Справа № 585/4461/14-ц
Номер провадження 2/585/76/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, при секретарях І.С. Шемчук, М.О. Дмитренко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни, третя особа: головний лікар комунального закладу Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до КЗ 1 ОСЛ м. Ромни, третя особа: головний лікар КЗ 1 ОСЛ м. Ромни ОСОБА_2 і просить: визнати незаконним та скасувати п.1, п.п.2.1., п.2 наказу КЗ 1 ОСЛ м. Ромни № 134 від 5 вересня 2014 року в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на заступника головного лікаря з медичних питань КЗ 1 ОСЛ м. Ромни ОСОБА_1. В обґрунтування позову вказав, що з 21 жовтня 2004 року він працює на посаді заступника головного лікаря з медичних питань КЗ 1ОСЛ м. Ромни. Наказом КЗ 1 ОСЛ м. Ромни № 134 від 5 вересня 2014 року на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Підставою для накладення дисциплінарного стягнення послугував начебто факт порушення ним ст.ст. 4,5, 7, 11, 13 Закону України "Про психіатричну допомогу". Однак вважає, що наказ № 134 від 5 вересня 2014 року, в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення, є незаконним, оскільки жодних порушень трудової дисципліни він не допускав, сумлінно виконував свої посадові обов'язки. Так, 2 червня 2014 року до відділення № 7 КЗ 1 ОСЛ м. Ромни було госпіталізовано пацієнта для надання псих допомоги у порядку передбаченому ст.. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу". 11 червня 2014 року пацієнта, після надання психіатричної допомоги, було виписано з відділення № 7 КЗ 1 ОСЛ м. Ромни за рішенням лікаря-психіатра ОСОБА_3, на підставі ч.1 ст. 18 Закону України "Про психіатричну допомогу". В той же час, на думку головного лікаря КЗ 1 ОСЛ м. Ромни , пацієнта було неправомірно виписано з лікарні, так як підстави для виписки такого пацієнта були відсутні. Також в описовій частині наказу № 134 від 5 вересня 2014 року зазначено, що 11 червня 2014 року пацієнта було виписано з лікарні за рішенням комісії лікарів психіатрів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Зазначає, що він особисто не здійснював огляд та не приймав участі в будь-якому комісійному огляді пацієнта, а також не приймав рішення щодо госпіталізації такого пацієнта до лікувального закладу чи його виписки. Крім того, описова частина наказу містить посилання на нібито факт проведення лікарсько-консультативної комісії у складі заступника головного лікаря ОСОБА_1, лікаря ОСОБА_3 та юрисконсульта закладу ОСОБА_5 Відповідно до наказу головного лікаря КЗ 1 ОСЛ м. Ромни його призначено головою лікарсько-консультативної комісії лікарні. В той же час участі у лікарсько-консультативній комісії, про яку зазначено в наказі та про засідання якої йому взагалі нічого не відомо. Про необхідність проведення такої комісії його ніхто не повідомляв. Більше того, він не організовував проведення такої комісії і як наслідок не приймав участі у прийнятті будь-яких рішень такої комісії стосовно пацієнта. Тому, описова частина наказу № 134 від 5 вересня 2014 року містить неправдиві відомості щодо організації, проведення та прийняття рішення ЛКК стосовно пацієнта за його участі. Отже, жодних порушень ст.ст. 4,5,7,11,13 Закону України "Про психіатричну допомогу" він не допускав та не міг допустити, оскільки описова частина наказу № 134 від 5 вересня 2014 року містить неправдиві відомості щодо фактів, які начебто мали місце та послугували підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Даний наказ не можна вважати вмотивованим, а отже й таким, що відповідає вимогам закону. Крім того, відповідач не витребував від нього будь-яких пояснень до застосування дисциплінарного стягнення. Також, слід зазначити, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тобто за вчинене правопорушення відповідальність несе лише та особа, яка його вчинила, за умов, що її вину доведено. Таким чином оскаржуваний наказ є незаконним та виданим з грубим порушенням порядку застосування дисциплінарних стягнень, а отже підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, забезпечив участь у справі представника.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав обґрунтування позову та заявлені вимоги і просив задоволити позов. Суду пояснив, що крім обґрунтувань, наведених в позові, слід відзначити, що в наказі не вказано яке саме порушення допущене ОСОБА_1 і в чому полягає його суть.

В судове засідання КЗ 1 ОСЛ м. Ромни явку представника не забезпечила, про відкладення розгляду справи не клопотала.

Третя особа - головний лікар КЗ 1 ОСЛ м. Ромни ОСОБА_2 позов вважав необґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає. Вважав можливим розглядати справу, оскільки він головний лікар і може представляти інтереси КЗ 1 ОСЛ м. Ромни в суді, але з собою письмового підтвердження повноважень немає. Суду пояснив, що ОСОБА_1 порушив ст.ст. 4,5,7,11,13 Закону України "Про психіатричну допомогу", так як він повинен був дотримуватися цього закону і забезпечити належне обстеження та лікування хворого ОСОБА_7 який був направлений для примусової госпіталізації. Натомість ОСОБА_7 був прийнятий на лікування за згодою, а не в примусовому порядку, як повинно було бути. ОСОБА_7 не було встановлено точний діагноз і він не був оглянутий комісією лікарів. Крім цього ОСОБА_7 виписаний лікарем ОСОБА_3 недообстеженим, без рішення комісії лікарів психіатрів, за зверненям особи, яка не доглядала за ОСОБА_7 Крім цього, ОСОБА_1 підписав замість головного лікаря неправдиву інформацію на вимогу прокурора. Пояснення з приводу допущених порушень ОСОБА_1 писав і вони надані суду.

Судом встановлено, що з 21 жовтня 2004 року ОСОБА_1 переведено на посаду заступника головного лікаря з медичних питань з 21.10.2004 року, що підтверджено витягом з наказу № 95 від 18.10.2004 р. по КЗ 1 ОСЛ.

26 червня 2014 року до 1 ОСЛ надійшла вимога прокурора, в якій останній просив надати у прокуратуру копії звернень ОСОБА_8 стосовно лікування ОСОБА_7 та інформацію на підставі чого 02.06.2014 проведена госпіталізація ОСОБА_7 до лікарні, надати копії відповідних звернень, заяв, рішень суду.

27.06.2014 року на адресу Роменського міжрайонного прокурора направлено інформацію на вимогу від 25.06.2014, в якій вказано, що ОСОБА_8 звернувся до головного лікаря 1 ОСЛ м. Ромни з заявою про первинний огляд його батька ОСОБА_7 в зв'язку, на його думку, наявністю у останнього психічних розладів. 02.06.2014 р. дільничним психіатром був проведений первинний огляд ОСОБА_7 та надане направлення на стаціонарне лікування до 1 ОСЛ. При поступленні до лікарні ОСОБА_7 дав згоду на обстеження та лікування в ОСЛ і був госпіталізований до 1 ОСЛ на його прохання. В подальшому ОСОБА_7 отримував лікування та обстеження відповідно до свого стану здоров'я. В процесі лікування, стан пацієнта покращився і він був виписаний із лікарні на його особисте прохання в супроводі дочки.

З наказу № 116 від 7 серпня 2014 року "Відносно запиту слідчого СВ…" вбачається, що комісії ЛКК в складі: голови - в.о. заступника головного лікаря з медичних питань ОСОБА_9, членів - лікарів-психіатрів ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4 наказано в найкоротший термін провести аналіз з приводу госпіталізації, лікування, виписки та надати відповідне заключення щодо відповідності проведених заходів до вимог діючого законодавства.

З інформації на адресу головного лікаря, за підписами ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_4, вказано, що комісія встановила наступне: гр. ОСОБА_7 оглянутий дільничним психіатром ОСОБА_12, встановлений тяжкий психічний розлад і хворий був направлений для лікування в 1 ОСЛ згідно ст. 14 а та 14 б ЗУ "Про психіатричну допомогу" (в примусовому порядку). При госпіталізації до лікувального закладу черговий лікар ОСОБА_13 не врахувала дані огляду дільничного психіатра та недооцінивши психічний стан хворого, госпіталізує його по звичайній госпіталізації за згодою хворого. Комісія лікарів-психіатрів в складі ОСОБА_4 та ОСОБА_13, також недооцінивши ступінь та тяжкість психічних розладів, приймає рішення про госпіталізацію за згодою хворого. В подальшому лікуючий лікар ОСОБА_4 проводить хворому діагностику, призначає лікування, контролює психічний стан та 05.06.14 передає завідування відділенням та переходить на подальшу роботу в 1-ше відділення. На момент виписки хворого ОСОБА_7 з 7-го відділення лікарем ОСОБА_3, лікар-психіатр ОСОБА_4. у відділенні не працювала та участі в огляді хворого не приймала. Огляд комісії лікарів 11.06.14 р. лікарем ОСОБА_3 сфальсифікований. Хворий ОСОБА_7 виписаний із відділення в стані - недообстеженим, пролікованим не в повному обсязі, з неуточненим діагнозом та був виписаний під опіку дочки, яка до поступлення не проживала з батьком і не являлася його опікуном. Висновок: 1.Черговий лікар ОСОБА_13 формально підійшла до питання госпіталізації ОСОБА_7 до лікувального закладу ( не врахувала дані заяви сина хворого, дані огляду дільничним психіатром та недооцінила психічний стан при госпіталізації). 2. Лікуючий лікар ОСОБА_4 не врахувала огляд дільничного психіатра ОСОБА_14, а скористалася оглядом чергового лікаря ОСОБА_13 та не прийняла, по своїй недосвідченості, хворого ОСОБА_7 за згодою пацієнта. 3. Зав.7 відділенням ОСОБА_3 формально віднісся до проведення лікування, обстеження хворого, не врахував відсутність ряду допоміжних обстежень, не представив на засідання ЛКК для уточнення діагнозу та виписок хворого із відділення особі, яка не здійснювала догляд та нагляд за хворим до поступлення в лікувальний заклад та сфальсифікував запис огляду комісії лікарів 11.06.14. при виписці хворого з відділення, підробивши підпис лікаря ОСОБА_4, яка в цей час була в тарифній відпустці.

Наказом № 128 від 26 серпня 2014 року "Про невиконання письмового розпорядження головного лікаря з приводу вимоги Роменського міжрайонного прокурора….", в зв'язку із встановленим фатом виявлених порушень щодо невиконання вимог законодавства України зав. відділенням № 7 ОСОБА_3 зобов'язано заступника головного лікаря з медичних питань ОСОБА_1 терміново надати письмове пояснення відповідно вищевикладеного.

В письмових поясненнях головному лікарю І ОСЛ ОСОБА_2 ОСОБА_1 вказав, що розпорядження головного лікаря "Щодо виконання згідно вимог прокуратури…, отримав від діловода 27.06.2014 р. і 27.06.2014 р. була відправлена відповідь до Роменської міжрайонної прокуратури. В подальшому розпоряджень щодо звернень прокуратури відносно ОСОБА_7 не отримував і ніякої інформації з цього приводу не надавав. Пояснення датовані 26 серпня 2014 року.

В резолютивній частині наказу № 134 від 5 вересня 2014 року "Щодо виявлення фактів та усунення порушень виконання вимог ЗУ "Про психіатричну допомогу" та надання неправдивої інформації на Вимогу Роменського міжрайонного прокурора з приводу госпіталізації, лікування, виписки пацієнта ОСОБА_7 комісією лікарів ЛКК та юрисконсульта закладу" вказано: 1. за виявлені порушення вимог чинного законодавства, а саме ЗУ "Про психіатричну допомогу" ст. 4, ст.5, ст.7, ст.11, ст. 13 - на основі не згоди, а усвідомленої згоди, що є вкрай грубим порушенням виконання вимог чинного законодавства, порушень, які наступили внаслідок надання неправдивої інформації закладом щодо звернень: Роменського міжрайонного прокурора , управління охорони здоров'я, заявника сина ОСОБА_8, які стали наслідком неправдивого висновку - заключення комісії в складі: заступника головного лікаря з медичних питань ОСОБА_1, зав. 7-м відділенням ОСОБА_3 та юрисконсульта закладу ОСОБА_5 2. Оголосити догани:2.1. заступнику головного лікаря з медичних питань ОСОБА_1 В обґрунтування наказу зазначено: "Виходячи з вищевикладеного, що членами ЛКК - заступником головного лікаря з медчастини ОСОБА_1, зав відділенням, лікарем ОСОБА_3, юрисконсультом закладу ОСОБА_5, які з незрозумілих причин не взяли до уваги дані із медичної карти амбулаторного хворого, не взяли до уваги інформацію денників медичної карти стаціонарного хворого № 1448,14, а саме: в графі психічний стан лікуючий лікар відмічала, що пацієнт дезорієнтований в часі, грубо в місці перебування, не звернули увагу, що пацієнт недообстежений лікарем неврологом, психологом, не дослідили наявності членів складу комісії, яка приймала участь для прийняття рішення по виписці ОСОБА_7 та не звернули увагу щодо узгодження виписки із заявником, а при цьому послались, що нібито стан пацієнта покращився і згідно ст. 18 ЗУ "Про психіатричну допомогу", рішенням комісії ЛКК був виписаний із лікарні на його прохання в супроводі дочки, як добровільно госпіталізованого.

Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини щодо застосування дисциплінарного стягнення.

Відповідно ч.1 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Статтею 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку встановленому чинним законодавством.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Таке переконання суду склалося з тих підстав, що відповідачем не доведено вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного поступку чи порушення вимог чинного законодавства, яке б могло вважатися порушенням трудової дисципліни. З наказу № 134 від 5 вересня 2014 року та наданих доказів неможливо зробити висновок в чому полягає порушення, допущене ОСОБА_1 і чи мало місце взагалі будь-яке порушення. Тобто, в жодному з наданих доказів немає даних про те, що здійснюючи свою діяльність в межах повноважень визначених посадою, ОСОБА_1 порушив вимоги закону чи підзаконного нормативного акту і дані порушення можуть бути визначені як порушення трудової дисципліни. Натомість досліджені судом докази містять дані про те, що ОСОБА_1 не вчиняв якихось дій спрямованих на вчинення дисциплінарного проступку.

Крім цього, при застосуванні дисциплінарного стягнення у ОСОБА_1 не було отримано пояснень щодо дисциплінарного проступку, чим порушено порядок застосування дисциплінарного стягнення.

За таких обставин суд вважає, що п.1, п.п.2.1. п. 2 наказу КЗ 1 ОСЛ м. Ромни № 134 в частині накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 є незаконним і підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.149, 150 КЗпПУ, ст. ст. 10, 11, 14, 60, 88, 208, 209, 212-215, 292, 294, 296 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до комунального закладу Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни, третя особа: головний лікар комунального закладу Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, задоволити.

Визнати незаконним та скасувати п.1, п.п.2.1., п.2 наказу комунального закладу Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни № 134 від 5 вересня 2014 року в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на заступника головного лікаря з медичних питань комунального закладу Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни ОСОБА_1.

Стягнути з комунального закладу Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни, код за на користь держави судовий збір в розмірі двісті сорок три гривні шістдесят копійок (243,6 грн.).

Судовий збір слід сплачувати - рахунок отримувача 0303, МФО 837013, банк отримувача ГУДКУ в Сумській обл., код класифікації доходів бюджету 22030001, отримувач коштів Роменський УДК, код отримувача 37929744.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя… підпис.

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга