Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/1513/14-ц
Номер провадження 2/540/18/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кольвашенко А.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача-1 ОСОБА_3

представника відповідача-4 ОСОБА_4

представника відповідача-5 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагенства у Полтавській області, відділу Держземагенства у Машівському районі, Машівської районної державної адміністрації, Абрамівської сільської ради, товариства з обмеженою відповідальністю Обрій про виділення земельної частки (паю), -

на підставі ч.3 ст. 209 ЦПК України в судовому засіданні 28 січня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення, -

в с т а н о в и в :

у грудні 2014 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом та наступною зміною позовних вимог, посилаючись на те, що з 1993 року вона є членом КСП Нива в с. Абрамівка Машівського району. Розпаювання земель даного КСП відбулося в 1995 році і кожному члену була виділена земельна ділянка в розмірі 6, 88 га. Її помилково не включили до списку членів вказаного господарства, чим позбавили права на пай. Натомість про своє порушене право вона випадково дізналася лише навесні 2014 року від колишнього голови КСП Нива ОСОБА_6, який зазначив, що її помилково не включили до списку осіб. Але на сьогоднішній день державні органи відмовляють у захисті її порушеного права, що змушує її звернутися до суду. У звязку з наведеним в остаточній редакції позовних вимог позивач просить поновити їй строк позовної давності, визнати за нею право на земельну частку (пай) в розмірі 6, 88 га та зобовязати Головне управління Держземагенства у Полтавській області виділи їй земельну ділянку із земель Абрамівської сільської ради.

Машівська РДА (відповідач-3) направив до суду заперечення в якому просить у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що з 01 січня 2013 року внесені зміни до п.4 ст. 122 Земельного кодексу України, згідно якого розпорядником земель державної власності сільськогосподарського призначення є центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів та його територіальні органи, а тому вважає, що РДА не є розпорядником цих земель. Крім цього, зазначив, що оскільки позивач не мала сертифікату на земельну частку (пай) їй було рекомендовано звернутися до суду (а.с.24).

Відповідач-2 відділ Держземагенства у Машівському районі також направив до суду заперечення в якому посилаючись на вищевказані зміни до ЗК України вважає, що не є відповідачем у справі, оскільки згідно п. 4.32 Положення про Головне управління Держземагенства в області, затверджене Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.05.2012 № 258, саме Головне управління передає земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області (а.с. 54).

В судовому засіданні позивач та її представник наполягають на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві та зазначили, позивач далека від юридичної освіти, їй ніхто не пояснював, що вона має право на пай і особливостей набуття цього права не знала. І хоча вона працювала на той час у господарстві, але на збори її не запрошували і нічого конкретного вона не знала.

Представники відповідачів-1, 4, 5 позов визнали та не заперечують проти його задоволення, при цьому представник ТОВ Обрій зазначив, що на час паювання земель ніхто не знав кому паї можна давати, а кому ні, оскільки юристів не було і цими питаннями займалися секретарі. Коли навесні 2014 року позивач звернулася за відновленням трудової книжки, він їй повідомив, що вона має право на пай.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані у справі докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 09 серпня 1993 року Плиска (прізвище після укладення шлюбу Барна) А.П. була прийнята в члени КСП Нива с. Абрамівка Абрамівської сільської ради і рішення про виключення її з членів КСП з 1993 по 2000 роки не приймалося, що стверджується архівною випискою № 01-35/32 від 21.07.2014 архівного сектору Машівської РДА та копією свідоцтва про її одруження від 02.07.2001 (а.с. 10, 58).

При цьому з її трудової книжки вбачається, що вона з 09.08.1993 працювала в колгоспі Прапор комунізму з якого 12.12.1994 була звільнена у звязку з реорганізацією і цього ж числа прийнята на роботу в КСП Нива та в якому працювала до 14.03.2000 (а.с. 13).

Згідно архівної довідки № 01-36/50 від 24.12.2014 колгосп Прапор комунізму 12.11.1992 було реорганізовано в КСП Нива, яке зареєстроване 18.12.1992. У свою чергу КСП Нива 12.02.2000 реорганізоване в ТОВ Обрій, яке зареєстроване 03.03.2000 та яке існує на сьогоднішній день (а.с. 88, 90).

З копії Державного акту на право постійного користування землею КСП Нива вбачається, що він зареєстрований 21.02.2000 за № 27 (а.с. 66-68), тобто на цю дату процес паювання земель цього КСП було завершено. Зі списку громадян-членів КСП видно, що прізвище позивачки у ньому відсутнє (а.с. 59-65).

Відповідно до довідки Абрамівської сільської ради № 156/02-43 від 23.10.2014, ОСОБА_1 земельної ділянки (паю) не отримувала (а.с. 9).

Згідно ст. 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995р. Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства..., відповідно до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю.

Виходячи з викладеного та враховуючи те, що позивач на час видачі 21.02.2000 Державного акту про право колективної власності КСП Нива, тобто після прийняття рішення про включення її до членів даного КСП 09.08.1993, і протягом вказаного періоду не виключалася з його членів, земельної частки (паю) не отримала, а тому суд вважає доведеним той факт, що вона безпідставно не була включена до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай).

Розмір земельної частки (паю) по Абрамівській сільській раді складає 6, 88 га, що вбачається з повідомлення відділу Держземагенства у Машівському районі за № 3157 від 19.12.2014 (а.с.89). Крім цього, з повідомлення цього Відділу видно, що станом на 01.07.2014 на території Абрамівської сільської ради обліковується 394, 5115 га земель запасу за межами населених пунктів в т.ч. ріллі 7, 7900 га, земель запасу, що перебувають в оренді обліковується 66, 4255 га ріллі (а.с. 55).

Як на поважність пропуску строку позовної давності позивач та її представник зазначають, що про своє порушене право Барна дізналася лише навесні 2014 року від колишнього голови КСП Нива ОСОБА_5, який і розповів, що вона випадково не була включена до списків про отримання паю. При цьому раніше з позовом не зверталася, оскільки їй конкретно ніхто нічого не пояснював та вона конкретно нічого не знала.

Але, суд не приймає до уваги зазначене посилання позивача, оскільки її необізнаність про право на пай не є поважною причиною пропуску строку позовної давності. Її доводи про те, що про порушене право дізналася у навесні 2014 року суд визнає безпідставними, оскільки поважними причинами можуть бути лише ті, що повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами, що перешкоджали їй своєчасно звернутися до суду за захистом свого права, а таких причин суду не наведено та доказів відповідних не надано. Крім цього, в судовому засіданні позивач зазначила, що на час паювання земель вона працювала в КСП, знала, що такий процес відбувається, а тому ці обставини також свідчать про відсутність поважних причин у пропуску строку позовної давності.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що зазначені позивачем обставини не перешкоджали їй своєчасно звернутися до суду захистом свого порушеного права, визнає вказані неї причини пропуску цього строку не поважними і підстав для поновлення строку позовної давності не вбачає.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, 2003 року правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк предявлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Разом з тим, оскільки право на земельну частку (пай) члена КСП виникає з моменту видачі державного акту, процес паювання землі КСП Нива завершено 21 лютого 2000 року, позивач не могла не знати про розпаювання землі, оскільки на той час працювала у даному колгоспі, а тому суд вважає, що до виниклих правовідносин в даному випадку щодо терміну давності необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу, 1963 року.

Відповідно до ст. 71 ЦК, 1963 року, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

За змістом ст. 80 цього Кодексу, закінчення строку позовної давності до предявлення позову є підставою для відмови в позові, якщо суд не визнає причину його пропуску поважною.

Строк позовної давності за даними вимогами сплив 21 лютого 2003 року.

В судовому засіданні позивачем не доведено, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин, чим не виконано вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позивач без законних підстав не була включена до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), так як вона була членом КСП Нива на час його паювання, але оскільки вона пропустила строк позовної давності без поважних причин, який складає більше 14 років, який нічим не виправданий, підстави пропуску його судом визнані неповажними, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 80 ЦК, 1963 року, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, 2003 року, ст. ст. 10, 11, 60, 80, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держземагенства у Полтавській області, відділу Держземагенства у Машівському районі, Машівської районної державної адміністрації, Абрамівської сільської ради, товариства з обмеженою відповідальністю Обрій про виділення земельної частки (паю) відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст Рішення виготовлено та підписано 30 січня 2015 року

Суддя: