АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 682/3602/13-ц
Провадження № 22-ц/792/1650/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Власенка О.В.,

суддів: Юзюка О.М. Ярмолюка О.І.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.

з участю: представників сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22-ц/792/1650/15 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 9 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_1, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2013 року Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог Банк вказав, що 07.05.2008 року між ним та фізичною особою підприємцем - ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого кредитор надав позичальнику кредит у сумі 20500 євро з кінцевим терміном користування кредитом до 06.05.2011 року під 18 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 12.05.2008 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір (з майновим поручителем), предметом якого є нежитлова будівля, магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1", загальною площею 41,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0600 га, на якій розташований вищевказаний магазин.

Позичальник припинив належним чином виконувати свої грошові зобов'язання, внаслідок чого станом на 27.08.2013 року заборгованість за кредитним договором

Головуючий у першій інстанції - Зеленська В.І. Провадження № 22-ц/792/1650/15

Доповідач -Власенко О.В. Категорія № 19,27

становить 12345,01 євро, що еквівалентно 131778 грн. 69 коп. (станом на 27.08.2013 р.), з яких: 12176,86 євро - прострочена заборгованість по кредиту; 168,15 євро - проценти за користування кредитом.

Враховуючи наведене, ПАТ "Брокбізнесбанк" просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 9 червня 2015 року в задоволенні позову ПАТ "Брокбізнесбанк" відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Брокбізнесбанк" вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши представників сторін та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Суд першої інстанції повно та правильно встановив обставини справи, проте висновки з установлених обставин зроблені ним неправильно.

У зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм матеріального права оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Встановлено, що 07.05.2008 року між акціонерним банком "Брокбізнесбанк", правонаступником якого є ПАТ "Брокбізнесбанк", та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 02/299/08 про надання кредиту у вигляді відкличної мультивалютної не поновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості у розмірі 400000 у гривневому еквіваленті (а.с.5-8).

З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором, 12.05.2008 року було укладено іпотечний договір (з майновим поручителем), згідно з яким іпотекодавець ОСОБА_1 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1, загальною площею - 41,3 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0600 га, на якій розташований вказаний магазин (а.с.14-17).

Факт виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором підтверджується платіжними дорученнями: №1 від 28.05.2008 року; № 1 від 27.06.2008 року; № 1 від 04.09.2008 року (а.с.18,19).

Разом з тим, ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором не виконував, внаслідок чого станом на 27.08.2013 року утворилась заборгованість по погашенню кредиту в сумі 12345,01 євро, що підтверджується довідкою про заборгованість за кредитом (а.с.33), а станом на 13.01.2014 року заборгованість по погашенню кредиту склала 12571,21 євро, що також підтверджується довідкою про заборгованість за кредитом (а.с.60).

Згідно з п. 7.1 іпотечного договору від 12.05.2008 року, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов`язання по кредитному договору в цілому або в його частині та/або невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим договором, в цілому або в тій чи іншій частині, іпотекодержатель (банк) має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

10 січня 2013 року ПАТ "Брокбізнесбанк" надіслав ОСОБА_1 письмову вимогу № 19/056-23 про усунення порушень грошового зобов'язання за кредитним договором. При цьому банк попередив її про звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі невиконання позичальником порушеного зобов'язання в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги. Цю вимогу ОСОБА_1 одержала 11 січня 2013 року.

Відповідно до рішення Господарського суду Хмельницької області від 19.12.2013 року (а.с.56-58), яке набрало законної сили, з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 стягнуто на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" 12242,24 євро простроченої заборгованості за кредитним договором № 02/299/08 від 07.05.2008 року.

Зазначені обставини підтверджуються наявними в справі письмовими доказами.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених в Аналізі судової практики щодо застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку, як заставу нерухомого майна від 01.02.2015 року, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно (постанова Верховного Суду України від 4 вересня 2013 р. у справі № 6-73цс13). Разом із тим задоволення подібних позовних вимог можливе лише у разі, коли суду надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобов'язання.

Згідно з листом відділу ДВС Славутського міськрайонного управління юстиції № 10815 від 28.08.2015 року (а.с.222), надісланого на запит апеляційного суду, встановлено, що у відділі ДВС Славутського МРУЮ на виконанні перебуває виконавче провадження № 44088408 по виконанню наказу Господарського суду Хмельницької області № 924/1383/13 від 30.12.2013 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ "Брокбізнесбанк" в сумі 12242,24 євро та 2591 грн. 13 коп. судового збору. Станом на 28.08.2015 року виконавче провадження не виконано та зупинено згідно п. 4 ч. 1 ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження". Стягнення не проводилися.

Також, згідно з п. 1.1.3 кредитного договору № 02/299/08 від 12.05.2008 року, процентна ставка за користування кредитом встановлюється додатковою угодою на підставі ринкової ставки вартості ресурсів на момент видачі траншу.

Таким чином, майбутні зміни обсягів основного зобов`язання, зокрема, встановлення процентної ставки за користування кредитом, погоджені сторонами кредитного договору, і тому неповідомлення іпотекодавця про збільшення процентної ставки за користування кредитом (додаткова угода № 4 від 24.10.2008 року, а.с.12), не дає підстав для висновку про те, що банком були порушені права іпотекодавця, оскільки згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору. що обумовлює основне зобов`язання.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, який не ґрунтується на вимогах закону, про те, що позовні вимоги позивача є безпідставними і в їх задоволенні слід відмовити.

Таким чином, рішення суду першої інстанції не може залишатися в силі, однак при цьому відсутні підстави для задоволення позову ПАТ "Брокбізнесбанк".

В силу ч. 1 ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи).

Як передбачено ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Згідно з ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Частиною 2 статті 32 ЦПК України визначено, що участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов'язки.

В силу п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України, якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Аналіз положень ст. 30 ЦПК України свідчить про те, що відповідачем є особа, яка має безпосередній зв'язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси.

З матеріалів наданих приватним нотаріусом Славутського нотаріального округу Хмельницької області Шкапій В.Я., які додані до іпотечного договору (з майновим поручителем) від 12.05.2008 року встановлено, що ОСОБА_2 подавав письмову заяву до приватного нотаріуса з приводу надання його згоди на передачу в іпотеку його дружиною ОСОБА_1, іпотечного майна, яке придбане ним за час зареєстрованого шлюбу, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб, тобто ОСОБА_2 є співвласником предмета іпотеки.

Враховуючи предмет і підстави заявленого позову, ОСОБА_2 мав брати участь у справі як співвідповідач.

На порушення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд першої інстанції не сприяв повному та всебічному з'ясуванню обставин справи, не роз'яснив належним чином позивачеві його права, зокрема, щодо можливості залучення до участі у справі ОСОБА_2 як співвідповідача та не вирішив цього питання в порядку, передбаченому ст.ст. 32, 33 ЦПК України, не сприяв здійсненню прав сторін.

Це призвело до того, що ОСОБА_2, приймаючи участь у справі як третя особа, був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права, передбачені ст. 31 ЦПК України.

Відповідно до повноважень, визначених ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд не має можливості усунути дану невідповідність.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що позов публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" не підлягає задоволенню, оскільки його заявлено не до всіх належних відповідачів.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" задовольнити частково.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 9 червня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.В. Власенко