АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1400/15 Справа № 205/7869/14 Головуючий у 1 й інстанції - Шавула В.С. Доповідач - Тамакулова В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

12 січня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.,

при секретарі: Поляковій Н.О. ,

яка розглянула в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

16 вересня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Вимоги обгрунтовувала тим, що з 12 серпня 2000 року знаходилась з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 22 серпня 2014 року.

Від шлюбу вони мають малолітніх синів- ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на дітей не надає тому позивач змушена звернутися до суду, просила стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття чи змін у матеріальному становищі батьків, допустити негайне виконання рішення в розмірі місячного платежу.

В заяві до суду позивач просила справу розглядати без її участі (а.с.18).

Відповідач у судове засідання не з'явився, належно повідомлений про час розгляду справи, надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без нього, позов визнав (а.с.16).

Рішенням суду І інстанції позов задоволено частково, стягнуто аліменти з відповідача в розмірі ? частини його доходу, судовий збір на користь держави, в решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та про цесуального права, просить скасувати рішення й постановити нове, яким задовольнити вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом(ст.10 ЦПК України).

Згідно ч1.ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 Сімейного Кодексу України).

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2014 року розірвано шлюб сторін (а. с. 7-8).

Від спільного подружнього життя вони мають дітей - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем та утримуються нею (а. с.5,6,9).

Відповідно до ч.3 ст.181, ч.1,2 ст.183 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При частковому задоволенні позову та стягненні з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) суд послався на п.п.15, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" якими роз'яснено, що відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження", він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Однак суд впротиріч вимог ч1.ст.61 ЦПК України та наданих роз'яснень в зазначеній Постанові Пленуму Верховного Суду України не навів підстав та доказів стосовно задоволення позову в розмірі ? частини.

За ч1.ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Як слідує із матеріалів справи позов відповідачем визнано ( а.с. 17), вимоги позивача заявлені в межах передбачених Законом, тому з урахуванням обставин по справі та викладеного, підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, а судове рішення, як постановлене з порушенням матеріального та процесуального закону, відповідно до ч.1.п.4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нового- задоволення позовних вимог в розмірі 1/3 частини доходів відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: . АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 вересня 2014 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття чи змін у майновому становищі сторін. В іншій частині вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині місячного платежу.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О

С у д д і: Болтунова Л.М.

Козлов С.П.