Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про визнання недієздатною ОСОБА_4 та встановлення над нею опіки, заінтересована особа - орган опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про визнання недієздатною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є її матір'ю, та встановлення над нею опіки, заінтересована особа - орган опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2014 року заяву задоволено. Визнано ОСОБА_4 недієздатною. Установлено над ОСОБА_4 опіку, призначивши ОСОБА_3 її опікуном.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 липня 2014 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, на вказане рішення місцевого суду.

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та просить передати питання на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга заявника підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив із того, що повноважень на подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в цій справі адвокат ОСОБА_5 не має.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб (ч. 1 ст. 26 ЦПК України).

Повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, повинні бути підтверджені документами, зазначеними в ст. 42 ЦПК України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

Згідно з ч. 4 ст. 295 ЦПК України до апеляційної скарги, поданої представником, має бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо ці документи раніше не подавалися.

За змістом ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що до апеляційної скарги, поданої представником, додано договір про правову допомогу (а. с. 118).

З указаного договору вбачається, що адвокат ОСОБА_5 має право надавати правову допомогу ОСОБА_4, а саме представляти інтереси останньої перед будь-якими фізичними або юридичними особами з питань, що вимагають правової допомоги, в тому числі щодо представництва інтересів замовника у будь-яких судах України у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про поділ майна.

Крім того, вирішуючи питання про повернення апеляційної скарги, оскільки ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу не маючи повноважень представляти інтереси відповідача в даній справі, апеляційний суд відповідно до положень ч. 2 ст. 297 ЦПК України повинен був застосувати ч. 1 ст. 121 ЦПК України й залишити апеляційну скаргу без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, а не п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, оскільки апеляційна скарга подана від імені ОСОБА_4 і в порушення вимог ч. 4 ст. 295 ЦПК України до неї не додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Отже, апеляційний суд не вірно з'ясував обставини, що стосуються повноважень представника, не витребував інших документів, що підтверджують такі повноваження, та безпідставно відмовив у доступі до правосуддя.

Враховуючи зазначене, ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням норм процесуального права і в силу п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження і забезпечення права особи на доступ до правосуддя, яке передбачено ст. 129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись статтями 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 липня 2014 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська