Справа № 739/1616/14-ц
Номер провадження 2/739/15/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е)

21 січня 2015 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іващенка А.І.,

секретаря - Богданової Г.П.,

за участю позивача -ОСОБА_1, представника позивача -ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності. Позов мотивовано тим, що 16.10.2001 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір довічного утримання. Відповідно до п.1 договору ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 у власність житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 та взамін чого набувач зобовязався забезпечувати відчужувача утримання довічно на умовах цього договору. Відповідно до п.4 договору ОСОБА_3 зобовязався довічно утримувати ОСОБА_1, забезпечуючи харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і вартість матеріального забезпечення визначена сторонами в розмірі п'ятдесяти гривень на місяць. Однак, всупереч істотних умов договору утримання ОСОБА_3 протягом останніх п'яти років в будинку не проживає, переїхав проживати в інше місто, будь-якої допомоги не надає. Просила розірвати договір довічного утримання укладений 16.10.2001 року між нею позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3. Визнати право власності за ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, не повідомивши Суд про причини неявки, тому Суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів, що підтверджують позов. Суд заслухавши позивачку та дослідивши зібрані по справі докази прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.10.2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір довічного утримання. (а.с.4). Відповідно до п.1 договору ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 у власність житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 та взамін чого набувач зобовязався забезпечувати відчужувача утримання довічно на умовах цього договору. Відповідно до п.4 договору ОСОБА_3 зобовязався довічно утримувати ОСОБА_1, забезпечуючи харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і вартість матеріального забезпечення визначена сторонами в розмірі п'ятдесяти гривень на місяць.

Частиною 1 ст. 744 ЦК України передбачено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірвано за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини. Частино. 1 ст. 756 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляду відчужувача, не підлягають поверненню. Відповідно до ч.1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов від 10 жовтня 2014 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає в будинку одна, її син ОСОБА_3 прописаний у вищезазначеному будинку,, фактично проживає в м,Дніпродзержинськ на протязі останніх п'яти років, матеріально не допомогає та своїх зобов'язань згідно договору довічного утримання не виконує. (а.с.3). За встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає за необхідне розірвати договір довічного утримання укладений 16.10.2001 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 та визнати право власності за ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 гривень, та 630 гривень документально підтверджених судових витрат. На підставі викладено, згідно ст. ст. 525, 651, 744, 749,755, 756 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 224, 226, 367 ЦПК України Суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання укладений 16.10.2001 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Новгород-Сіверського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №1209.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: в АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 976 (дев'ятсот сімдесят шість)гривень 60 копійок судових витрат.

Позивачем рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: Іващенко А.І.