Тальнівський районний суд Черкаської області
Справа № 704/274/15-ц
У Х В А Л А

17.03.2015 року м. Тальне

Суддя Тальнівського районного суду Черкаської області Воронкова І.Г. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

За твердженням позивачки відповідно до договору позики (безпроцентного) від 11.05.2014 року вона позичила відповідачу 240000 грн. строком на 6 місяців. Для забезпечення виконання зобов'язань по Договору відповідач ОСОБА_2 зобов'язувався укласти договір застави нерухомого майна, зокрема, земельної ділянки та нежитлової споруди, яка на ній розташована (незакінчена будівництвом підстанція) за адресою м. Тальне, вул. Перемоги, 18. Однак неодноразові вимоги позивача щодо належного виконання відповідачем вказаних умов Договору відповідач повністю проігнорував. Вважає, що може мати місце ухилення від виконання відповідачем рішення суду, а також розпорядитись своїм рухомим, нерухомим та іншим майном, що знаходиться у нього на праві власності та відчужити його на користь інших осіб, таким чином ухилившись від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить та зробить неможливим його виконання.

ОСОБА_1 просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_2, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, в межах заявлених вимог 316333,68 (триста шістнадцять тисяч триста тридцять три грн.) 68 коп. шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Розглянувши зяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та додані матеріали, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність полягає у тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" з наступними змінами роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заяою, позовним вимогам.

Позивач просить накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, вказуючи на те, що відповідач має намір ухилитися від виконання рішення суду, однак на підтвердження таких доводів позивач не надав достатньо доказів, через що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.151, 152, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.Г. Воронкова