Провадження № 22-ц/783/3362/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І.,Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 березня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання кредитного договору недійсним,-

в с т а н о в и л а :

21 листопада 2014 р. Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2. Після уточнення позовних вимог від 2015 року просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 0018/08/6.10-Z від 27.02.2008 року в розмірі 25219,59доларів США, пеню в розмірі 70 884,37 грн., а також штраф в розмірі 5 000 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 27 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», який 19 квітня 2010 року перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», та відповідачем було укладено кредитний договір № 0018/08/6.10-Z, на виконання умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 59 000 доларів США на поточні потреби, з кінцевим терміном повернення 26 лютого 2018 року. У відповідності до кредитного договору (п 1.3) за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 13,5 процентів річних. П.2.3 кредитного договору передбачено, що позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 492 долари США. Згідно із п.3.2.2 договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником (відповідачем) своїх зобов'язань за цим договором. У відповідності до вказаного договору ( п. 3.2.5), банк має право стягувати з позичальника неустойку, штраф, пеню за невиконання чи неналежне виконання умов договору. У зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором у позичальника утворилася заборгованість за кредитним договором. 06 жовтня 2014 року на адресу позичальника було направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань (вих. №9028/4.1 від 06.10.2014 р.).Однак позичальником не повернуто банку ні простроченої заборгованості за кредитним договором, ні повної сплати кредиту з процентами.

15 січня 2015 року відповідач ОСОБА_2 звернувся із зустрічною позовною заявою, в якій просив визнати кредитний договір № 0018/08/6.10-Z від 27.02.2008 року, укладений між АКБ «Форум» та ОСОБА_2 недійсним, з огляду на те, що п. 5. 3. кредитного договору суперечить п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, тобто такий строк мав бути встановлений у кредитному договорі. Крім того кредитний договір укладений з порушенням Правил надання банкам України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, що затверджені постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168,які є обов'язковими для всіх банківських установ. Банком при укладенні кредитного договору було порушено п.2.2., п. 3.1. та п.3.2. вказаних Правил, а саме не надано інформацію про платежі споживача із обов'язковим зазначенням бази їх розрахунку; в кредитному договорі або додатку до нього відсутній детальний розпис сукупної вартості кредиту; кредитний договір не містить графіку платежів із докладно розписаною сукупною вартістю кредиту. Разом з тим, в порушення п. 3.8 Правил та надання кредиту в іноземній валюті, банком не було попереджено позичальника, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе споживач, а також не надано інформацію щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним. Про вказані порушення він дізнався тільки після отримання позовної заяви від ПАТ «Банк Форум».

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 16 березня 2015 року позов публічного акціонерного товариства «Банк Форум» задоволено. Вирішено: стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства „Банк Форум" заборгованість за кредитним договором №0018/08/6.10Z від 27 лютого 2008 року у розмірі 25219,59 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти станом на 11 березня 2015 року становило 582334,56 грн., пеню в розмірі 70884,37 грн., штраф у розмірі 5000 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства „Банк Форум" про визнання кредитного договору недійсним - відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Відповідач ОСОБА_2 оскаржив рішення в апеляційному порядку, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам та матеріалам справи, просить рішення суду першої інстанції про задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в первісному позові, а зустрічний позов про визнання кредитного договору №0018/08/6.10-Z від 27.02.2008 року, укладеного між АКБ «Форум» та ОСОБА_2 недійсним - задоволити. В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом порушено норми процесуального права, а саме позивачем за первісним позовом не було надано суду жодного належного доказу того, що ПАТ «Банк Форум» є правонаступником АКБ «Форум» або має відповідні повноваження на ведення справи від його імені. В судовому засіданні 19 лютого 2015 року ОСОБА_5, який здійснював представництво інтересів позивача ПАТ «Банк Форум» не було повідомлено суд про припинення його представництва за довіреністю № 10/11-09 від 11 серпня 2014 року, строк дії якої закінчився 11 лютого 2015 року. Судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у клопотанні про витребування у позивача оригіналу документів, а також у задоволенні зустрічного позову у зв'язку із спливом позовної давності, так як останній було пропущено з поважних причин. Вважає, що судом безпідставно було відмовлено у поновленні строку позовної давності, оскільки відповідно до п.2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 10 « Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» ( з наступними змінами та доповненнями), за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Судом першої інстанції не були взяті до уваги його пояснення про те, що про порушення своїх прав він дізнався тільки після отримання позовної заяви від ПАТ «Банк Форум», тобто в листопаді 2014 року. В порушення норм матеріального права відповідач вказує, що поданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом є неналежним, оскільки суперечить умовам кредитного договору та нормам чинного законодавства, а саме п. 1 ст. 612 ЦКУ, п.п. 1.3., 2.1., 2.2., 3.1., 3.2.,3.3., 3.8. Постанови Правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168 «Про затвердження правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Окрім того, в розрахунку не вказано повної орієнтованої вартості кредиту, розрахунок проведений поверхово, без зазначення зарахування відсотків та тіла кредиту згідно з офіційним курсом НБУ, а також не надано жодних розрахунків та виписок установи банку про часткову оплату відповідачем платежів по зобов'язаннях споживача із зазначенням конкретних номерів позичкових рахунків, на які фактично здійснювалося повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитними коштами, що унеможливлює визначення розміру зобов'язань, так і сум часткових оплат, та відповідно суми боргу. Також в оскаржуваному рішенні суд вирішив незаконно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 3654 грн. Однак, згідно з підпунктом 9 п. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», він як інвалід другої групи згідно з пенсійним посвідченням № 251075951, звільнений від сплати судового збору.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги в частині незгоди ОСОБА_2 з рішенням суду про задоволення первісного позову та про відмову у задоволенні зустрічного позову, водночас вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги в частині необґрунтованого стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави судового збору, з наступних мотивів.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивачем зобов»язання за кредитним договором № 0018/08/6.10-Z виконані в повному обсязі, шляхом надання кредитних коштів відповідачу в сумі 59000 доларів США. В свою чергу , відповідач ОСОБА_2 умов кредитного договору не виконав належним чином, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, згідно розрахунку станом на 06 березня 2015 року утворилася заборгованість перед банком на загальну суму 25219,59 доларів США та 75884,37 грн. Судом було встановлено також, що в оскаржуваному договорі відсутня інформація про виконання банком вимог Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, у зв»язку з чим були наявні підстави задоволення зустрічного позову та визнання кредитного договору недійсним. Однак зважаючи на те, що про це ОСОБА_2 мав можливість довідатися з 27 лютого 2008 року та оскаржити умови кредитного договору в межах визначеної цивільним законодавством позовної давності, проте не скористався таким правом, представник позивача заявив про застосування строку позовної давності , а наведені відповідачем причини пропущення позовної давності не можуть бути поважнимми , тому суд першої інстанції вирішив відмовити у задоволенні зустрічного позову у зв»язку зі спливом позовної давності.

В апеляційній скарзі відповідачем фактично не наведено доводів в обґрунтування незаконності рішення суду першої інстанції в частині задоволення первісного позову. Доводи ж апелянта про те, що позивачем за первісним позовом не було надано суду жодного належного доказу того, що ПАТ «Банк Форум» є правонаступником АКБ «Форум» або має відповідні повноваження на ведення справи від його імені, спростовуються долученою до матеріалів справи копією Статуту Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» , затвердженого загальними зборами акціонерів ПАТ «Банк Форум» 29 квітня 2013 року, у відповідності до якого Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» є правонаступником усіх прав та зобов»язань Акціонерного комерційного банку «Форум» у зв»язку зі зміною його найменування (назви) ( а.с. 114-128).

Доводи апеляційної скарги про скасування оскарженого рішення з тих мотивів, що суд першої інстанції допустив представника позивача ОСОБА_5 до участі у судовому засіданні 19.02.2015 року за відсутності документу, підтверджуючого його повноваження як представника, не можуть слугувати підставою для скасування оскарженого рішення, з огляду на те, що у відповідності до положень ч. 3 ст. 309 ЦПК порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, що у цій справі не мало місця. Крім цього у матеріалах справи є належним чином засвідчена копія довіреності ОСОБА_5 від 22.01.2015 року на представництво інтересів позивача , яка діє до 16.06.2015 року (а.с. 69), тобто, станом на 19.02.015 року ОСОБА_5 мав належні повноваження на представництво інтересів позивача ( а.69).

Не можуть слугувати підставою для скасування оскарженого рішення і посилання апелянта на те, що судом першої інстанції було відхилено вимогу його представника про надання позивачем оригіналу кредитного договору , зважаючи на те, що згідно п. 7.8 кредитного договору № 0018/0/6.10 - Z від 27 лютого 2008 року, цей договір було складено в двох примірниках українською мовою , які мають однакову юридичну силу , по одному для кожної із сторін і оригінал цього кредитного договору було отримано ОСОБА_2 27.08.2008 року, що підтверджується його підписом ( а.с. 5 зворот).

Зважаючи на те, що у відповідності до ч. 2 ст. 614 ЦК України доведення відсутності своєї вини за порушення зобов»язання покладається на особу, яка порушила зобов»язанння, в даному випадку - на відповідача, то доводи апеляційної скарги про те, що в розрахунку не вказано повної орієнтованої вартості кредиту, розрахунок проведений поверхово, без зазначення зарахування відсотків та тіла кредиту згідно з офіційним курсом НБУ, а також не надано жодних розрахунків та виписок установи банку про часткову оплату відповідачем платежів по зобов'язаннях споживача із зазначенням конкретних номерів позичкових рахунків, на які фактично здійснювалося повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитними коштами, що унеможливлює визначення розміру зобов'язань, так і сум часткових оплат, та відповідно суми боргу, колегією суддів не можуть бути прийняті до уваги , оскільки відповідачем не надано своїх розрахунків на спростування розрахунків позивача, та не наведено доказів, які б свідчили про погашення ним кредиту та плати за кредит в іншому розмірі ніж зазначено в розрахунках позивача.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про безпідставність відмови ОСОБА_2 у поновленні строку позовної давності за зустрічним позовом та незаконність відмови у задоволенні зустрічного позову за спливом позовної давності , зважаючи на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У п. 7.7 кредитного договору обумовлено, що з усіх питань, які не врегульовані цим договором ,сторони керуються чинним законодавством України. Отже, про зміст Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту від 10.05.2007 року № 168, та про недотримання банком вимог цих Правил ОСОБА_2 міг довідатися після 27 лютого 2008 року, саме з цього часу і розпочався перебіг позовної давності для звернення ОСОБА_2 з позовними вимогами про визнання кредитного договору № 0018/0/6.10 - Z від 27 лютого 2008 року недійсним.

Оскільки суд першої інстанції визнав, що внаслідок відсутності в оскаржуваному договорі інформації про виконання банком вимог Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту , яка має бути надана в письмовій формі, права ОСОБА_2 порушено, то у зв»язку з цим суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні зустрічного позову за спливом позовної давності.

У відповідності до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.22 частини першої статті Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов»язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Згідно п. 9 частини першої статті Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів І та ІІ груп.

Оскільки ОСОБА_2 до апеляційної скарги долучено копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 21.08.2014 року , згідно з яким йому встановлено інвалідність ІІ групи терміном дії до 01.09.2015 року, то, у відповідності до другого речення ч. 2 ст. 88 ЦПК України, у справі не було підстав для стягнення з відповідача в дохід держави судового збору у розміру 3654 грн, тому оскаржене рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави судового збору у розмірі 3654 грн належить скасувати, і ухвалити у цій частині нове рішення, яким судові витрати у справі компенсувати за рахунок держави.

У відповідності до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржене рішення підлягає скасуванню лише в частині стягнення з відповідача судового збору, а в решті оскаржене рішення належить залишити без змін.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст.316, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 березня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави судового збору у розмірі 3654 грн - скасувати і ухвалити у цій частині нове рішення.

Судові витрати у справі компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В решті рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: _______________ Тропак О.В.

Судді: ________________ Приколота Т.І.

________________ Федоришин А.В.