежів надлишково сплачені позивачем кошти за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з березня 2014 року по травень 2014 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 24 лютого 2015 року позов задоволено в повному обсязі/а.с.65-71/.

Судовим рішенням визнано протиправними дії ТОВ «Перший український експертний центр» щодо збільшення в односторонньому порядку вартості послуг за договором про надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території, укладеного сторонами від 12.06.2013 року.

Крім того, судовим рішенням зобов»язано відповідача застосовувати тарифи за послуги з утримання будинків та прибудинкової території відповідно до договору про надання комунальних послуг від 12.06.2013 року, укладеного сторонами, та зобов»язано відповідача зарахувати в рахунок майбутніх платежів надмірно сплачені позивачем кошти, починаючи з березня 2014 року, за послуги з утримання будинків та прибудинкової території .

В поданій апеляційній скарзі ТОВ «Перший український експертний центр», посилаючись на порушення судом вимог матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у позові.

Скаржник послався на наступне.

Попередній тариф, який діяв до 1.03.2014, та тариф, запроваджений з 1.03.2014 року, відрізняються по порядку його розрахунку та по обсягу наданих житлово-комунальних послуг. Постановою КМ України від 1.06.2011 №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

При цьому скаржник зазначив, що суд не звернув уваги на те, що тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку.

В подальшому, постановою КМ України від 21.08.2013 року №602 «Деякі питання формування та встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги» внесено зміни до указаного Порядку, а саме: економічна обґрунтованість планових витрат, пов»язаних з наданням послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій повинна бути підтверджена висновком Держцінінспекції у порядку, затвердженому Мінекономрозвитку. У зв»язку з цим, відповідач надіслав лист від 16.12.2013 №4951 до Держцінінспекції з відповідними розрахунковими матеріалами.

У зв»язку з введенням в дію Наказу Мінрегіону України від 25.12.2013 №603 «Норми часу та матеріально-технічних ресурсів, норми обслуговування для робітників при утриманні будинків, споруд і прибудинкових територій», фахівцями відповідача здійснено перерахунок тарифів на послуги по кожному будинку. Розмір тарифу на послуги для будинку становив 3,91 грн. за 1 кв.м. загальної площі за місяць, та 3,43 грн. за 1 кв.м. загальної площі за місяць для квартир розташованих на першому поверсі. Відповідні матеріали та документи надіслані до Держцінінспекції листом від 2.10.2014 за №050/20-6045.

З урахування наведеного вважав свої дії щодо підняття починаючи з березня 2014 року тарифу щодо стягнення витрат за утримання будинку і прибудинкової території з мешканців будинку АДРЕСА_1, та зокрема, з позивача ОСОБА_1, який володіє на праві власності квартирою НОМЕР_1 у цьому будинку, правомірними.

Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про розгляд справи, однак у судове засідання не з»явився. У письмовому клопотанні до суду просив розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представника відповідача представника третьої особи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Рішення суду першої інстанції належить скасувати в частині зобов»язання відповідача зарахувати в рахунок майбутніх платежів надмірно сплачені, починаючи з березня 2014 року, позивачем, кошти за послуги з утримання будинків та прибудинкової території, а в решті рішення залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1, площею 107,1 кв.м.

Указаний будинок АДРЕСА_1 перебуває на обслуговуванні відповідача ТОВ «Перший український експертний центр».

12.06.2013 року між сторонами - позивачем ОСОБА_1, як споживачем комунальних послуг, та відповідачем ТОВ «Перший український експертний центр», як виконавцем з надання комунальних послуг, укладено договір про надання послуг з утримання будинку, споруд і прибудинкової території, згідно якого відповідач, зобов»язувався надавати послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території вище зазначеного будинку АДРЕСА_1 /а.с.4-5/.

Відповідно до п.п.2,3 Договору сторонами обумовлено, що Виконавець надає послуги відповідно до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, згідно додатку №1, який додається до цього Договору. Розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладення цього договору становить 257,04 грн.

Між тим, як встановлено в судовому засіданні, починаючи з березня 2014 року Відповідач збільшив плату за житлово-комунальні послуги до 390,92 грн. /а.с.9/.

Дійшовши висновку про задоволення позову в тій частині, що, зазначений тариф відповідачем введено з порушенням чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано виходив з наступного.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. При цьому, у разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх в дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів.

В силу ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» питання встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги належить до повноважень органів місцевого самоврядування.

А, згідно положень ст.21 цього ж Закону, Виконавець має право, зокрема, розробляти і подавати на затвердження розрахунки щодо рівня цін/тарифів на житлово-комунальні послуги в порядку встановленому законодавством; пропонувати при укладенні договору ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги та інше.

При цьому, Порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг визначає Кабінет Міністрів України а Виконавці та виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Пунктом 2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1.06.2011 року №869, визначено, що тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій розраховується на основі економічно обгрунтованих планових витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість. З власниками (наймачами) квартир укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід»ємною частиною договору про надання послуг.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обгрунтуванням їх необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до п.2.1. Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.07.2012 року №390, зареєстрованого в Мінюсті України 16.08.2012 року за №1380/21692 суб»єкти господарювання здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Згідно п.п.2.2, 2.4 цього Порядку встановлено, що протягом п»яти робочих днів з дня подання відповідних розрахунків до органу уповноваженого встановлювати тарифи суб»єкти господарювання інформують споживачів про намір здійснити зміну тарифів за визначними цим Порядком способами.

Суб»єктами господарювання, що надають послуги до споживачів інформація про зміну цін/тарифів доводиться шляхом розміщення на офіційному сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет, в друкованому засобі масової інформації, та в кожному конкретному будинку зокрема, на інформаційних стендах у під»їздах будинків та біля них.

Відповідно до п.п.2.12., 2.13. Порядку, строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб приймаються зауваження і пропозиції не може бути меншим за 14 календарних днів та більшим від 20 календарних днів з дня повідомлення споживачів про намір здійснити зміну тарифів на житлово-комунальні послуги.

Як встановлено судом, відповідач повідомив споживачів про нові розрахунки тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкової території по будинку НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 через публікацію цієї інформації в газеті «Хрещатик» в номері від 12.08.2014 року, де йшлося, зокрема, про встановлення тарифу для цього будинку в розмірі 4,05 грн./кв.м., та зазначено, що зауваження та пропозиції приймаються в період з 15 по 21 серпня 2014 року /а.с.38/.

Суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу, що із зазначеного слідує, що відповідач порушив процедуру доведення до споживачів, а, відповідно, і до позивача, інформацію про зміну тарифів, встановлену п.п.2.2., 2.4 Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарфів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад.

Крім того, як правомірно указав суд першої інстанції, відповідач не надав доказів щодо затвердження в установленому законом порядку розрахованих ним нових тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідним органом місцевого самоврядування, як передбачено ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у зв»язку з чим підвищення тарифу, починаючи з березня 2014 року, з 257,04 грн. до 390,92 грн. є незаконним.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В апеляційній скарзі відповідачем викладено процедуру запровадження нових цін та тарифів на житлово-комунальні послуги, але в той же час, при введенні ним нових тарифів по будинку АДРЕСА_1, ним же самим і був порушений зазначений порядок, що обґрунтовано досліджено та встановлено судом першої інстанції.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправними дії ТОВ «Перший український експертний центр» щодо збільшення в односторонньому порядку вартості послуг за договором про надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території від 12.06.2013 року, та в частині зобов»язання відповідача застосовувати до платежів позивача тарифи за послуги з утримання будинків та прибудинкової території відповідно до договору про надання комунальних послуг, укладеного сторонами від 12.06.2013 року - є обгрунтованими, такими, що постановлені на повно з»ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Між тим, колегія суддів вбачає за правомірне задовольнити апеляційну скаргу в частині скасування рішення суду першої інстанції щодо зобов»язання відповідача зарахувати в рахунок майбутніх платежів надмірно сплачені позивачем кошти, починаючи з березня 2014 року, за послуги з утримання будинків та прибудинкової території.

Так, позивач не зазначив ні в позовній заяві ні в інших зверненнях до суду яку суму надмірно сплачених ним платежів він просить зарахувати в рахунок майбутніх платежів.

Суд першої інстанції намагався дослідити указане питання, однак в резолютивній частині рішення воно не знайшло свого відображення, а посилання суду в резолютивній частині зобов»язати відповідача зарахувати надмірно сплачені позивачем кошти в рахунок майбутніх платежів за комунальні послуги є не чітким і не конкретним, що призведене до неможливості виконати судове рішення в цій частині.

Колегія суддів вважає, що указане питання може бути вирішене судом першої інстанції шляхом ухвалення додаткового рішення в порядку ст.220 ЦПК України.

Такий підхід до вирішення цього питання колегія суддів вважає правомірним в силу роз»яснень, викладених у п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.307,308,309 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» задовольнити частково.

Скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 24 лютого 2015 року в частині зобов»язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» зарахувати в рахунок майбутніх платежів надмірно сплачені ОСОБА_1 кошти за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з березня 2014 року по квартирі АДРЕСА_1, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові, а в решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді