Справа № 157/1330/14-ц Провадження № 22-ц/773/103/15 Головуючий у 1 інстанції: Гончарук О.Н.
Категорія: 47 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області:

головуючого - судді Федонюк С.Ю.,

суддів - Завидовської-Марчук О.Г., Свистун О.В.,

при секретарі Губарик К.А.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 15 жовтня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником земельної ділянки площею 0,18 га, що в урочищі "Біля Балицької" с. Сошичне Камінь-Каширського району Волинської області.

Відповідач ОСОБА_2 самовільно зайняв 0,03 га цієї земельної ділянки і використовує її для сільськогосподарських цілей. Незважаючи на притягнення відповідача до адмінвідповідальності за ст.53-1 КУпАП, він на неодноразові звернення припинити користування цією земельною ділянкою не реагує. Просив зобов'язати ОСОБА_2 звільнити його земельну ділянку та не чинити йому перешкод у її користуванні.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 15 жовтня 2014 року позов задоволено повністю.

Зобов'язано ОСОБА_2 протягом десяти днів з дня набрання рішенням законної сили звільнити самовільно зайняту ним належну на праві приватної власності ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0344 га кадастровий номер :01:001:0977, що в урочищі "Біля Балицької" села Сошичне Камінь-Каширського району, від посівів, знести встановлену ним на ній огорожу та не чинити її власнику перешкод у користуванні цією земельною ділянкою.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі відповідач, покликаючись на незаконність судового рішення, невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи і неправильного застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким в задоволенні позову відмовити.

Судом першої інстанції установлено, що з свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачу з 19 серпня 2013 року на праві приватної власності належить земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0977 площею 0,18 га., що в урочищі "Біля Балицької" с. Сошичне Камінь-Каширського району.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції взяв до уваги ситуаційну схему, складену Камінь-Каширським районним виробничим відділом Волинської регіональної філії ДП "Центр ДЗК", мотивуючи тим, що вона є більш точнішою від схеми, складеної сільським головою Сошичненської сільської ради.

Суд першої інстанції у рішенні зазначив, що згідно згаданої схеми самовільно зайнята земельна ділянка по довжині межі, позначеної літерами А і Б 125,88 м. становить 1,42 м., а по решті її довжини (22,29 м.), яка відповідачем огороджена - 12,19 м., та прийшов до висновку, що частину цієї земельної ділянки площею 0,0344 га зайняв відповідач, і на ній на даний час вирощує кормовий буряк та встановив дерев'яну огорожу.

Однак, в матеріалах справи наявні також план-схема спірної земельної ділянки ОСОБА_1 із позначенням зайнятої частини площею 0,35762 га,яка виготовлена сільським головою с.Сошичне на вимогу суду(а.с.67), а також акти узгоджувальної комісії Сошичненської сільської ради від 15 серпня 2014 року (а.с.56,58), в яких зазначені різні дані щодо розмірів спірних земельних ділянок .

Оскільки відповідач заперечував обставини, на які покликався позивач, розбіжність у розмірах частини земельної ділянки, яку позивач вважав самовільно зайнятою відповідачем ОСОБА_3, можна було би усунути шляхом призначення відповідної експертизи, однак позивачем такого клопотання не було заявлено.

Крім того, в судовому засіданні відповідачем ОСОБА_2 та допитаною в якості свідка його дочкою ОСОБА_3 стверджувалось, що з 2009 року земельною ділянкою, яка межує із спірною ділянкою позивача ОСОБА_5 по лінії, що на схемі кадастрового плану (а.с.42) позначена від літери А до літери Б, користується ОСОБА_3, оскільки отримала в дарунок житловий будинок від свого батька відповідача ОСОБА_3

Встановлено, що відповідачем до апеляційної скарги додано копію Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, з якого вбачається, що будинок АДРЕСА_1 Камінь-Каширського району Волинської області належить на праві приватної власності дочці відповідача ОСОБА_3, відповідно до договору дарування від 03 листопада 2009 року.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не подано суду доказів, які би переконливо свідчили про те, яку частину земельної ділянки самовільно зайняв посівами та використовує для своїх сільськогосподарських цілей саме відповідач ОСОБА_3, де знаходиться огорожа, яку слід знести, хто її встановлював та кому вона належить.

Оскільки позов пред'явлено до неналежного відповідача, а апеляційний суд позбавлений можливості виправити дане становище, то у позові слід відмовити, оскільки рішенням суду порушено права осіб, які не були притягнуті в якості відповідачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що у зв'язку з неправильним застосуванням та порушенням норм процесуального права рішення суду слід скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі ст.152 ЗК України, керуючись ст. ст. 213, 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 15 жовтня 2014 року в даній справі скасувати.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в з дня набрання рішенням законної сили .

Головуючий:

Судді: