Справа № 550/1164/14-ц
Провадження № 2/550/36/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі : головуючого - судді Ланни Я.О.,

при секретарі - Байрачній Н.В.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування майнових збитків,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся із зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що він з 2000 року по 2011 рік постійно проживав та був зареєстрований в житловому будинку АДРЕСА_1, який на той момент належав його тестю - ОСОБА_4. Згідно договору дарування від 15.06.2010 р. право власності на зазначений будинок перейшло до сина власника - ОСОБА_5. За час проживання в буднику з 2000 по 2011 р., зі згоди власника, ОСОБА_3 постійно здійснювались поліпшення нерухомого майна шляхом ремонту та реконструкції житлового будинку на загальну суму 50 318 грн., яку просить стягнути позивач із відповідача на свою користь.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, і просила його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач, його представник та третя особа в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на недоведеність факту проведення ремонтних робіт позивачем та сплину строку позовної давності. Вважають позов не обґрунтованим та не підтвердженим належними доказами.

Суд, заслухавши пояснення сторін, та дослідивши матеріали справи, встановив, що ОСОБА_3, як чоловік доньки власника - ОСОБА_6, з 2000 року по 2011 рік постійно проживав та був зареєстрований в житловому будинку АДРЕСА_1, який на той час належав його тестю - ОСОБА_4. Згідно договору дарування від 15.06.2010 р. право власності на зазначений будинок перейшло до сина власника - ОСОБА_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов'язки сторін. Всі ці складові можуть бути з'ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ст. 10 ЦПК, всебічне і повне з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В обґрунтування підстав позову ОСОБА_3 посилається про те, що він, як добросовісний володілець майна, відповідно до вимог ч.4 ст. 390 ЦК України має право на відшкодування здійснених ним витрат по поліпшенню майна на загальну суму 50 318 грн., а саме установку металопластикових вікон в кількості 6 шт., проведення загального ремонту будинку, проведення водопроводу, встановлення бойлеру на опалення та гарячу воду, спорудження входу в будинок разом із сходами, заміна підлоги на капітальну, здійснення ремонту даху, встановлення паркану та інше. Розмір понесених позивачем витрат по поліпшенню майна позивач підтверджує копіями відповідних платіжних документів на придбання матеріалів та висновком судової будівельно-технічної експертизи від 14 січня 2010 року.

Відповідно до ч.1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчуджувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача. Таким чином, при певних, передбачених законом умовах, добросовісним володільцем є особа, яка придбала майно. Позивач ОСОБА_3 був членом сім*ї колишнього власника будинку ОСОБА_4, оскільки протягом 2000 - 2011 років постійно проживав та був зареєстрований в установленому законом порядку в житловому будинку, належному на той час відповідачу. Враховуючи викладене, позивач не є добросовісним набувачем в розумінні вимог ст. 388 ЦК України, а одже і не набув права на відшкодування здійснених витрат, понесених на поліпшення майна, відповідно до ч.4 ст.390 ЦК України.

Суд не може взяти до уваги і посилання позивача про те, що відповідач відповідно до ст. 1166 ЦК України має відшкодувати позивачу витрати на поліпшення будинку. Так відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом закону умовами для відшкодування шкоди є неправомірність дій, причинний зв*язок між ними та наявність вини зазначеної особи. Суду не надано доказів, що з вини відповідача позивачу заподіяно шкоду у вигляді понесених ним витрат по поліпшенню будинку відповідача.

Крім того, витрати на поліпшення будинку не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в ході розгляду вказаної цивільної справи позивачем та його представником не було надано суду доказів в обґрунтування позовних вимог, а тому суд вважає, що позивачем не доведено відповідно до ст. 3 ЦПК України порушення своїх прав з боку відповідача. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 81, 84, 88, 212-215 ЦПК України, 22, 390 ч.3, 4, 1166 ЦК України, ст. 156 ЖК України суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову відмовити .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Чутівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення .

Суддя Я. О. Ланна