Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: Г.В. Андрієнко

при секретарі : А.П. Новіковій

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заіі суду м. Полтави цивільну справу за позовом ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3. ОСОБА_4 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

17.10.2014 року ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом, де прохає стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3. ОСОБА_4. на користь банку грошові КОШТИ в сумі 427022,35 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що 15 лютого 2008 року між ВАТ « Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ІІА Г « Райффайзен Банк Аваль» з однієї сторони та ОСОБА_3 з другої сторони, укладений кредитний договір № 014/08-840 про надання кредитних коштів у сумі 129000.00 дол. США зі строком повернення кредиту згідно графіка, але не пізніше 14.02.2018 року, та зі сплатою 12,75 % річних. У відповідності до умов додаткової угоди № 2 до кредитного договору від 30.09.2011 року заборгованість за кредитним договором рефінансована у національній валюті України в сумі 731870.63 грн. із відсотковою ставкою 16.50 % річних. ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, а том/ станом на 09.10.2014 року тіло заборгованість за тілом кредиту складає 11484.58 грн.. 5688,57 грн. заборгованість по процентам. 3608.49 грн. пеня за порушення зобов'язання. Станом на 09 жовтня 2014 року достроковому стягненню з ОСОБА_3 підлягають кредитні кошти в сумі 406240,71 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та прохала його задовольнити. Уточнила позовні вимоги , оскільки прострочена заборгованість погашена, то прохала стягнути достроково лише тіло кредиту в сумі 361 786,97 грн. Відповідач ОСОБА_4 та представник ОСОБА_3- ОСОБА_2 заперечували проти позову,

посилаючись на те , що на момент розгляду справи вони увійшли в графік погашення заборгованості та на даний час не мають заборгованості .ОСОБА_3 має тяжке онкозахворювання та на лікування були витрачені значні кошти.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 15 лютого 2008 року між ВАТ «РайффайзенБанк Аваль»,правонаступником якого є ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» з однієї сторони та ОСОБА_3 з другої сторони, укладений кредитний договір № 014/08-840 про надання кредитних коштів у сумі 129000,00 дол. США зі строком повернення кредиту згідно графіка, але не пізніше 14.02.2018 року, та зі сплатою 12,75 % річних.

У відповідності до умов додаткової угоди № 2 до кредитного договору від 30.09.2011 року заборгованість за кредитним договором рефінансована у національній валюті України в сумі 731870,63 грн. із відсотковою ставкою 16.50 % річних.

П. п. 1.5.1., 2.3.1. кредитного договору встановлений обов'язок позичальника погашати

кредит щомісяця у розміри та у строки, визначені графіком.

ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором виконувала невчасно . а том> станом на 09.10.2014 року заборгованість за тілом кредиту складала 11484.58 гри., за процентами -5688.57 грн., заборгованість по пені-3 608.49 грн.

Відповідно до сг. 1048. 1056-1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісячно до дня звернення позики.

Пунктами 1.4.1, 1.5.1.1, 2.3.1 кредитного договору передбачений обов'язок

позичальника помісячно сплачувати Банку проценти за користування кредитними коштами.

Відповідно до ст. 546 ЦК України передбачена можливість забезпечення виконання зобов'язання -неустойкою.

За порушення строків погашення кредиту, процентів за користування кредитом, як передбачено п. 2.3.2, 4.1.1 кредитного договору, позичальник сплачує кредитору пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожний день прострочення.

Станом на 09 жовтня 2014 року позичальник зобов'язаний сплатити пеню у розмірі З 608. 49 грн., у т.ч.: 2 089. 69 грн. - за порушення строків сплати кредиту. 1518. 80 грн.

- за порушення строків сплати процентів.

Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець мас право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Пунктом 1.9 кредитного договору передбачено право банку вимагати у ОСОБА_3 дострокового погашення заборгованості за кредитом, включаючи нараховані проценти за користування кредитом та штрафні санкції у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати процентів, погіршення фінансового стану тощо. Станом на 09 жовтня 2014 року достроковому стягненню з ОСОБА_3 підлягають кредитні кошти у сумі 406 240. 71 грн.

У відповідності до ст.ст. 546. 548 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою. Відповідно до ч. 1.2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником забезпеченого порукою зобов'язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Для забезпечення зобов'язань за кредитним договором. 15 лютого 2008 року між банком та ОСОБА_4 укладений договір поруки №014/08-840. відповідно до якого поручитель ОСОБА_4 на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати за зобов'язаннями боржника - ОСОБА_3. які виникають з умов кредитного договору, у повному обсязі цих зобов язань.

Відповідно до ч.І ст. 543 ЦК України, при солідарному обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, гак і від будь-кого з них окремо.

05 вересня 2014 року на адресу ОСОБА_3. поручителя ОСОБА_4. банком направлені претензії з вимогою погашення заборгованості (вих. №140-11-3-00/2635).

На час розгляду справи відповідачами погашена прострочена заборгованість та вони увійшли у графік платежів та здійснюють платежі своєчасно.

Позивач наполягає на достроковому стягненні всієї заборгованості.

Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки простроченої заборгованості не існує.

Заборгованість була невелика по відношенню до кредитного зобов'язання . Дана заборгованість виникла з об'єктивних причин . а саме :відповідачам пришилося

зробити непередбачувані витрати на лікування онкозахворювання ОСОБА_3 шо підтверджується наданими документами.

Так , за обстеження в клініці « Лісод» сплачено більш 50 000 грн.. за дослідження в клініці Германії біля 8000 євро. Враховуючи те . що відповідачі є добросовісними платниками по кредитному зобов'язанню, незважаючи на те , що розраховували при отриманні кредиту на курс долара по відношенню до гривні на рівні 5, 5 грн. ,вони ні є злісними неплатниками кредиту . дострокове стягнення кредиту поставить їх в складну фінансову ситуацію , позбавить можливості отримувати лікування , що може призвести до трагічних наслідків , то позовні вимоги про дострокове стягнення тіла кредиту не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60,208, 212 - 215,218 ЦІ ІК України, ст.ст. 526, 546. 549. 611,1054 ЦК У країни , суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 діб.

СуддяГ. В. Андрієнко