Справа № 664/2250/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року Цюрупинський районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Бойко В.П.,

при секретарі Скорик Н.С.,

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного комітета телебачення та радіомовлення України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позвзвом.

В судовому засіданні пояснив, що на підставі контракту №89 від 12.09.2006 року він уклав із відповідачем трудовий контракт, відповідно до якого він був призначений на посаду директора ДП Видавництво і друкарня "Таврида" на термін з 12.09.2011 року по 11.09.2016 року. Дане підприємтсво зареєстроване та знаходиться у м.Сімферополь АР Крим, вул.Генерала Васильєва, 44. З 11.12.2007 року він проживав у м.Сімферополь, але у зв'язку із окупацією АР Крим з 01.07.2015 року він мешкає у м.Цюрупинськ. Наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України №170-к від 22.11.2013 року з посиланням на п.8 ст.36 КЗпПУ та п.п."в" п.25, п.п."п" п.26 контракту від 12.09.2006 року №89 його було звільнено з займаної посади та зазначено про розірвння контракту. Відповідач при звільненні порушив вимоги КЗпПУ та звільнив його в період перебування на лікарняному в період з 22.11.2013 року по 27.11.2013 року. Із наказом про звільнення він був ознайомлений 03.12.2013 року. Окрім того, в наказі про звільнення наявне посилання напідпункт 26, який є порожнім і не містить вичерпних підстав для звільнення. Будь-яких обставин, які б були б підставою для його звільнення не було, жодних порушень трудової дисципліни він не проводив. Відповідачем грубо порушено численні норми КЗпПУ і звільнення було проведено незаконно. Щодо пропуску строку звернення до суду пояснив, що причини пропуску є поважними. Ними є тимчасова окупація АР Крим та, відповідно, неможливість вирішити даний спір на території АР Крим. Він звертався до відповідного суду за територіальною підсудністю у м.Сімферополь завчасно. В той же час доказів на підтвердження цього надати не може, оскільки всі документи залишені в м.Сімферополь. До Цюрупинського районного суду звернувся після переміщення на постійне місце проживання у м.Цюрупинрьск. Просить воновити пропущений строк звернення до суду, визнати незаконним та скасувати наказ Державного комітету телебачення і радіомовлення України №170-к від 22.11.2013 року, зобов'язати поновити його на посаді директора ДП Видавництво і друкарня "Таврида", стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.11.2013 року по 23.03.2014 року та моральну шкоду в сумі 500000 гривень.

Представник відповідача проти позову заперечила, просила відмовити в задоволенні позову за пропуском позовної давності. Окрім того, пояснила, що позивач був ознайомлений з наказом про звільнення 03.12.2013 року. Територія АР Крим визнана тимчасово окупованою територією Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", який набрав чинності 27.04.2014 року. Позивач пропустив місячний строк звернення до суду та не надав доказів на підтвердження його звернень до суду у м.Сімферополь, що було б підставою визнання причин пропуску поважними. Звільнення його в період тимчасової непрацездатності є законним, оскільки трудовий договір укладений у формі контракту і умови звільнення визначаються саме ним, а не вимогами ст.36 КЗпП України.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі контракту №89 від 12.09.2006 року ОСОБА_1 уклав із відповідачем трудовий контракт, відповідно до якого він був призначений на посаду директора ДП Видавництво і друкарня "Таврида" на термін з 12.09.2011 року по 11.09.2016 року. Дане підприємство зареєстроване та знаходиться у м.Сімферополь АР Крим, вул.Генерала Васильєва, 44. З 11.12.2007 року позивач проживав у м.Сімферополь, але у зв'язку із тимчасовою окупацією АР Крим він з 01.07.2015 року мешкає у м.Цюрупинськ. Наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України №170-к від 22.11.2013 року з посиланням на п.8 ст.36 КЗпПУ та п.п."в" п.25, п.п."п" п.26 контракту від 12.09.2006 року №89 ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади та зазначено про розірвння контракту. З наказом про звільнення він ознайомлений 03.12.2013 року.

Відповідно до положень Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Таким чином, позивач міг звернутись до суду із даним позовом до 03.01.2014 року. А звернувся до суду тільки 14.07.2015 року. Його посилання на те, що він звертався до суду на території АР Крим, що дало б можливість визнати пропуск строків подання позову до суду, не підкріплені жодними доказами.

Відповідно до положень ст.233 КЗпП України працівник може звернутися до суду із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Отже, позивачем пропущено строки звернення до суду для вирішення трудового спору.

По суті спору слід вказати наступне. Наказом Держкомтелерадіо від 22.11.2013 року №170-к ""Про звільнення ОСОБА_1 та розірвання з ним контракту" ОСОБА_1 відповідно до пункту 8 ст.36 КЗпПУ та п.п."в" п.25, п.п."п" п.26 контракту №89 від 12.09.2006 року, укладеного Держкомтелерадіо України, було звільнено з посади директора ДП "Видавництво і друкарня "Таврида" та розірвано з ним контракт. Позивач наголошує на незаконному звільненні в період тимчасової непрацездатності. З цим не можна погодитись, оскільки його було звільнено за п.8 ст.36 КЗпПУ - з підстав, передбачених у контракті. Врахувавши в сукупності вимоги ст. 36, 40, 41 КЗпПУ, слід вказати що припинення трудового договору з підстав, передбачених контрактом є окремою підставою припинення трудового договору та не відноситься до підстав звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Отже, звільнення є законним. Аналогічна правова позиція закріплена Верховним Судом України у рішення від 19.11.2008 року по справі №6-15538св08.

Отже, у задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 233 КЗпП України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити за пропуском строку звернення до суду

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.П.Бойко