АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1029/15 Справа № 209/2075/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Багбая Є. Д. Доповідач - Калиновський А.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Самокиші О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 квітня 2014 року у справі за поданням Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 квітня 2014 року у задоволенні подання Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі начальник Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити його подання.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Судом встановлено, що у Дніпровському ВДВС ДМУ юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 209/3950 виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 17 грудня 2013 року щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600 гривень, щомісячно починаючи стягнення з 12 серпня 2013 року.

17.01.2014 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення суду, про що винесено відповідну постанову.

Відмовляючи у задоволенні подання Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, суд правильно виходив з того, що доказів щодо наміру боржника виїхати за межі України , а також доказів, які б підтверджували факт навмисного ухилення боржника від виконання зобов'язання суду не надано.

Доводи апеляційної скарги начальника Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ про те, що судом неправомірно відмовлено у задоволенні подання є безпідставними та зводяться до тлумачення норм діючого законодавства.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 6 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно п. 18 ч. 3 ст.11 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Як видно з матеріалів справи, державний виконавець не надав доказів того, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", які спрямовані на погашення заборгованості. Також не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або боржник безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця та умисно ухилявся й ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Крім того, не надано доказів того, що боржник не був повідомлений належним чином про відкриття виконавчого провадження, в матеріалах справи відсутні докази про надання йому часу для добровільного виконання рішення суду та докази про належні виклики боржника державним виконавцем до відділу ДВС.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Таким чином, ухвала суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: