Справа № 450/1569/14 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/3448/15 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4, представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме 12.06.2014 року та до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону. Вирішено питання судових витрат.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить рішення змінити та вирішити стягувати з нього на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 12.06.2014 року та до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону. Вважає рішення таким, що прийняте з порушенням норм закону, без дослідження усіх доказів у справі та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Зазначає, що при визначенні розміру аліментів, судом не встановлено його матеріального становища, не враховано той факт, що він не працює, немає постійного стабільного доходу, а тому фактично сума встановлених аліментів являється надто високою.

Відповідач у судове засідання не з'явився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, зважаючи на те, що він повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України та те, що його інтереси в судовому засіданні захищала представник.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримання апеляційної скарги, позивача та її представника в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову та визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме 12.06.2014 року та до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону, виходив з того, що матеріальної допомоги малолітній дитині ОСОБА_6 відповідач в мірі необхідній для її нормального, повноцінного розвитку та забезпечення не дає. Доходів, які отримує позивачка у вигляді соціальної допомоги критично не вистачає на повноцінне забезпечення дитини. Крім цього, суд врахував прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років, передбачений у Законі України "Про державний бюджет України на 2014 рік", матеріальне та соціальне становище сторін, розмір соціального та матеріального забезпечення дитини відповідного віку.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин, що мають значення для справи та без чіткого дотримання вимог закону, обставини ж, які суд вважав встановленими - не доведені.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Як вбачається із наведеного вище, судом не з'ясовано належним чином та не враховано при визначенні розміру аліментів доходів сторін; склад їх сімей на даний час; не належним чином враховано розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та ін..

Так, як вбачається із копії трудової книжки відповідача (а.с. 39-42, 56) та пояснень його представника останній на даний час офіційно не працює, однак отримує доходи від тимчасових, нерегулярних заробітків в розмірі біля 1000-1500 грн. на місяць. Крім цього, як вбачається із пояснень позивача вона теж офіційного місця праці не має, однак отримує певні нерегулярні доходи як перукар в розмірі від 1000 до 1500 грн. на місяць. Також, як вбачається із копій паспортів сторін, довідки з місця проживання позивача, копії свідоцтва про шлюб (а.с. 3, 4, 6, 43) та пояснень осіб, що беруть участь у справі сторони з січня 2015 року спільно не проживають, хоча і перебувають у зареєстрованому шлюбі. Донька сторін проживає з позивачем у її батьків та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає один.

Зважаючи на вказане та враховуючи щомісячні, нерегулярні, мінливі доходи сторін про, які вони заявили; те, що сторони з січня 2015 року проживають окремо однак перебувають у зареєстрованому шлюбі; те, що дитина сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні; те, що обов'язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків; те, що відповідач позов визнає частково; прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" складає 1032 грн.; склади сімей сторін, - колегія суддів вважає, що розмір коштів, що підлягає стягненню відповідача на користь позивача як аліменти на утримання їх малолітньої доньки, що визначений судом першої інстанції, є завищеним та рішення суду слід змінити зменшивши розмір аліментів, що підлягає стягненню щомісячно з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на користь позивача, як аліменти на утримання їх доньки з 1000 грн. до 600 грн. В решті рішення суду - залишити без змін. Вказаним слід визнати частково обґрунтованою апеляційну скаргу та таку задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п. 1-4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 року - змінити, зменшивши суму, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1000 грн. до 600 грн. щомісячно починаючи з 12.06.2014 року та до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону.

В решті рішення - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді : В.Я. Бакус

Т.А. Гірник