Справа № 308/7793/15-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.09.2015 м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Світлик О.М., при секретарі судового засідання Коціпак З.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 спілки «Мрія» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу,-
Позивач ОСОБА_1 спілка «Мрія» звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу.
Позовні вимоги мотивує тим, що 23.01.2009 року між КС «Мрія» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 42, згідно з умовами якого остання отримала грошові кошти в сумі 3500,00 грн. терміном на 12 місяців з умовою його щомісячного погашення згідно з розрахунком.
Поручителем ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 спілкою «Мрія» виступила ОСОБА_3 (договір поруки від 19.01.2009 р.).
У судове засідання представник позивача не з'явився, однак, головою правління КС «Мрія» - ОСОБА_4 подано через канцелярію суду заяву від 08.09.2015 року про розгляд справи без їх участі. При цьому, представник позивача зазначив про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про відсутність заперечень щодо прийняття заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
Згідно до ч.1 ст.157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 4 статті 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судові засідання, призначені на 12.08.2015 року, 07.09.2015 року та 25.09.2015 року повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти прийняття заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 23.01.2009 року між КС «Мрія» та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту № 42, згідно з п. 2.3. якого остання отримала грошові кошти в сумі 3500,00 грн. терміном на 12 місяців з 23.01.2009 року по 23.01.2010 року з умовою його щомісячного погашення згідно з розрахунком, погодженим сторонами договору у пункті 2.4.
Одержання відповідачем ОСОБА_2 кредитних коштів підтверджується копією заяви-анкети на отримання кредиту № 14 від 19.01.2009 року.
За умовами договору поруки від 19 січня 2009 року, укладеного між кредитною спілкою «Мрія» та ОСОБА_3, остання виступила поручителем за грошовими зобовязаннями
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В силу положень ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно з п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Окрім того у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
У відповідності до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Керуючись ст. ст. 509, 526, 553, 554, 610-612, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 14, 60, 88, 208, 209, 213-215, 223, 224-226, 228, 294, 296 ЦПК України, суд, -, -
Позовну заяву ОСОБА_1 спілки «Мрія» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Світлик