У Х В А Л А

4 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» про зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 19 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2015 року вказане рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про зобов'язання вчинити певні дії скасовано та провадження в цій частині закрито. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19 грудня 2014 року в частині, залишеній без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2015 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішення суду касаційної інстанції з підстави, передбаченої пунктом другим частини 1 статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), - неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а саме пункту 2 частини 1 статті 205 ЦПК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвалу Верховного Суду України від 18 лютого 2009 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2013 року, від 21 травня 2014 року та від 21 травня 2014 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання вчинити певні дії, та закриваючи провадження у справі в цій частині апеляційний суд, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив з того, що є таке, що набрало законної сили рішення Апеляційного суду Одеської області від 12 лютого 2014 року по спору між тими самими сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав. Ухвалюючи рішення про <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2124/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>відмов <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>у <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2129/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1> позові в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції, з висновком якого погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з недоведеності факту порушення прав позивача з боку відповідача.

Разом з тим надані заявником як приклади неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права судові рішення ухвалені зокрема у справах про звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнення заборгованості за кредитним договором, поділ майна, визнання права власності на жилий будинок.

Отже, у справах наявні різні предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та наявні різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права.

Крім того ухвалами Верховного Суду України від 18 лютого 2009 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2014 року скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій, направлено справи на новий розгляд у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» про зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
Ю.Л. Сенін