Справа № 480/1894/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

Миколаївський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Стрєльнікова Д.В.

при секретарі Куртась К.В.,

за участю представника заявника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, представника Ленінського ВДВС - Чмих Л.В.,

розглянувши 20 січня 2015 року в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в :

10.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Ленінського ВДВС Миколаївського МУЮ про звільнення майна з-під арешту винесену 02.09.2008 року. Заявник зазначив, що цією постановою був знятий арешт з 55/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, який належав боржнику ОСОБА_5. В червні 2001 року зазначений будинок був переданий йому по акту державного виконавця в рахунок боргу у зв'язку із тим, що торги по ньому не відбулися під час виконавчого провадження згідно рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14.07.1999 року. Вважає, що вказана постанова державного виконавця є незаконною і підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник заявника доводи скарги підтримав і підтвердив викладені в ній обставини.

Державний виконавець з доводами скарги не погодилася і вважала, що вона не підлягає задоволенню. Так державний виконавець зазначила, що у зв'язку із значним часом, що минув з дня завершення виконавчого провадження у 2001 році, воно не збереглося. 02.09.2008 року вона винесла постанову про зняття арешту з будинку за адресою: АДРЕСА_1, оскільки це питання, ймовірно, не було вирішено при закритті виконавчого провадження у 2001 році. При цьому державний виконавець зазначила, що закінчення виконавчого провадження є законною підставою для зняття арешту з майна.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового розгляду, перевіривши надані документи, суд дійшов наступного.

25.06.2001 року державним виконавцем складений акт про передачу заявнику ОСОБА_1 заарештованого майна 55/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_5, у зв'язку з тим, що в ході виконавчого провадження не відбулися прилюдні торги з реалізації частини будинку за ціною 10404 грн.

Досліджені судом обставини вказують на те, що виконавче провадження про стягнення з боржника ОСОБА_5. на користь ОСОБА_1 суми коштів було закінчено шляхом повного фактичного виконання (ст. 37 п. 8 Закону України про виконавче провадження.)

Ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження" (на момент вчинення виконавчих дій) передбачає, що у разі закінчення виконавчого провадження згідно із ст. 37 цього Закону припиняється чинність арешту майна боржника.

Таким чином постанова державного виконавця про зняття арешту з частини будинку, яка раніше належана боржнику і була передана заявнику в ході виконавчого провадження не суперечить вказаним нормам закону. Відтак підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. 387 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області від 02.09.2008 року про зняття арешту з будинку АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5 днів до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області.

Суддя Д.В. Стрєльніков

20.01.2015