Категорія: 27 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Завидовської-Марчук О.Г., Свистун О.В.,

секретаря - Черняк О.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Омельчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Яремчишина Ігоря Богдановича на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ПАТ "Західінкомбанк" про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди мотивуючи свої вимоги тим, що 29 вересня 2004 року між нею та ПАТ "Західінкомбанк" був укладений договір банківського вкладу в національній валюті № ДД-11074-01.980 з додатковими угодами до нього.

Відповідно до умов договору позивач передала банку в строкове платне користування до 01 червня 2011 року належні їй грошові кошти в сумі 15189,79 грн. з процентною ставкою 18,5% річних.

За умовами договору вона мала право на щомісячне отримання процентів, своєчасне отримання вкладу з процентами на першу вимогу. У зв'язку із невиконанням відповідачем зобов'язань по договору банківського вкладу 09 вересня 2011 року ухвалено судове рішення про стягнення з банку на користь ОСОБА_3 суму банківського вкладу в розмірі 49 508,09 грн., яке набрало законної сили. У своїй заяві позивачка покликалась на ту обставину, що із дня набрання рішенням суду законної сили до моменту повернення коштів -15 липня 2014 року, проценти за користування депозитними коштами не нараховувались та не сплачувались. Тому, посилаючись на це, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по нарахованих але невиплачених процентах, яка становить всього 26096,92 грн., 3% річних від суми боргу в розмірі 4231,91 грн., 6287,53 грн. -інфляційних втрат та 5000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_3 суму відсотків по банківському вкладу в розмірі 26046,68 грн., 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 4223,79 грн., 6089,50 грн. інфляційних втрат, а всього на загальну суму 36 359,97 грн., та вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_3 відмовити.

У своїй апеляційній скарзі представник відповідача вказував, що суд не врахував норми закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" і те, що позивач фактично отримала стягнення вкладу за рішенням суду, а також те, що суд безпідставно застосував статтю 625 ЦК України та задовольнив вимоги позивача, а саме нарахував фінансові санкції в період з 29.05.2014 року по 15.07.2014 року., тобто в період дії тимчасової адміністрації.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_1 з доводами апеляційної скарги не погодився, просив рішення суду залишити в силі.

Представник уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" підтримала подану апеляційну скаргу та просила рішення суду скасувати.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість, рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, пояснення представників сторін по справі, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що 29 вересня 2004 року між ПАТ "Західінкомбанк" та ОСОБА_3 був укладений договір банківського вкладу в національній валюті № ДД-11074-01.980 з додатковими угодами до нього, за яким банк прийняв на відкритий позивачу вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти у тимчасове платне користування до 01 червня 2011 року (а.с. 10-11).

Відповідно до пунктів 2.1.-2.5. Договору, Банк зобов'язаний щомісячно нараховувати проценти на суму вкладу та щомісячно виплачувати ці нараховані проценти позивачу через касу Банку або шляхом переказу за заявою позивача на його картковий або поточний рахунки.

Оскільки з вересня 2011 року Банк перестав виплачувати позивачу нараховані проценти, то позивач посилаючись на вимоги п. 4.1.2 Договору, просила виплатити їй належні за договором проценти та суми, що передбачені ст. 625 ЦК України (а.с 10).

Лише 15 липня 2014 року уповноваженою особою Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Яремчишиним І.Б. повернуто ОСОБА_3 грошові кошти за договором банківського вкладу, згідно рішення суду, без нарахування процентів (а.с.9).

Однак позивач вважає, що відповідач зобов'язаний нарахувати відсотки до дня фактичного повернення вкладу, сплатити 3% річних, а також інфляційні втрати за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання.

Задовольняючи позов, суд правильно виходив з того, що Банк порушив зобов'язання щодо щомісячної виплати процентів, та сум відповідно до ст. 625 ЦК України, а отже позивач мала право вимагати виплату цих коштів.

Так, відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщенні клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику до законодавства України та умов договору.

Згідно із ч.1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно з ч.5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з цим банк був зобов'язаний повернути позивачу кошти з процентами з дня набрання законної сили рішенння суду, проте кошти позивачу були повернуті лише 15 липня 2014 року, чим відповідач порушив свої грошові зобов'язання, а відтак зобов'язаний сплатити позивачу проценти за банківським вкладом, 3% річних та інфляційні втрати.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 316 від 28.05.2014 року відповідача було віднесено до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 38 від 28.05.2014 р., розпочато процедуру виведення ПАТ "Західінкомбанк" з ринку та запроваджено у ньому тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 29.05.2014 року по 28.08.2014 року.

Постановою Правління НБУ № 433 від 23.07.2014 року у відповідача відкликано банківську ліцензію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Яремчишина І.Б. та розпочато процедуру ліквідації.

Крім того, хоча згідно з п.1 ч.5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку не здійснюється, пунктом 1 ч.1 ст. 36 цього ж Закону визначено, що дане обмеження не поширюється на зобов'язання щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Отже, у зв'язку із запровадженням тимчасової адміністрації ПАТ "Західінкомбанк" та початком процедури виведення банку з ринку з 29.05.2014 року, та з огляду на вищенаведені норми закону, відсутні підстави для нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача процентів, 3% річних й інфляційних втрат за період з 29.05.2014 р. по день повернення вкладу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що з відповідача необхідно стягнути проценти по банківському вкладу, 3% річних та інфляційні втрати за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за період з 12.09.2011 року (день набрання законної сили рішення суду про стягнення банківського вкладу) до 29.05.2014 року (введення тимчасової адміністрації), що становить 990 днів.

Отже, вимоги апеляційної скарги в цій частині є законними і обґрунтованими та підлягають до задоволення.

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права тощо.

Таким чином, проценти по банківському вкладу за період з 12.09.2011 р. по 29.05.2014 р становлять 24 842,21 грн.(49508,09 х 18,5 % : 365 х 990), 3% річних складають 4028,47 грн. (49508,09 х 3%:365 х 990) та інфляційних втрат 5445,89 грн.( 49508,09 х 111%-49508,09), а всього - 34 316,57 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 343,16 грн судового збору.

З огляду на викладене, рішення суду, у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає зміні в частині стягнення з відповідача відсотків за банківським вкладом, 3% річних від простроченої суми боргу, інфляційних втрат та судового збору.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ "Західінкомбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Яремчишина Ігоря Богдановича задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2014 року в частині стягнення відсотків за банківським вкладом, три відсотки річних від простроченої суми боргу, інфляційних втрат та судового збору змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" ідентифікаційний код 19233095, в користь ОСОБА_3 суму відсотків по банківському вкладу в розмірі 24 842 грн. 21 коп., три відсотки річних від простроченої суми боргу в розмірі 4028 грн. 47 коп., 5445 грн. 89 коп. інфляційних втрат, а всього на загальну суму 34 316 (тридцять чотири тисячі триста шістнадцять) грн. 57 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" в дохід держави судовий збір в розмірі -343 (триста сорок три) грн. 16 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: