Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.,

Маляренка А.В., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Першотравенську, третя особа - публічне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», про визначення розміру середньої заробітної плати, зобов'язання здійснити призначення і перерахунок страхової виплати

за касаційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Першотравенську на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним позовом, у якому просила визнати вину Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Першотравенську (далі - Відділення ВД ФССНВВПЗ у м. Першотравенську) у порушенні закону про страхування від нещасних випадків, встановити розмір середньої заробітної плати для призначення страхової виплати у розмірі 1 898, 54 грн та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок страхової виплати із урахуванням вказаної середньої заробітної плати.

Зазначала, що 29 липня 2008 року її звільнено з посади машиніста котла ВСП шахта «Степова» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» за п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі станом здоров'я, що перешкоджав продовженню роботи. 27 листопада 2008 року встановлено факт її хронічного професійного захворювання, про що складено акт форми П-4. Висновком обласної МСЕК від 23 грудня 2008 року № 2 їй встановлено 25 % втрати професійної працездатності, після чого вона звернулася до відповідача за виплатою одноразової допомоги та щомісячної страхової суми. Разом з тим, їй необґрунтовано виключено із розрахунку середньої заробітної плати для визначення розміру страхової виплати премію за березень 2008 року у розмірі 84 грн та вартість лікування за рахунок підприємства у червні 2008 року у розмірі 2 133, 16 грн.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Зобов'язано Відділення ВД ФССНВВПЗ у м. Першотравенську здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати ОСОБА_3 із розрахунку середньої заробітної плати у розмірі 1 898, 54 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Відділення ВД ФССНВВПЗ у м. Першотравенську, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

У справі встановлено, що 29 липня 2008 року ОСОБА_3 звільнено з посади машиніста котла ВСП шахта «Степова» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» за п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі станом здоров'я, що перешкоджав продовженню роботи. 27 листопада 2008 року встановлено факт її хронічного професійного захворювання, про що складено акт форми П-4.

Висновком обласної МСЕК від 23 грудня 2008 року № 2 їй встановлено 25 % втрати професійної працездатності, після чого вона звернулася до відповідача за виплатою одноразової допомоги та щомісячної страхової суми, які призначено їй відповідно до постанов Відділення ВД ФССНВВПЗ у м. Першотравенську № 0415/5667/5667/3 та № 0415/5667/5667/2 від 04 лютого 2009 року.

Для розрахунку страхових виплат взято середню заробітну плату позивача згідно довідки ВСП шахта «Степова» ВАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 20 січня 2009 року № 32 за період із січня по червень 2008 року у розмірі 1 394, 76 грн (а. с. 11).

Для оформлення страхових виплат на випадок безробіття, що має аналогічний до розрахунку страхових виплат від нещасного випадку й професійного захворювання порядок обрахунку середньомісячного заробітку потерпілого, ОСОБА_3 видано іншу довідку про середній заробіток від 17 січня 2013 року № 92/1, яка за той самий розрахунковий період січень-червень 2008 року визначає середній заробіток позивача у 1898, 54 грн (а. с. 12). За цією довідкою середню заробітну плату ОСОБА_3 обчислено з урахуванням премії за березень 2008 року у розмірі 84 грн та вартості путівок на оздоровлення у червні 2008 року у розмірі 2 133, 16 грн, що стало підставою заявленого позову.

За змістом ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування (тут і далі у редакції, що діяла станом на 29 липня 2008 року), сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я (ч. 1 ст. 34 Закону).

У разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд соціального страхування від нещасних випадків проводить одноразову страхову виплату потерпілому, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду (ч. 2 ст. 34 Закону).

Середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України (ч. 10 ст. 34 Закону).

Такий Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплати за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 (далі - Порядок).

Згідно п. 4 Порядку (тут і далі у редакції, що діяла станом на 29 липня 2008 року), розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб), є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок.

Відповідно до п. 7 Порядку, середня заробітна плата застрахованої особи обчислюється виходячи з нарахованої заробітної плати за видами виплат, що включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці», та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб, не враховуючи передбачені законодавством пільги щодо сплати зазначеного податку чи суми, на які цей дохід зменшується, з яких сплачувалися страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

За ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (діяв станом на 29 липня 2008 року), для цілей цього Закону під терміном «заробітна плата» розуміються також інші заохочувальні та компенсаційні виплати або інші виплати та винагороди, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Відповідно до п. 4.3.24 ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», до складу загального місячного або річного оподатковуваного

доходу платника податку не включаються такі доходи, як вартість путівок на відпочинок, оздоровлення та лікування на території України платника податку або його дітей віком до 18 років, які надаються йому безоплатно або із знижкою (у розмірі такої знижки) професійною спілкою, до якої зараховуються профспілкові внески такого платника податку - члена такої професійної спілки, створеної за законодавством України, або за рахунок коштів відповідного фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно довідки ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 20 жовтня 2014 року № 27, п. 12.31 колективного договору, який діє на підприємстві, визначено, що в цілях оздоровлення працівників цілий рік поспіль, підприємство щомісячно перераховує грошові кошти на утримання санаторія-профілакторія «Самара». Отримання путівок в санаторій-профілакторій «Самара» проводиться протягом року на підставі заяви працівника. Вартість путівки для працівника складає 10 % вартості путівки.

За довідкою підприємства від 19 грудня 2013 року № 3331, у червні 2008 року ОСОБА_3 було видано путівку за рахунок власних коштів підприємства, 10 % вартості путівки утримано із заробітної плати, а 90 % вартості путівки нараховано у зарплату, а також нараховано на неї податок на прибуток.

При вирішенні справи судами не встановлено, у якій формі нарахувань ОСОБА_3 отримала додаткове благо у розмірі 90 % вартості путівки - як заробітну плату чи безпосередньо шляхом отримання оплаченої підприємством у розмірі 90 % путівки на оздоровлення та чому ця сума не врахована при видачі довідки від 20 січня 2009 року № 32, враховуючи те, що за даними бухгалтерського обліку ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» сума у розмірі 2 133, 16 грн облікована за кодом виплати 438 (путівка на оздоровлення працівника за рахунок коштів підприємства).

Крім того, позовні вимоги не мають уточнень про те, які саме страхові виплати та за який період підлягають перерахунку із врахуванням середньої заробітної плати у розмірі 1 898, 54 грн, що є необхідним для виконання такого судового рішення.

Фактично вимоги позивача зводяться до оспорювання довідки про середній заробіток від 20 січня 2009 року № 32, виданої ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Разом з тим, ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» бере участь у справі як третя особа, а не у якості співвідповідача, що судом першої інстанції залишено поза увагою.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню поза межами доводів касаційної скарги на підставі ст. 335 ЦПК України, а рішення апеляційного суду за ст. 338 ЦПК України, із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги про те, що виплати, пов'язані з ювілейними датами, до яких належить є премія у розмірі 84 грн, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, не враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, відхиляються, оскільки обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням здійснюється відповідно до спеціального підзаконного акта - Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплати за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266.

Безпідставними є й доводи касаційної скарги про те, що оплата путівок на санаторно-курортне лікування та оздоровлення згідно Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, не належить до фонду оплати праці, оскільки положення п. 3.2. Інструкції, на які посилається заявник, до виплат, що не входять до фонду оплати праці, відносять оплату путівок на санаторно-курортне лікування та оздоровлення, здійснену саме за рахунок коштів фондів державного соціального страхування.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Першотравенську задовольнити частково.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

А.В. Маляренко

В.О. Савченко