РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ференчук О.В.

за участю секретаря - Петрової О.С.,

у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На підтвердження свого позову вона посилалася на те, що з ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 1999 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спільне життя з відповідачем не склалося. Вказувала, що між ними постійно виникають суперечки з різних питань спільного життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного. Шлюбні стосунки припинено, проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Вважала, що сім'я розпалася та збереженню не підлягає.

В зв'язку із вищевикладеним ОСОБА_1 просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 27.11.1999 року у Люботинському міському відділі РАГС Харківської області.

В cудовому засіданні позивач свій позов підтримала в повному обсязі та надала додаткові пояснення. Вказувала, що відповідач є особою з тяжким характером. Він неодноразово жорстоко поводився із нею, але вона приховувала ці факти від оточуючих. Побоюється нападів з боку чоловіка. На примирення в будь-якій формі категорично не згодна.

Відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову. Пояснив що його дружина в суді говорить неправду. Він вважає, що причини розладу в сім'ї надумані. Просив надати строк для примирення .

Згідно ч.1 ст. 110 сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи зі змісту матеріалів справи суд встановив, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 1999 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 3-5).

Однак сторони сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують з червня 2015 року . Внаслідок чого між ними склалися відверто ворожі стосунки.

На підставі цих та інших доказів по справі суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку з приводу відсутності підстав для надання строку для примирення подружжя. Оскільки дійсно, згідно ч.5 ст. 191 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, але це лише право суду, а не обов'язок і суд ухвалює таке рішення лише в тому випадку, коли є достатні підстави вважати про можливе примирення подружжя, які в даній справі відсутні.

Відповідно до ст. ст. 24, 56, 104, 110, 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60,61, 209, 212-215 ЦПК України, в силу ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 27 листопада 1999 року у Люботинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківської області, актовий запис № 161, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.В. Ференчук