Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/2315/15
Справа № 711/6067/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Степаненко О.М.

при секретарі - Гордієнко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Черкаської міської ради про визначення місця проживання дитини, відібрання і повернення дитини матері та відшкодування моральної шкоди та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, тертя особа орган опіки та піклування Черкаської міської ради про визначення місця проживання дитини, відібрання і повернення дитини матері та відшкодування моральної шкоди.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказала, що з 2008 року вона проживала з відповідачем ОСОБА_2 у цивільному шлюбі за адресою: АДРЕСА_1. Під час спільного проживання у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач у свідоцтві про народження записаний батьком дитини.

У вересні 2013 вони розійшлись по причині, що ОСОБА_2 не мав постійного місця роботи, зловживав алкоголем, постійно скандалив у присутності дитини, траплялись випадки, коли відповідач бив її.

За час окремого проживання вона давала можливість спілкуватися з дитиною, однак ОСОБА_2 неодноразово без узгоджень з нею вивозив дитину на невизначений термін на дачу.

Дитина має вроджену ваду (деформація грудної клітини, деформацію стоп) та знаходиться на диспансерному обліку у ортопеда та проходить лікування у ортопедичній клініці у м. Києві. Дитині потрібно систематично проходити обстеження та лікування (корекцію устілок, масаж, ЛФК), щоб запобігти прогресуванню хвороби.

У квітні 2015 року вона з сином знаходилась у м. Києві для проходження ним лікування. Вранці ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 без попереджень, із застосуванням фізичної сили, без її згоди забрав сина із собою та поїхав на авто у невідомому напрямку.

По даному факту вона зверталась до правоохоронних органів.

На даний час відповідач повернути сина категорично відмовляється.

Дитина не відвідує дитячий садок, вона позбавлена спілкування з нею. До сина відповідач її не пускає.

Незаконними діями відповідача їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює (з урахуванням збільшених вимог, заявлених у судовому засіданні 15.09.2015) у 10000,00 грн., яка полягає у спричиненні їй душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача, а тому така шкода відповідно до положень ч .2 ст. 162 СК України підлягає відшкодуванню.

Просила визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. з нею; відібрати дитину від відповідача ОСОБА_2 та повернути їй за попереднім місцем проживання; стягнути моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., стягнути із відповідача на її користь судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задоволи з підстав, визначених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 скориставшись правом, передбаченим ст. 123 ЦПК України, до початку розгляду справи по суті звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком, вказуючи, що з моменту народження сина ОСОБА_3 ним постійно піклувалась його мати ОСОБА_4

Також зазначив, що згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 10.07.2015 встановлено, що син постійно проживає разом з ним та бабусею (матір'ю ОСОБА_2.) має окрему кімнату, забезпечений всім необхідним для навчання, яким займається він особисто.

На даний час він працює і має дохід, який дозволяє йому забезпечувати матеріальні потреби сина у повному обсязі.

Вважає, що приділяє більше увагу сину, самостійно опікується його здоров'ям, моральним вихованням та навчанням сина.

На його думку проживання сина із ОСОБА_1 в іншому населеному пункті створює небезпеку для життя дитини та його здоров'я, оскільки відповідач не отримує стабільний дохід, не має власного житла в іншому населеному пункті. Просив визначити місце проживання сина з ним.

В судовому засіданні ОСОБА_2 первісний позов ОСОБА_1 не визнав, зустрічний позов підтримав та вказав, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_2 був вимушений забрати із собою сина ОСОБА_5 із дитячого садка в м. Києві, коли побачив його недоглянутим у брудному одязі. Після чого він постійно проживав із ним у дачному будинку, який обладнаний всіма сучасними побутовими зручностями. Доводячи суду факт отримання доходів, не зміг надати докази на підтвердження цього, обмежившись представленням лише характеристики з ТОВ «Черкаська продовольча компанія».

Зустрічний позов відповідач ОСОБА_1 не визнала, просила відмовити у його задоволенні.

Представник органу опіки та піклування позов ОСОБА_1 підтримала, просила визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом із матір'ю ОСОБА_1 У зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 просила відмовити.

Суд, заслухавши доводи сторін та надавши оцінку доказам, які надані ОСОБА_1 та ОСОБА_2, думку представника органу опіки та піклування, приходить до наступних висновків.

У ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 зазначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно положень ч. 1 ст. 161 СК якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Вирішуючи даний спір, суд в першу чергу керувався інтересами самої дитини.

Судом установлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції 27.04.2010, актовий запис №441, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком записаний ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_1.

Малолітній ОСОБА_3 до квітня 2015 року проживав разом із матір'ю ОСОБА_1

В квітні 2015 року батько ОСОБА_2 (факт не заперечується останнім) без згоди матері ОСОБА_1 забрав сина та перевіз до дачного будинку, де почав проживати разом із ним та бабусею ОСОБА_6 (матір ОСОБА_2.).

Дитина - ОСОБА_3 має вроджену ваду (деформація грудної клітини, деформацію стоп) та знаходиться на диспансерному обліку у ортопеда, що підтверджується медичною документацією.

Судом з'ясовано, що фактичним піклуванням займається бабуся ОСОБА_6 (матір ОСОБА_2.)

Крім того, особливо важливим для суду у вирішенні питання про встановлення місця проживання дитини є можливість батьків забезпечити потреби дитини саме в матеріальному плані, а також можливість забезпечення належних житлових умов. На думку суду саме матеріальний стан батьків впливає на можливість забезпечувати як фізичний так і культурний розвиток дитини, що призведе до відчуття себе повноцінним членом суспільства, та дозволить розвивати спортивні чи художні здібності дитини, і сприятиме можливості забезпечення якісного медичного обслуговування. Також судом надана особисті якості і спосіб життя кожного з батьків.

Для з'ясування цього, судом встановлено, що співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Також ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_2

Так, згідно актів обстеження умов проживання від 28.04.2015 та 12.05.2015 складених комісією служби у справах дітей Черкаської міської ради, а саме за адресою АДРЕСА_2 та за адресою: АДРЕСА_1, у вказаних квартирах створені належні умови для проживання малолітнього ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, згідно відомостей акту №206 від 12.05.2015 у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 не проживають.

Згідно характеристики ОСОБА_1 характеризуються позитивно.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 за період січень - червень 2015 отримала дохід в сумі 7320,00 грн.

Отримання доходів ОСОБА_2 суду не доведено.

Малолітній ОСОБА_3 під час знаходження разом із батьком ОСОБА_2 та будучи зареєстрованим в дошкільному навчальному закладі №10 «Ялинка» в м. Черкаси, його не відвідує, причини цьому батько ОСОБА_2 суду пояснити не зміг.

На протилежність цьому судом встановлено, що під час знаходження малолітнього ОСОБА_3 разом із матір'ю ОСОБА_1 він відвідував навчальний заклад №636 «Капітошка» м. Києва, з 29.09.2014 до 08.04.2015.

Не може залишитись поза увагою факт перешкоджання користування квартирою АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_2, який встановлений рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.12.2014.

Даним рішенням усунуті перешкоди для ОСОБА_1 в користуванні цією квартирою та вселено останню разом з її неповнолітнім сином ОСОБА_3 в дане житло.

Самостійно ОСОБА_2 вказане рішення не виконав. Крім того, встановлено, що вказане житло він здає в оренду, що підтверджується актом державного виконавця від 08.07.2015.

Де проживав та проживає ОСОБА_2 разом із сином і при яких умовах, а також чому малолітній ОСОБА_3 не відвідує дошкільний заклад (садочок), ОСОБА_2 суду не пояснив, що ставить під сумнів у належному наданні необхідних умов для проживання дитини та для її розвитку з боку батька ОСОБА_2

Не встановлено судом переваг батька і як вихователя, зокрема суд звертає увагу на висновки Міського соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, згідно якого малолітній ОСОБА_3 «прагне до ніжних відносин, які принесли б задоволення і щастя. Відчуває потребу в увазі і розуміння з боку інших. Через складність ситуації стає тривожним і дратівливим. Емоційна незадоволеність породжує роздратоване і нетерпляче бажання незалежності, веде до стресу і тревоги».

На перевагу цьому судом враховано характеристику, надану вихователями дитячого навчального закладу №636 «Капітошка» м. Києва, який відвідував малолітній ОСОБА_3 з 29.09.2014 до 08.04.2015 під час проживання разом із матір'ю, зокрема про те, що дитина була доглянута, врівноважена. Гарно йшла на спілкування з дорослими і дітьми в групі. Мати ОСОБА_1 гарно піклувалась про сина, активно приймала участь у підготовці до свят. Дитина завжди була в радісному настрої.

Не може залишитись поза увагою наявність у ОСОБА_2 заборгованості по аліментах. Згідно довідки-розрахунку Центрального відділу ДВС від 04.06.2015 №22537 така заборгованість станом на 01.06.2015 становила 1996,77 грн. Наявність таких аліментних зобов'язань негативно сприйнята судом.

Судом врахована негативна характеристика на ОСОБА_2, яка видана КП «Черкаська служба чистоти», а саме про те, що з весни 2014 року ОСОБА_2 порушував трудову дисципліну, допускав прогули без поважних причин та був помічений у схильності до зловживання алкоголем. Після низки попереджень щодо неприпустимості такої поведінки - звільнений згідно з наказом директора підприємства по статті 40 п.7 КЗпП України.

Піддається критиці надані ОСОБА_2 як позивачем медичні висновки щодо стану здоров'я ОСОБА_3, так як враховуючи вади останнього, стан його здоров'я був перевірений ОСОБА_2 лише під час судового розгляду (ехокардіографічне обстеження від 18.09.2015, довідка від 19.09.2015 лікаря ОСОБА_7). Інших доказів з боку ОСОБА_2, які могли підтвердити проходження ним обстежень, діагностики, процедур лікування тощо хвороби дитини - деформації грудної клітини та деформації стоп, під час знаходження сина з ним, суду не надано. Вказане дає підстави вважати, що батько не забезпечує їй належне медичне обслуговування.

Судом як неналежний доказ оцінена характеристика на ОСОБА_2, яка надана ТОВ «Черкаська продовольча компанія», так як взагалі останнім не підтверджено факт прийняття його на роботу (відсутність наказу тощо), а також відсутність довідки про отримання ним доходів.

Під час аналізу висновків Міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, зокрема щодо тесту «Відношення до батьків», який показав велику значимість батька для ОСОБА_3, судом взятий в рахунок вік дитини (достатньо малий). Є очевидним, що з ким проживає, до того вона і більш приязно ставиться.

Бажання самої дитини проживати з тим або іншим із батьків враховується, але не має для суду вирішального значення.

Згідно ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участі батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду.

Згідно рішення Черкаської міської ради від 16.06.2015 №614 визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом із матір'ю ОСОБА_1

Суд також врахував принципи Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959. Згідно з цим принципом, малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

За таких встановлених обставин, суд, виходячи з принципу рівності прав і обов'язків обох батьків, віддаючи перевагу тому з них, хто може створити найбільш сприятливі умови для виховання дитини, прийшов до переконання, що мати зуміє краще забезпечити необхідні умови для виховання дитини.

До вказаного висновку суд дійшов враховуючи всі досліджені обставини, а не на переважному праві матері.

Суд вважає за необхідне визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. з матір'ю - ОСОБА_1

Суд також ураховував неправомірну поведінку батька ОСОБА_2 щодо дитини, яка мала місце в квітні 2015 року.

Як було вказано вище, ІНФОРМАЦІЯ_2 батько ОСОБА_2 без згоди матері ОСОБА_1 забрав сина із дитячого садка в м. Києві та перевіз до дачного будинку, де почав проживати разом із самим ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_6 (матір ОСОБА_2.), що дає суду застосувати положення ст. 162 СК України, а саме відібрати дитину ОСОБА_3 від відповідача ОСОБА_2 та повернути матері - ОСОБА_1 за попереднім місцем проживання.

Також, згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування визначається судом з врахуванням глибини фізичних та душевних страждань. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної немайнової шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, відновлення тощо) та з урахування інших обставин, стану здоров»я, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Як в позовній заяві так і в судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 факту завдання їй моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. не доведено.

Звертаючись із зустрічним позовом про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з ним, ОСОБА_2 не надав доказів, які б могли бути конкурентними із доказами, наданими ОСОБА_1

За таких обставин у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком, необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 151, 153, 157-159, 160-162 СК України, ст.ст. 3, 10, 11, 12, 60, 61, 79, 86, 88, 146, 209, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Черкаської міської ради про визначення місця проживання дитини, відібрання і повернення дитини матері та відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.

Визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. з матір'ю - ОСОБА_1.

Відібрати дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. від відповідача ОСОБА_2 та повернути матері - ОСОБА_1 за попереднім місцем проживання.

У стягненні моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243,60 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: О. М. Степаненко