Провадження №2/485/669/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Кішковської З.А.,

при секретарі - Забаровській С.А.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

відповідачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

17 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який вони з відповідачкою зареєстрували 26 березня 2011 року, вказавши на неможливість подальшого збереження сім'ї.

У судовому засіданні позивач позов підтримав. Пояснив, що сімейні та подружні відносини з дружиною припинили у березні 2013 року. Між ним та дружиною постійно виникали сварки, що призвело до втрати почуттів, які були основою шлюбного союзу. Мір до примирення він не приймав і не бажає такого. Натепер має намір створення нової сім"ї.

Відповідачка позовні вимоги визнала. Суду показала, що чоловік з 2014 року неодноразово допускав подружню зраду, безвідповідально ставився до виконання своїх сімейних та батьківських обов"язків, що після народження дитини призводило до постійних конфліктів, які відбувалися у присутності доньки. З липня 2015 року вони з позивачем проживають роздільно і у неї склалися фактичні шлюбні стосунки з іншим чоловіком.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Подружжя зареєструвало шлюб 26 березня 2011 року у виконавчому комітеті Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №1 і видано свідоцтво про шлюб серії 1-ФП №065086 (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_2 Єлізавету, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується записами у свідоцтві про її народження серії 1-ФП №178495, виданому за актовим записом №1 від 08 січня 2013 року у Книзі записів виконкому Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (а.с.7).

Подружжя проживає окремо, що підтверджується актом депутата про обстеження матеріально-побутових умов життя за місцем фактичного проживання позивача у м.Снігурівка, датованим 17 вересня 2015 року (а.с.8).

Між сторонами мають місце сімейні правовідносини. У порядку ст.110 СК України позивач пред'явив позов про розірвання шлюбу.

В силу ст.112 СК України та відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року за №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" за заявлення позову одним з подружжя про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді справи встановлено, що чоловік та дружина спільно не проживають, шлюбних та сімейних стосунків не підтримують протягом двох років, що є тривалим періодом. Причиною розпаду сім'ї слугувала втрата почуттів, що були основою шлюбного союзу внаслідок негідної поведінки чоловіка, який допускав подружню зраду та не виконував сімейних обов"язків. У сторін склалися нові фактичні шлюбні стосунки. Подружжя категорично заперечило можливість примирення на збереження сім"ї.

Враховуючи встановлені обставини та категоричність позиції сторін, суд рахує недоцільним, відповідно до ст.111 СК України, прийняття мір до збереження сім'ї, наданням часу на примирення.

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, оскільки шлюб існує формально і є перешкодою юридичного оформлення нових шлюбних союзів, а також інтересам їхньої дитини, оскільки проживання у сім"ї, за обставин вказаних сторонами, загрожує її психологічному здоров"ю.

На підставі викладеного, суд ухвалює про задоволення позовних вимог.

У порядку ст.113 СК України, суд утверджує право відповідачки після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем.

На прохання позивача, суд не вирішує про розподіл судових витрат за ст.ст.79,88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26 березня 2011 року у виконавчому комітеті Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис №1, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_2 шлюбне прізвище Чернявська.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано сторонами на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після отримання його копії.

Суддя