САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/50/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2015 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї,

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 15.06.2012 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом останнього року стосунки між сторонами погіршувалися, що призвело до виникнення непорозумінь щодо прийняття участі у вихованні сина, відповідач почала створювати штучні перешкоди щодо можливості нормального з ним спілкування. Добровільно вирішити конфлікт позивачу не вдається, у зв'язку з чим він вважає порушеними його права щодо батьківства. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача ОСОБА_2 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, визначити наступні способи його участі у вихованні сина особисте спілкування та побачення два рази на тиждень вівторок, четвер з 16.00 до 20.00 год., за місцем проживання сина, а бо на території батька, з 18.00 п'ятниці до 18.00 год. неділі вдома у батька першу та третю неділі тижня, спільний відпочинок - відпустку батька дитина проводить з батьком, необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного та іншого зв'язку, в день побачення з сином надати право забирати його особисто з дому або дитсадочку, зобов'язати відповідача за два дні до дня його зустрічі з дитиною надати точну інформацію щодо фактичного місця перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це особисто.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснили, що позивач телефонував відповідачці з приводу побачення з сином, однак вона не брала слухавку, також він приходив до дому та стукав у двері однак вона не відкривала. Позивач просив задовольнити позовні вимоги на підставі обставин викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнавала та пояснила, що вона не здійснює перешкод у спілкуванні з дитиною, крім того існує рішення виконавчого комітету Самарської районної в м. Дніпропетровську ради про встановлення днів та часів спілкування батька з малолітнім сином, яке позивач не виконує, у зв'язку з чим просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено що позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_1 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.10.2012 року (а.с. 7).

Рішенням Виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради №313 від 17.10.2014 року встановлено місце та час спілкування ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3, а саме: кожну суботу або неділю з 09.00 год. до 18.00 год., та кожне середу або четвер з 17.00 год. до 19.00 год., за попередньою домовленістю з матір'ю, ОСОБА_2 (а.с.13).

Відповідно до ч.1 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Таким чином, обов'язковою підставою для звернення до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є факт перешкоджання у спілкуванні з дитиною та її вихованні того з батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України встановлено обов'язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, в порушення вказаних вимог закону, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження фактів перешкоджання відповідача у спілкуванні з дитиною.

Таким чином, суд знаходить не доведеним факт перешкоджання відповідача у спілкуванні позивача з дитиною, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для усунення перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 58-61, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.П.Румянцев