Справа № 758/4159/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - Мірошніченко І.М.

представника ПАТ «НЕОС БАНК» - Кузовлева Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Публічного акціонерного товариства «НЕОС БАНК» Кузовлева Романа Володимировича про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ТАЛІСМАН» про стягнення заборгованості за неповернутими додатковими вкладами (внесками), суд, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що в провадженні Подільського районного суду м. Києва знаходиться справа № 758/4159/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Компанія «Талісман» про стягнення заборгованості за неповернутими додатковими вкладами (внесками) в розмірі 524 922,50 грн. 14.04.2015 року судом в даній справі було постановлено ухвалу, якою вжито заходи забезпечення позову, а саме: накладено арешт на нежилі приміщення з № 1 по № 12 (групи приміщень № 109 в літ. «А»), які знаходяться в АДРЕСА_1, загальною площею 109,80 кв. м.

Зазначають, що із ухвалою суду ПАТ «НЕОС БАНК» не погоджується та вважає її незаконною і необґрунтованою, оскільки на сьогоднішній день саме Банк є власником вказаного нерухомого майна, а не відповідач по справі, а тому арешт, накладений на підставі оскаржуваної ухвали, порушує права Банку та не дає можливості реалізувати своє право власності в повному обсязі, а саме розпоряджатися своїм майном.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст. 154 ЦПК України, звертаються з даною заявою до суду та просять скасувати заходи забезпечення позову, а саме: зняти арешт, накладений ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14.04.2015 року у справі № 758/4159/15-ц з нежилих приміщень з № 1 по № 12 (групи приміщень № 109 в літ. «А»), загальною площею 109,80 кв. м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Представник заявника в судовому засіданні підтримує заяву з вищевикладених підстав, обгрунтувавши поясненнями просить суд її задовольнити.

Представник позивача та представник відповідача в судовому засіданні заперечують проти заяви про скасування заходів забезпечення позову мотивуючи тим, що ПАТ «НЕОС БАНК» не надано доказів, які б підтверджували факт державної реєстрації права власності на нерухоме майно, щодо якого були застосовані заходи забезпечення позову, просять суд відмовити в її задоволенні.

Заслухавши пояснення представника ПАТ «НЕОС БАНК», представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні суду дійсно перебуває цивільна справа № 758/4159/15-ц за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ТАЛІСМАН» про стягнення заборгованості за неповернутими додатковими вкладами (внесками).

Як вбачається з матеріалів вказаної справи, 14.04.2015 року ухвалою суду було задоволено заяву позивача про забезпечення позову, якою накладено арешт на нежилі приміщення з №1 по №12 (групи приміщень №109) (в літері А) загальною площею 109,80 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які на підставі Договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 05.02.2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є. та зареєстрований в реєстрі за № 1153, на праві власності належать Товариству з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ТАЛІСМАН», (а.с. 45-47).

Стаття 151 ЦПК України визначає, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Підставою застосування заходів для забезпечення позову - є те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

З системного аналізу вказаних норм цивільно-процесуального закону можна зробити висновок, що вжиття заходів забезпечення позову у справі допускається лише за заявою осіб, які беруть участь у справі (учасників процесу), тобто лише вказані особи наділені суб'єктивним правом на звернення із заявою про забезпечення позову.

Правом же на звернення із заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку визначеному ст. 154 ЦПК України наділена особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, яка виходячи із приписів ст. 151 ЦПК України, також повинна бути учасником процесу. В той же час законодавець не забороняє звертатися із такою заявою і іншим особам, які беруть участь у справі.

Тобто виходячи з вищевикладеного, можна зробити висновок, що суб'єктивним правом на звернення до суду як із заявою про забезпечення позову так і з заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку визначеному ст. 154 ЦПК України наділені лише особи, які беруть участь у справі (учасники процесу).

Як вже зазначалося вище, ПАТ «НЕОС БАНК» звертаючись із заявою про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 758/4159/15-ц за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ТАЛІСМАН» про стягнення заборгованості за неповернутими додатковими вкладами (внесками), на підставі вимог ст. 154 ЦПК України вказує на те, що на сьогоднішній день саме Банк є власником вказаного нерухомого майна, а не відповідач по справі, тобто останнім фактично оспорюється належність майна на яке накладено арешт.

Судом же встановлено, що ПАТ «НЕОС БАНК» не є учасником процесу по вищезазначеній цивільній справі, а тому не наділений правом на звернення із заявою про скасування заходів забезпечення позову в даній конкретній справі, відповідно до вимог ст. 154 ЦПК України, що є безумовною підставою для відмови в її задоволенні. Останнім не звернуто увагу на те, що відповідно до ст. 292 ЦПК України особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про відсутність у заявника права на звернення із заявою про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі № 758/4159/15-ц в порядку визначеному ст. 154 ЦПК України, у зв'язку з чим його заява не може вважатися такою, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 151, 152, 154 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «НЕОС БАНК» Кузовлева Романа Володимировича про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ТАЛІСМАН» про стягнення заборгованості за неповернутими додатковими вкладами (внесками).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко