233 № 233/4607/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

05 жовтня 2015 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суду Донецької області у складі

головуючого-судді Котормуса Т.І.;

за участі секретаря судового засідання Циганенко Ю.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2015 року до суду надійшла позовна заява, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 25.08.2015р. (а.с. 56-58) в якій позивачі просять суд визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житлом, за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачі зареєстровані за спірною адресою, однак 06.04.2005р. вони отримали місце реєстрації в Російській Федерації м. Воронеж, що підтверджується їх паспортами, а 19.01.2006р. та 22.02.2007р. отримали громадянство цієї держави. Відповідачі оформили на позивачку ОСОБА_5 довіреність для зняття їх з реєстраційного обліку, однак у міграційній службі було відмовлено по причині відсутності фотокартки у паспорті після досягнення 25 річного віку. Також вказує, що в даній квартирі з 24.07.2002р. мешкає позивачка ОСОБА_6, сплачує всі платежі, робить ремонтні роботи. У звязку із цим, вважають що порушуються їх права, так як вони сплачують комунальні послуги з розрахунку на всіх зареєстрованих осіб.

В судове засідання позивачі не прибули, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечили.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили. Про час і місце проведення судового засідання відповідачі були повідомлені належним чином в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України шляхом надсилання повістки поштовим звязком та публікації оголошення в пресі.

З огляду на повторну неявку відповідачів, а також зважаючи на згоду позивачів щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 22.08.2000р., який посвідчений приватним нотаріусом Костянтинівського МНО ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за №3305 (а.с. 17).

В даній квартирі зареєстровані у встановленому законом порядку позивачка ОСОБА_6 та відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 (а.с. 10,15,16).

Як стверджується довідкою КП "Служба єдиного замовника Костянтинівської ради" від 19.08.2015р. (а.с. 68) відповідачі не проживають у спірній квартирі більше 10 років.

Вирішуючи питання про те, які норми норм матеріального права підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, суд виходить із того, що спір виник з-приводу права користування майном, яке перебуває у приватній власності, а тому застосуванню підлягають відповідні норми ЦК України.

Так, зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи той факт, що відповідачі відсутні понад один рік у спірній квартирі, що судом беззаперечно встановлено, доказів поважності причин такої відсутності сторонами не надано, а судом не здобуто, то суд прийшов до висновку, що відповідачі втратили право користування зазначеним вище житловим приміщенням.

При вирішенні даного спору суд також враховує відсутність будь-яких негативних наслідків для відповідачів в результаті ухвалення даного рішення, так як відповідачі видали довіреності від 13.03.2015р. та 18.03.2015р. (а.с. 65, 66) якими уповноважили ОСОБА_1 бути представником їх у питанні зняття їх з реєстраційного обліку за спірною адресою.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_6 підлягають до задоволення повністю, як такі, що є підставними та обґрунтованими.

Разом з тим, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки така не є ані власником квартири АДРЕСА_3, ані не зареєстрована у цій квартирі у встановлено законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Враховуючи фактичні обставини справи, суд дійшов до висновку, що у позивачки ОСОБА_1 відсутнє порушення, невизнане або оспорюване субєктивне право, яке може виступати обєктом самостійного судового захисту. Відтак, у задоволенні її вимог слід відмовити.

На підставі ст. ст. 16, 405 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 8, 11, 15, 88, 208-209, 214-215, 218, 224-225 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_4 (16.01.1987 р.н.) та ОСОБА_3 (27.03.1985р.н.) такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою №61 в будинку №280 по вулиці Октябрська в місті Костянтинівка Донецької області.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Суддя