Номер провадження: 22-ц/785/4074/15
Головуючий у першій інстанції Роїк Д. Я.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Панасенкова В.О., Парапана В.Ф.,

при секретарі - Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Львівського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Відділу державної виконавчої служби Кам'янка - Бузького районного управління юстиції Львівської області, за участю третьої особи - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Філії Львівського обласного управління Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності та виключення майна з-під арешту,

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 та Відділу державної виконавчої служби Кам'янка - Бузького районного управління юстиції Львівської області, третьої особи - ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності та виключення майна з-під арешту, вказуючи наступне.

Предметом спору між сторонами є автомобіль марки ВАЗ, модель 21041, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ТЗ - легковий універсал - В, колір - Білий, зареєстрований Кам'янка-Бузьким ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області 15 вересня 2011 року.

22 червня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений письмовий договір купівлі-продажу автомобіля, відповідно до якого позивач передав ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 7000 доларів США за придбання автомобілю марки ВАЗ, модель 21041, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ТЗ - легковий універсал -В, колір - Білий, зареєстрований Кам'янка-Бузьким ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області 15 вересня 2011 року, а ОСОБА_2 отримав ключі від автомобіля, оригінал технічного паспорту на автомобіль, оригінал генеральної довіреності на своє ім'я, в свою чергу ОСОБА_3 зобов'язалась нотаріально оформити у подальшому договір купівлі-продажу, з того часу ОСОБА_2 почав користуватися вказаним автомобілем.

Оформлення договору - купівлі продажу вказаного автомобіля нотаріально потребувало додаткових коштів, яких в сторін на той час не було, тому в усному порядку домовилися здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі - продажу належного йому автомобіля пізніше.

Вказаний договір нотаріально посвідчений не був, однак сторони уклавши даний договір дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору.

ОСОБА_2 стало відомо, що на зазначений автомобіль накладений арешт, а на підставі арешту автомобіль оголошений в розшук.

На підставі постанови про розшук майна ВДВС Кам'янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області від 14 травня 2014 та від 05 вересня 2014 року, за боргом відповідача, який виник перед ДПІ у Кам'янка-Бузькому районі та перед АТ «Ощадбанк», було оголошено розшук майна відповідача, а саме купленого позивачем транспортного засобу.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про підтримання уточнених позовних вимог та просив позов задовольнити, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі і не заперечував в залученні третьої особи до розгляду у справі, не заперечував проти прийняття заочного рішення по справі.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи - ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в судовому засіданні надала вирішення позовних вимог на розсуд суду.

Рішенням суду позов був задоволений.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу, а саме: автомобіль марки ВАЗ, модель 21041, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ТЗ - легковий універсал-В, колір - Білий, зареєстрований Кам'янка-Бузьким ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області 15 вересня 2011 року, укладеного 22 червня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Звільнено з-під арешту автомобіль марки ВАЗ, модель 21041, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ТЗ - легковий універсал-В, колір - Білий, зареєстрований Кам'янка-Бузьким ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області 15 вересня 2011 року, накладений відділом державної виконавчої служби Кам'янка - Бузького районного управління юстиції Львівської області.

Визнано за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності на автомобіль марки ВАЗ, модель 21041, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ТЗ - легковий універсал-В, колір - Білий, зареєстрований Кам'янка-Бузьким ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області 15 вересня 2011 року.

Встановлено порядок виконання рішення, відповідно до якого воно, після набрання ним законної сили, є підставою для УДАІ ГУМВС України в Одеській області, зареєструвати транспортний засіб марки ВАЗ, модель 21041, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ТЗ - легковий універсал-В, колір - Білий, зареєстрований Кам'янка-Бузьким ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області 15 вересня 2011 року за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1).

На вказане рішення подав апеляційну скаргу представник ПАТ «Державний ощадний банк України» який просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги й заперечення проти неї, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню, а рішення cуду на підставі п. п. 1- 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вони законні та обґрунтовані.

Так, суд першої інстанції в обґрунтування своїх висновків щодо задоволення позову послався на наступне.

Правовідносини між сторонами виникли з приводу визнання права власності на автомобіль. Як встановлено в судовому засіданні, 22 червня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу автомобіля, відповідно до якого позивач передав ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 7000 доларів США за придбання автомобілю, ВАЗ, модель 21041, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ТЗ - легковий універсал -В, колір - Білий, зареєстрований Кам'янка-Бузьким ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області 15 вересня 2011 року, а ОСОБА_2 отримав ключі від автомобіля, оригінал технічного паспорту на автомобіль, оригінал генеральної довіреності на своє ім'я, в свою чергу ОСОБА_3 зобов'язалась нотаріально оформити у подальшому договір купівлі-продажу, з того часу ОСОБА_2 почав користуватися вказаним автомобілем.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Задовольняючи вимоги позивача щодо виключення з акту опису майна боржника, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. У разі прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту або сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника, майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно за відсутності обґрунтованих заперечень та встановлених обставин справи позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись виходячи з наступного.

Позивач вважає себе власником вказаного автомобілю, так як придбав його на законних підставах, однак, на зазначений автомобіль було накладено арешт, у зв'язку з борговим зобов'язанням ОСОБА_3, що спричиняє позивачу перешкоду в його повноцінному користуванні та розпорядженні, тому він просив суд визнати за ним право власності на вказаний автомобіль.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів (ч.1 ст.328 ЦК України).

Транспортний засіб є рухомою річчю (майном), право власності на таке майно набувається на підставі правочинів. Договір купівлі-продажу транспортного засобу як правочин опосередковує перехід транспортного засобу як майна у власність.

Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, правочин, зокрема, має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.ч.4,5 ст.203 ЦК України).

Правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, належить вчиняти у письмовій формі (п.3 ч.1 ст.208 ЦК України).

Таким чином, для договору купівлі-продажу транспортного засобу обов'язковою є письмова форма, нотаріальне посвідчення такого правочину не є обов'язковим.

Купівля-продаж транспортного засобу є двостороннім правочином.

Представництво є правовідношенням, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає, зокрема, на підставі договору (ст.237 ЦК України).

Згідно вимог ст.244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреність є документом, що підтверджує особу і повноваження представника на право вчиняти правочин з третіми особами від імені та в інтересах довірителя. Довіреність - односторонній правочин, в якому висловлено волю однієї особи (довірителя). Згода представника на видачу довіреності не потрібна, однак він має право відмовитись від виконання дій, на які його уповноважує доручення.

Представництво за довіреністю припиняється у разі, зокрема, закінчення строку довіреності (п.1 ч.1 ст.248 ЦК України).

Матеріалами справи встановлено, що спірний транспортний засіб належить на праві власності ОСОБА_3

Реалізуючи права власника на власний розсуд, відповідач ОСОБА_3 25.06.2012 року вчинила односторонній правочин, а саме на підставі договору доручення уповноважила позивача від її імені розпоряджатися (керувати, продавати тощо) належним їй транспортним засобом. Довіреність (односторонній правочин) посвідчено нотаріально. Дійсність довіреності не оскаржено, таку не скасовано.

Таким чином, довіреність від 25.06.2012 року, якою ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_2 експлуатувати та розпоряджатися належним їй автомобілем, не створили переходу права власності на транспортний засіб від ОСОБА_3 до ОСОБА_2, останній не набув права володіння, користування, розпорядження на спірний транспортний засіб.

Купівля-продаж, як двосторонній правочин є погоджена дія двох осіб.

25.06.2012 року мала місце дія однієї особи, а саме ОСОБА_3 (видача довіреності), і не було погодженої дії сторін на припинення і, відповідно, набуття права власності на транспортний засіб та цивільного обов'язку, обумовленого цим правом.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що між сторонами було вчинено правочин купівлі-продажу транспортного засобу з реальним настанням правових наслідків, що обумовлені ним.

Крім того, надана ОСОБА_2 розписка не є передбаченою п.3 ч.1 ст. 208 ЦК України письмовою формою договору купівлі-продажу транспортного засобу.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, зокрема є договори, посвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби.

Посилання позивача на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню так як відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу, спростовується тим, що договір купівлі - продажу автомобіля взагалі не потребує обов'язкового нотаріального посвідчення, таке посвідчення можливо тільки за згодою сторін, доказів ухилення відповідача не наведено.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу автомобілю дійсним та визнання права власності задоволенню не підлягають. Вимоги щодо звільнення з-під арешту є похідними від вимог щодо визнання права власності, а тому задоволенню також не підлягають.

При таких обставинах, винесене рішення не може вважатися законним та обґрунтованим, так як воно ухвалене без повних і всебічно з'ясованих обставин, на які первісний позивач посилався як на підставу своїх позовних вимог, без підтвердження належними та допустимими доказами доводів зустрічного позову.

Розглядаючи справу, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а також суд порушив та неправильно застосував норми матеріального права, у зв'язку з чим, є підстави для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ч. 1 п. 1-4; ст.313-314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Львівського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 березня 2015 року скасувати та постановити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Відділу державної виконавчої служби Кам'янка - Бузького районного управління юстиції Львівської області, за участю третьої особи - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Філії Львівського обласного управління Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності та виключення майна з-під арешту відмовити.

Рішення вступає в законну силу з моменту оголошення. На рішення може бути подана касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді В.Ф. Парапан

В.О. Панасенков