Провадження №2/522/2919/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що ОСОБА_3, яка є матір'ю позивачки, була власницею квартири АДРЕСА_1 загальною площею 26,9 кв.м.

Однак, ОСОБА_3 було втрачено свідоцтво про право власності на житло від 12.02.1998р., яким засвідчувалось її право власності на спірну квартиру.

Розпорядженням УЖКГтаПЕК Одеської міської ради від 25.11.2008р. видано дублікати розпорядження органу приватизації та свідоцтва від 12.02.1998р. про право власності на спірну квартиру, що належала ОСОБА_3

Проте, на звороті дубліката свідоцтва про право власності на житло від 25.11.2008р. не було проставлено відповідну відмітку БТІ про державну реєстрацію права власності.

31.03.1999р. ОСОБА_3 склала заповіт на належну їй спірну квартиру (у цілому) на ім'я ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_3 померла. У зв'язку з її смертю відкрилася спадщина.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийнято спадщину в установленому законом порядку, а Першою одеською державною нотаріальною конторою (далі - держнотконтора) відкрито спадкову справу №274/2008 після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

ОСОБА_1 вказує про те, що вона є інвалідом першої групи, а отже, має право на обов'язкову частку в спадщині, що не залежить від змісту заповіту від 31.03.1999р., складеного ОСОБА_3

Проте своїм листом від 06.05.2014р. держнотконтора повідомила ОСОБА_1 про те, що видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну квартиру немає можливості, оскільки на звороті дубліката свідоцтва про право власності на житло від 25.11.2008р. немає відповідної відмітки БТІ або ОСОБА_4 з Державного реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

З огляду на неможливість одержання правовстановлювального документа на спадкове майно у держнотконторі, позивачка змушена звернутись до суду з відповідним позовом до іншої спадкоємиці (за заповітом) ОСОБА_2

Посилаючись зокрема на правила ст.ст.1216-1218, 1223, 1241, 1261 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р. (далі - ЦК), позивачка просить суд визнати за нею право власності на ? часток спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

У свою чергу, ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 з вимогами про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом.

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що 31.03.1999р. ОСОБА_3, яка була власницею спірної квартири, склала заповіт на належну їй спірну квартиру (у цілому) на ім'я ОСОБА_2

Останньою прийнято спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

У своїй зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 зазначає також про те, що усі факти та обставини, якими позивач за первісним позовом ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги, дійсно мали місце.

Крім того, у зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 вказує, що своїм листом від 13.11.2013р. держнотконтора повідомила, що видати їй як спадкоємиці свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру немає можливості у зв'язку з тим, що на звороті дубліката свідоцтва про право власності на житло від 25.11.2008р. немає відповідної відмітки БТІ або ОСОБА_4 з Державного реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

У зв'язку з відмовою нотаріуса в оформленні її права на спадщину ОСОБА_2 змушена звернутись до суду із зустрічним позовом, у якому просить суд визнати за нею право власності на ? часток спірної квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Ухвалою суду від 07.07.2014р. прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 й об'єднано її в одне провадження (для спільного розгляду) з первісним позовом ОСОБА_1

Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились, однак кожна з них забезпечила участь у судовому засіданні свого представника.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 (за довіреністю) ОСОБА_4 підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі й просив суд їх задовольнити.

Представником відповідачки ОСОБА_2 (за довіреністю) ОСОБА_5 визнано позов ОСОБА_1 повністю, про що у судовому засіданні ним зроблено усну заяву.

У судовому засіданні представником позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 (за довіреністю) ОСОБА_5 підтримано зустрічний позов у повному обсязі, який він просив задовольнити.

У свою чергу, представником позивачки ОСОБА_1 (за довіреністю) ОСОБА_4 визнано позов ОСОБА_2 повністю, про що у ході судового розгляду ним зроблено усну заяву.

Представник третьої особи - Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області - у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку. Про причини неявки свого представника третя особа суду не повідомила.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи й оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що як первісний позов ОСОБА_1, так і зустрічний позов ОСОБА_2 підлягають задоволенню повністю.

Між сторонами виникли цивільні правовідносини, що регулюються положеннями книги шостої «Спадкове право» ЦК України.

Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище «ОСОБА_3») є матір'ю позивачки ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «ОСОБА_1») та бабкою відповідачки ОСОБА_2, що підтверджується, зокрема:

- свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, виданим 29.05.1973р. Міським відділом ЗАГС м.Одеси;

- повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданим 19.11.2013р. виконавчим комітетом Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області;

- рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 14.03.2008р. у цивільній справі №2-2453/08 за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради про продовження строку прийняття спадщини, що набрало законної сили 25.03.2008р.;

- заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 10.04.2014р. у цивільній справі №522/31042/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про продовження строку прийняття спадщини, що набрало законної сили 21.04.2014р.;

- іншими матеріалами спадкової справи №274/2008, заведеної Першою одеською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

За свого життя ОСОБА_3 була власницею спірної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 26,9 кв.м. Право приватної власності ОСОБА_3 на спірну квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 12.02.1998р., зареєстрованим і записаним в реєстраційну книгу за №7-13335, що було видане їй на підставі розпорядження органу приватизації від 12.02.1998р. за №120112.

Спірна квартира була зареєстрована Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації, а листами КП «БТІ» Одеської міськради від 29.01.2014р. №263-02/5 та від 02.12.2014р. №449516.93 повідомляється про те, що станом на 31.12.2012р. право власності на спірну квартиру зареєстроване саме за ОСОБА_3

У судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_3 було втрачено свідоцтво про право власності на житло від 12.02.1998р., яким засвідчувалось її право власності на спірну квартиру (у цілому).

У наявності у ОСОБА_3 залишився оригінал розпорядження органу приватизації від 12.02.1998р. за №120112, який досліджено судом у судовому засіданні.

31.03.1999р. з дотриманням вимог закону (ст.ст.534, 541 ЦК УРСР від 1963р.) ОСОБА_3 склала заповіт на належну їй спірну квартиру (у цілому) на ім'я своєї онуки ОСОБА_2, яка є відповідачем у справі.

ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, виданим 13.04.2007р. Першим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м.Одеси. У зв'язку зі смертю ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.1269 ЦК 23 травня 2008 року відповідачкою ОСОБА_2 як спадкоємицею померлої за заповітом подано до держнотконтори заяву про прийняття спадщини.

У зв'язку з цим держнотконторою відкрито спадкову справу №274/2008 після ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а відповідні відомості внесено до Спадкового реєстру.

Розпорядженням Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради від 25.11.2008р. №545 видано дублікати розпорядження органу приватизації від 12.02.1998р. за №120112 та свідоцтва від 12.02.1998р. №7-13335 про право власності на спірну квартиру, що належала ОСОБА_3

Однак, дублікат свідоцтва від 12.02.1998р. №7-13335 про право власності на спірну квартиру, виданий 25.11.2008р. Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, не було зареєстровано в КП «Одеське МБТІтаРОН».

Вважаючи себе спадкоємицею за законом, яка має право на обов'язкову частку в спадщині, що відкрилася у зв'язку зі смертю ОСОБА_3, позивачка ОСОБА_1 також подала до держнотконтори заяву від 28 квітня 2014 року про прийняття спадщини.

Своїм листом від 13.11.2013р. №2546/02-14 державний нотаріус держнотконтори Садова Т.В. повідомила ОСОБА_2 про те, що видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру немає можливості у зв'язку з тим, що на звороті дубліката свідоцтва про право власності на житло від 25.11.2008р. немає відповідної відмітки БТІ або ОСОБА_4 з Державного реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Іншим своїм листом від 06.05.2014р. №1020/02-14 державний нотаріус держнотконтори Садова Т.В. повідомила ОСОБА_1 про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру з тих самих причин.

Вирішуючи питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та які правові норми підлягають застосуванню до спірних правовідносин (п.п.3, 4 ст.214 ЦПК), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК.

Так, відповідно до ст.1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця.

У судовому засіданні встановлено, що крім ОСОБА_1 немає інших осіб, які відносяться до першої черги спадкоємців за законом (ст.1261 ЦК) щодо спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Частиною першою статті 1241 ЦК передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Як роз'яснено в абз.1, 4-6 п.7 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»:

«…Захист права на обов'язкову частку в спадщині може здійснюватись шляхом пред'явлення вимог про визнання права на обов'язкову частку в спадщині (ст.1241 ЦК)…

…Судам слід звернути увагу, що книга шоста ЦК не містить норм, відповідно до яких можливе застосування такого захисту цивільних прав та інтересів, як позбавлення, скасування обов'язкової частки в спадщині...

Спадкування обов'язкової частки в спадщині здійснюється на підставах встановлених законом, шляхом прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтями 1268 - 1269 ЦК.

Право на обов'язкову частку в спадщині не залежить від змісту заповіту, отже рішення суду про визнання недійсним заповіту в частині, що порушує права спадкоємця на обов'язкову частку в спадщині, не вимагається».

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 є інвалідом першої групи, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК від 28.02.2001р. За цих обставин вона як повнолітня непрацездатна дочка спадкодавиці має право на спадкування, незалежно від змісту заповіту, половини частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

З урахуванням вказаних обставин, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1, яка є непрацездатною дочкою спадкодавиці ОСОБА_3, як єдина спадкоємиця за законом першої черги (ст.1261 ЦК), незалежно від змісту заповіту має право на спадкування половини спірної квартири (обов'язкова частка) (ст.1241 ЦК).

З іншого боку, відповідачка ОСОБА_2 як спадкоємиця за заповітом має право на спадкування іншої половини спірної квартири. При цьому рішення суду про визнання недійсним заповіту в частині, що порушує права спадкоємиці ОСОБА_1 на обов'язкову частку в спадщині, не вимагається.

В п.3.1, 3.3 листа ВССУ від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що:

«…Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК)...

…Відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв'язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину…

…За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини...

…Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності».

З урахуванням вищенаведених роз'яснень ВССУ, в якості належних сторін у даному цивільно-правовому спорі про право на спадщину судом визначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2, якими прийнято спадщину, оскільки інших осіб, які могли б обгрунтовано заявити про свої права на спадщину, немає.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз'яснено в абз.14-16 п.3.1 листа ВССУ від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»:

«…Відповідно до ст.67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку…».

Так, оскільки своїми листами від 13.11.2013р. №2546/02-14 та від 06.05.2014р. №1020/02-14 державний нотаріус держнотконтори Садова Т.В. обґрунтовано відмовила спадкоємцям у видачі свідоцтв про право на спадщину, то з огляду на неможливість одержання правовстановлювальних документів на спадкове майно у держнотконторі даний цивільно-правовий спір про визнання права власності на спадкове майно підлягає розгляду в судовому порядку у позовному провадженні, як це роз'яснено в п.п.2, 23 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику в справах про спадкування".

Відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України відповідач має право протягом усього часу розгляду справи визнати позов повністю або частково.

Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що у даному разі взаємне визнання позовів, заявлених обома сторонами одна до одної, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб.

Керуючись ст.ст.15, 16, 392, 1216-1218, 1223, 1241, 1261, 1269 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р.; - п.п.1, 2, 16, 19-20, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування"; - п.п.1, 3.1, 3.3, 7 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»; ст.ст.4 - 8, 10, 11, 15, 84, 86, 88, 209, 212 - 215, 218, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом- задовольнити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за даними Державного реєстру: НОМЕР_1) право власності на ? (одна друга) часток квартири №10 (десять) у будинку АДРЕСА_2 порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. народження (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за даними Державного реєстру: НОМЕР_2) право власності на ? (одна друга) часток квартири №10 (десять) у будинку АДРЕСА_2 порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

21.01.2015