АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5212/15 Головуючий 1 інст. - Малихін О.О.
Справа № 630/986/14-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: право власності
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» вересня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 28 травня 2015 року та додаткове рішення Люботинського міського суду Харківської області від 10 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про виділ частки в житловому будинку та частки земельної ділянки, визнання порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним та у подальшому неодноразово уточненим позовом до ОСОБА_1.

В обґрунтування свого позову посилалася на те, що житловий будинок АДРЕСА_1 придбано спільно з ОСОБА_1 в період шлюбу та зареєстрований за ним.

Зазначила, що будинок складається з чотирьох кімнат: 1-3, площею 12,60 кв.м., 1-4 площею 17,40 кв.м., 1-5 площею 11,00 кв.м., 1-6 площею 10,40 кв. м., що дає можливість виділити їм по дві кімнати. За зазначеним будинком закріплена земельна ділянка площею 1200 кв.м.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 24.09.2013 року за нею визнано право власності на ? частину житлового будинку загальною площею 80,2 кв.м., жилою площею 51,4 кв.м. з надвірними будівлями в порядку розподілу майна подружжя.

Вказала, що відповідач перешкоджає їй користуватися зазначеним будинком, тому вона вимушена проживати в дачному будинку.

Просила виділити їй частку у будинку АДРЕСА_1 згідно третього варіанту висновку експертизи: по житловому будинку: передню кімнату літ. 1-1 площею 12,90 кв. м., кладову літ. 1-2 площею 3 кв. м., житлову кімнату літ. 1-3 площею 12,60 кв. м., житлову кімнату літ. 1-6 площею 10,4 кв. м., кухню літ. 1-7 площею 8,5 кв. м. ванну літ. 1-8 площею 4,4 кв. м., тамбур літ. І площею 2,5 кв. м.; по надвірним будівлям: бесідку літ. 3, ганок літ. і, душ літ. К, ? частину огорожі 1,2; виділити їй в користування земельну ділянку площею 623 кв.м. з боку АДРЕСА_1 згідно третього варіанту висновку експертизи; стягнути з ОСОБА_1 на її користь витрати, пов'язані з проведенням експертизи в сумі 2306,25 грн.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 28 травня 2015 року та додатковим рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 10 червня 2015 року позов ОСОБА_2 - задоволено частково, виділено в натурі ОСОБА_2 приміщення у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 наступні приміщення: житлову кімнату «1-3» площею 12,60 кв. м., передню «1-1» площею 12, 90 кв. м., житлову кімнату «1-6» площею 10, 40 кв. м., кухню «1-7» площею 8,50 кв. м., ванну «1-8» площею 4,40 кв. м., кладову «1-2» площею 3,00 кв. м. та надвірні споруди: тамбур літ. «а», альтанку літ. «3», ганок літ. «і», душ літ. «Н», водогін літ. «К», ? частину огорожі; зобов'язано ОСОБА_2 для здійснення поділу провести переустаткування у житловому будинку, а саме: закласти дверні прорізи: між житловими кімнатами «1-3» та «1-6», між житловими кімнатами «1-3» та «1-4», між приміщеннями передньої «1-1» та кладової «1-2», влаштувати дверні прорізи: між приміщеннями кладової «1-2» та кухні «1-7», між приміщеннями кладової «1-2» та житлової кімнати «1-6», демонтувати перегородку між приміщенням житлової кімнати «1-3» та передньої «1-1», встановити перегородку, організувавши приміщення житлової кімнати площею 17,00 кв. м. та передньої площею 8,50 кв. м., улаштувати окремий лаз на горище, устаткувати квартиру самостійними системами опалення, електропостачання, газопостачання і водопостачання; перерозподілено ідеальні долі співвласників житлового будинку АДРЕСА_1, визнавши, що ОСОБА_2 належить на праві власності 53/100 частин домоволодіння замість 1/2 частини, а ОСОБА_1 належить на праві власності 47/100 частин домоволодіння замість ? частини; виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 17243,00 грн., які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в ТУ ДСАУ в Харківській області, код 26281249, банк ГУ ДКСУ в Харківській області, МФО 851011; визначено порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, виділивши в користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 623,00 кв.м.; межу розподілу земельної ділянки прокладено таким чином: на відстані 22,72 м. від крапки А (кут земельної ділянки) відрізок довжиною 1,33 м. до зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А1-1», по лінії розподілу житлового будинку і прибудови, від зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А-1» відрізок довжиною 8,71 м. до крапки Б, яка знаходиться на відстані 1,00 м. від альтанки літ. «3», поворот ліворуч відрізок довжиною 8,20 м., поворот ліворуч довжиною 4,84 м., поворот в сторону домоволодіння № 54 відрізок довжиною 7,72 м., що розділяє зазначену сторону на відрізки 13,30 м. та 22,70 м.; відповідно до визначеного порядку користування земельною ділянкою зобов'язано ОСОБА_2 влаштувати собі вбиральню; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати пов'язані з проведенням судової експертизи в сумі 2306,25 грн., стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 761,09 грн. на користь держави, в іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційні скарги, в якій просив рішення суду - змінити в частині виділу частки в житловому будинку та частки земельної ділянки, відмовити в цій частині в задоволенні позовних вимогах, в іншій частині рішення залишити без змін, додаткове рішення суду - скасувати.

При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що переобладнання та перепланування житлового будинку проводяться тільки з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів; що лист не є дозволом; що необхідно дотримуватися Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; що суд не має право підміняти дозвільні організації; що судом не визначено, які приміщення слід виділити відповідачу та яким чином і за чий рахунок здійснювати переустаткування домоволодіння; не визначено, яким чином відповідач повинен потрапляти до житлового будинку, оскільки вхід на земельну ділянку та до будинку залишився у позивача; що висновком експерта не передбачено встановлення опалення в приміщеннях відповідача.

Не погодилася з рішенням суду і ОСОБА_2 та подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду в частині відмови в частині стягнення судових витрат - скасувати та стягнути з ОСОБА_1 на її користь 2306, 25 грн.

11 червня 2015 року ОСОБА_2 подала заяву про відкликання апеляційної скарги.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2015 року заяву ОСОБА_2 - задоволено; апеляційну скаргу повернуто ОСОБА_2

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 необхідно задовольнити, рішення суду в оскаржувальній частині та додаткове рішення суду - скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом (ч.2).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у засіданні (ч.3).

Між тим оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

Виділяючи в натурі ОСОБА_2 приміщення у житловому будинку за третім варіантом судової будівельно-технічної експертизи, а саме житлову кімнату «1-3» площею 12,60 кв. м., передню «1-1» площею 12, 90 кв. м., житлову кімнату «1-6» площею 10, 40 кв. м., кухню «1-7» площею 8,50 кв. м., ванну «1-8» площею 4,40 кв. м., кладову «1-2» площею 3,00 кв. м. та надвірні споруди: тамбур літ. «а», альтанку літ. «3», ганок літ. «і», душ літ. «Н», водогін літ. «К», ? частину огорожі; зобов'язуючи ОСОБА_2 для здійснення поділу провести переустаткування у житловому будинку, а саме: закласти дверні прорізи: між житловими кімнатами «1-3» та «1-6», між житловими кімнатами «1-3» та «1-4», між приміщеннями передньої «1-1» та кладової «1-2», влаштувати дверні прорізи: між приміщеннями кладової «1-2» та кухні «1-7», між приміщеннями кладової «1-2» та житлової кімнати «1-6», демонтувати перегородку між приміщенням житлової кімнати «1-3» та передньої «1-1», встановити перегородку, організувавши приміщення житлової кімнати площею 17,00 кв. м. та передньої площею 8,50 кв. м., улаштувати окремий лаз на горище, устаткувати квартиру самостійними системами опалення, електропостачання, газопостачання і водопостачання; перерозподіляючи ідеальні долі співвласників, визнавши, що ОСОБА_2 належить на праві власності 53/100 частин домоволодіння замість 1/2 частини, а ОСОБА_1 належить на праві власності 47/100 частин домоволодіння замість ? частини; зобов'язуючи ОСОБА_2 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 17243,00 грн., які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в ТУ ДСАУ в Харківській області, код 26281249, банк ГУ ДКСУ в Харківській області, МФО 851011; визначаючи порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, виділивши в користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 623,00 кв. м.; межу розподілу земельної ділянки прокладено таким чином: на відстані 22,72 м. від крапки А (кут земельної ділянки) відрізок довжиною 1,33 м. до зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А1-1», по лінії розподілу житлового будинку і прибудови, від зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А-1» відрізок довжиною 8,71 м. до крапки Б, яка знаходиться на відстані 1,00 м. від альтанки літ. «3», поворот ліворуч відрізок довжиною 8,20 м., поворот ліворуч довжиною 4,84 м., поворот в сторону домоволодіння № 54 відрізок довжиною 7,72 м., що розділяє зазначену сторону на відрізки 13,30 м. та 22,70 м.; відповідно до визначеного порядку користування земельною ділянкою зобов'язуючи ОСОБА_2 влаштувати собі вбиральню, при цьому не виділяючи в натурі ОСОБА_1 приміщення, суд першої інстанції виходив з того, що третій варіант цілком влаштовує ОСОБА_2, а ОСОБА_1, не погоджуючись ані з одним із варіантів поділу будинку, інших доказів можливості виділу йому в натурі частини житлового будинку і надвірних будівель не надав.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 24 вересня 2013 року визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину спірного житлового будинку в порядку розподілу майна подружжя.

Право власності на вказані частини спірного будинку зареєстровані за їх співвласниками відповідно до ст. 182 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно вимог ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен iз співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Із судової будівельно-технічної експертизи від 27 лютого 2015 року вбачається, що розподіл спірного будинку відповідно до ідеальних часток співвласників визнаний неможливим. Експертом було запропоновано три варіанти розподілу будинку iз значним відступом від ідеальних часток.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції не в повному обсязі врахував фактичний порядок користування будинком, стосунки співвласників між собою відповідно до вимог добросусідства, наявність можливих переобладнань в будинку та порядок користування земельною ділянкою.

Статтею 152 ЖК України передбачено, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради.

Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року існує затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 «Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», який як для забудови, прибудови, перебудови або перепланування індивідуального житлового будинку передбачає отримання будівельного паспорту, розробленого відповідною організацією, подання повідомлення про початок робіт, отримання декларації та ін. Лише після отримання даної документації виконком міської ради може надати дозвіл про переобладнання та прибудову. В протилежному випадку будь - яка прибудова, або переустаткування житлового будинку буде вважатись самочинним з наступними наслідками, так як виконком міської ради позбавлений повноважень надавати дозволи без належної документації та підміняти собою інспекцію державного архітектурного контролю.

Як вбачається з проведеної експертизи, для виділу в натурі приміщень необхідна перебудова внутрішніх приміщень та прибудова до житлового будинку.

Так, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він проживає в житловій кімнаті «1-5» площею 11,00 кв. м., яку за третім варіантом необхідно переобладнати в нежитлову, а саме зробити з неї ванну кімнату, вбиральню, встановити газову піч та до неї добудувати ще й тамбур з окремим входом до житлового будинку.

При цьому частка ОСОБА_1 буде складати 47/100 замість ?, а ОСОБА_2 - 53/100 з виплатою грошової компенсації в розмірі 17243,00 грн.

У ОСОБА_1 за цим варіантом залишається одна житлова кімната «1-4» площею 17, 40 кв. м. та йому необхідно буде здійснити всі переобладнання в житловій кімнаті «1-5», устаткувати квартиру самостійними системами опалення, електропостачання, газопостачання і водопостачання, оскільки ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції відмовилася здійснити такі переобладнання та устаткування, а суд першої інстанції не зазначив, хто із співвласників буде здійснювати їх.

В свою чергу у ОСОБА_2 за цим варіантом залишається дві житлові кімнати «1-6» площею 10, 40 кв. м., переобладнана «1-3» площею 17,00 кв. м., її частина будинку обладнана системами опалення, електропостачання, газопостачання і водопостачання.

Перший та другий варіанти ще більш погіршують положення ОСОБА_1 як з боку перерозподілу ідеальних часток, так і з боку сплати грошової компенсації. При цьому йому необхідно здійснити на своїй частці чисельні переобладнання та устаткування.

Крім того, перший та другий варіанти розподілу не влаштовують ОСОБА_2

Допитаний в суді апеляційної інстанції експерт ОСОБА_4 пояснила, що для того, щоб зробити більш рівними частки співвласників, можливі ще варіанти. Наприклад, можливо виділити одному із співвласників (ОСОБА_1.) ще кімнату «1-6» площею 10, 40 кв. м., для цього необхідно проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи.

Як вбачається з наданих схем запропонований експертом варіант надасть можливість з меншими затратами встановити АГВ співвласникам, обладнати ванну кімнату, вбиральню, встановити газову піч, провести інші устаткування.

В суді апеляційної інстанції були роз'яснені права сторонам відповідно до ст. 143 ЦПК України.

Проте, сторони відмовилися від проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що він не перешкоджає користуванню спірним будинком та земельною ділянкою ОСОБА_2

Із роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» вбачається, що під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року дозвільний документ, що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.

Із правової позиції, які міститься в ухвалі Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі за № 6-28013св13 вбачається, що при поділі житлового будинку в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування, необхідний дозвіл виконкому місцевої ради, який має бути отриманий до винесення судом рішення, що є обов'язковою умовою згідно з вимогами ст.152 ЖК УРСР.

Як вбачається з матеріалів справи, вони не містять висновків відповідних служб стосовно можливості переобладнання будинку відповідно до варіантів судової будівельно-технічної експертизи, затвердженої замовником проектної документації, документів на реконструкцію існуючої системи опалення, електропостачання, газопостачання і водопостачання з дотриманням встановлених законодавством вимог пожежної безпеки при проведенні робіт, визначених за висновком судової будівельно-технічної експертизи, а містять листи - відповіді, які не є дозвільними документами та не дають право на виконання будь - яких робіт.

Це підтверджується і листом Мереф`янської філії ПАТ «Харківгаз», із якого вбачається, що здійснення переустаткувань у спірному житловому будинку можливо за умови додержання Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Проведення робіт по зміненню системи газопостачання будинку необхідно проводити згідно ДНАОП 0.00-1.20-98 «Правил безпеки систем газопостачання України».

Статтею 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації декларації про закінчення будівництва забороняється.

ДНАОП 0.00-1.20-98 «Правил безпеки систем газопостачання України» регулює використання газових приладів, що передбачає наявність димоходів, будівництво яких не передбачено зазначеним висновком.

Для можливості проведення відокремленого газопостачання необхідний висновок пожежної інспекції, якого матеріали справи не містять.

У ухвалі Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі за № 6-35479св13 зазначено, що вирішуючи спори про поділ та виділ в натурі, необхідно з урахуванням ст.10 ЦПК України з метою всебічного і повного з'ясування обставин справи та забезпечення здійснення прав сторін повинні відповідно до заявлених вимог запропонувати сторонам подати або за їх клопотання витребувати, зокрема, висновки технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу будинку в натурі, а в необхідних випадках - висновки органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекцій тощо про допустимість пов'язаних із цим поділом переобладнань і перепланувань; дані про дозвіл виконавчого комітету місцевої ради на переобладнання і перепланування жилого будинку; дані про вартість та характер робіт, які необхідно здійснити для відокремлення виділеної частки будинку або поділу будинку.

Із наданого висновку не вбачається встановлення опалення в приміщеннях ОСОБА_1, не визначені приміщення, в яких буде встановлено газовий котел.

Допитаний в суді апеляційної інстанції експерт пояснив, що в житловій кімнаті «1-5» площею 11,00 кв. м., з якої необхідно зробити ОСОБА_1 ванну кімнату, вбиральню, встановити газову піч та до неї добудувати ще й тамбур з окремим входом до житлового будинку, ще можливо встановити і АГВ.

При цьому не врахував, що такі приміщення повинні мати припливну й витяжну вентиляцію, димохід і відповідати всім чинним вимогам пожежної безпеки, охорони праці та санітарних норм згідно зі СНиП 2.04.05-91, ВСН 61-89, ДБН В.2.2-15-2008, ДБН В.2.5-20-2001, ДНАОП 0.00-1.26-96, ДНАОП 0.01-1.01-95 тощо. Не дозволяється встановлювати опалювальні газові котли в спальнях, коридорах, санвузлах, підвалах житлових будинків, у приміщеннях будь-якого призначення, які не мають вікон з кватиркою (фрамугою). Котел або котли сумарною тепловою потужністю до 30 кВт з відведенням продуктів згорання у димохід можна встановлювати в допоміжних приміщеннях об'ємом не менш ніж 8 м3, не призначених для постійного перебування людей. Місцем для котла в індивідуальному житловому будинку або квартирі є відокремлене спеціальне приміщення відповідного об'єму, розрахованого на потужність котла, з димоходом, припливною і витяжною вентиляцією, дверима і вікном з кватиркою або фрамугою. В таких приміщеннях мають бути водопровід, водовідвідний трап і газосигналізатор. Місце встановлення котла у виробничому приміщенні відокремлюють вогнестійкою перегородкою на всю висоту котла, але не нижче ніж 2 м. з влаштуванням дверей.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції на зазначене та вимоги закону уваги не звернув та дійшов помилковому висновку щодо часткового задоволення позову ОСОБА_2, фактично підмінивши собою дозвільні організації.

В суді апеляційної інстанції сторонам надавався час для надання відповідних висновків - дозволів, проте сторони не скористалися своїм правом.

Частиною 1 статті 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За таких обставин судова колегія вважає, що оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи рішення суду в оскаржувальній частині підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні позову ОСОБА_2 в цій частині.

Оскільки питання щодо користування земельною ділянкою тісно пов'язано з виділом в натурі спірного домоволодіння, вирішити його також неможливо.

Від позовної вимоги щодо визначення порядку користування житловим будинком з надвірними будівлями під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач відмовилася, а ОСОБА_1 в цій частині рішення суду не оскаржував.

Оскільки в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено, підлягає скасуванню і додаткове рішення, яким вирішено питання щодо стягнення судових витрат з ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 303,304, п. 2. ч.1.ст. 307, п. 3 ч.1 ст. 309, ст. 313, ч.2.ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 28 травня 2015 року в оскаржувальній частині та додаткове рішення Люботинського міського суду Харківської області від 10 червня 2015 року - скасувати і в задоволенні позову ОСОБА_2 в цій частині - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії