Справа №756/9977/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5012/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Шумейко О.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Котули Л.Г., Слюсар Т.А.,

при секретарі: Круглик В.В.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про примусове виселення з житлового приміщення,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_5, служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про примусове виселення з житлового приміщення.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що у березні 2008 року між банком та третьою особою ОСОБА_5 укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у сумі 129800 доларів СІІІА для купівлі квартири. Рішенням суду звернуто стягнення на предмет іпотеки (квартиру АДРЕСА_1) шляхом надання банку права продажу квартири від свого імені будь-якій особі покупцеві. Відповідно до довідки за формою № 3 відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі. Керуючись вимогами ст. 109 Житлового кодексу України та ст. 40 Закону України «Про іпотеку», позивач звернувся до відповідачів з вимогою про добровільне звільнення житлового приміщення, така вимога залишена відповідачами без задоволення.

Просив виселити ОСОБА_4, ОСОБА_5 з квартири, що є предметом іпотеки та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, із зняттям їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою у Оболонському районному відділі державної міграційної служби України в м. Києві.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 13 лютого 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_5, служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про примусове виселення з житлового приміщення.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення є необґрунтованим, незаконним та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання представник ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_5, представник служби у справах дітей Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

В судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_3 проти доводів апеляційної скарги заперечувала і просила рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Судом встановлено і підтверджується дослідженими в судовому засіданні і наявними в матеріалах справи доказами, що 27 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 129800 доларів СІЛА, під 12,45% річних, на придбання майна: двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В порядку забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки, відповідно до якого в іпотеку банку передана вказана квартира, накладено заборону на її відчуження.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 5 листопада 2010 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь банку заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 132775,22 доларів США та звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5 на праві власності шляхом надання позивачу права продажу квартири від свого імені будь-якій особі-покупцеві за ціною, визначеною відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку» з подальшим направленням коштів, отриманих від реалізації, для погашення заборгованості перед ПАТ «Універсал Банк». У задоволенні позовних вимог про виселення відповідачів з вказаної квартири судом було відмовлено, оскільки банк не звертався до відповідачів з вимогою про звільнення квартири.

Рішення суду набуло законної сили 16 листопада 2010 року.

Позивач звернувся до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в солідарному порядку кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

В рамках вказаного виконавчого провадження було накладено арешт та описано предмет іпотеки, з'ясовано, що в квартирі зареєстрована неповнолітня особа, за даними Державного реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_5 іншого житла не має.

Державний виконавець звернувся до Оболонської РДА з листом про надання дозволу на реалізацію майна в порядку примусового виконання рішення суду, оскільки у квартирі право користування має малолітня ОСОБА_5 Комісією з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації відмовлено у наданні дозволу на відчуження квартири.

За постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 28 листопада 2014 року виконавчий лист, виданий 21 грудня 2010 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_4 заборгованості в солідарному порядку та звернення стягнення на предмет іпотеки, повернуто стягувану на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Позивач звернувся до відповідачів з вимогою про добровільне звільнення житлового приміщення, яку відповідач ОСОБА_4 отримала 26 травня 2014 року. Вимоги банку відповідачами не виконані.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що сторонами договору іпотеки не було застосовано процедуру позасудового врегулювання у виді звернення стягнення на квартиру на підставі договору, а тому виселення мешканців квартири (предмета іпотеки) не може бути проведене в порядку передбаченому ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. З ст. 109 Житлового кодексу Української РСР у зв'язку з невиконанням особами вимоги іпотекодержателя про добровільне звільнення житлового будинку.

Крім того, зазначив, що спірна квартира є предметом іпотеки за споживчим кредитом, виданим в іноземній валюті, є постійним місцем проживання відповідачів, іншого житла у боржника ОСОБА_5 немає, загальна площа квартири не перевищує 140 кв.м., а тому на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» примусова реалізація квартири в порядку виконавчого провадження виключається.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна з огляду на наступне.

Згідно з ч.3 ст.109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов»язані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

У п.43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз»яснино, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Суд першої інстанції встановивши, що рішення Оболонського районного суду м.Києва від 5 листопада 2010 року, яким звернуто стягнення на належну третій особі ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1, у примусовому порядку в період після його ухвалення не виконується, позивач звернувся до відповідачів з вимогою про добровільне звільнення житлового приміщення, яку ОСОБА_4 отримала 26 травня 2014 року, але не виконала, чим порушуються права іпотекодержателя, дійшов необґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для виселення відповідача з малолітньою дитиною ОСОБА_5, яка на момент укладення договору іпотеки право користування предметом іпотеки не мала.

Кредитний договір від 27 березня 2008 року укладено ОСОБА_5 на придбання спірної квартири АДРЕСА_1, яка відповідно до договору купівлі-продажу у день укладення кредитного договору та договору іпотеки (а.с.30-35).

Згідно з довідкою, виданою КП «Житлосервіс «Оболонь» від 5 грудня 2014 року № 2367, у спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_5, 2007 року народження, - дочка власника, ОСОБА_4, 1978 року народження, - дружина власника. Реєстрація вказаних осіб була здійснена 26 червня 2008 року ( а.с .89).

Крім того, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову з посиланням на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не звернув уваги на те, що згідно з цим Законом накладається тимчасова заборона на примусове стягнення ( відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу», та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань, громадянина України (позичальника або майнового поручителя» за споживчими кредитами, наданими раїни в іноземній валюті.

Мораторій на примусову реалізацію заставного майна був введений як тимчасовий захід на період до правового врегулювання порядку реструктуризації валютних кредитів фізичних осіб, наданих на придбання житла.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував, що предметом цього позову не є звернення стягнення на предмет іпотеки, а виселення як наслідок невиконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухваленого та такого, що набрало законної сили, до набрання чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

За таких обставин вважати обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог про виселення ОСОБА_4 разом з малолітньою ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1, на яку звернуто стягнення, немає підстав.

А тому рішення Оболонського районного суду м.Києва від 13 лютого 2015 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»- задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року - скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту.

Виселити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, з квартири, що є предметом іпотеки та знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 із зняттям з реєстраційного обліку.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: