№ апеляційного провадження:22-ц/796/1800/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Кицюк В.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - судді Лапчевської О.Ф.

Суддів Корчевного Г.В., Слободянюк С.В.

при секретарях Мішкіній А.В., Басюк Ю.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_3,

представника третьої особи Білоуса Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Державного господарського об'єднання Консорціум «Військово-будівельна індустрія» Білоуса Юрія Юрійовича на рішення Солом'янського районного суду м. Києва 23 жовтня 2014 року

У справі за позовом ОСОБА_5 до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві, Товариства з обмеженою відповідальністю «Павер Моторс», третя особа Державне господарське об'єднання Консорціум «Військово-будівельна індустрія» про виключення майна з акту опису та звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва 23 жовтня 2014 року позов задоволено частково./а.с. 62-65/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник Державного господарського об'єднання Консорціум «Військово-будівельна індустрія» Білоус Ю.Ю. подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема, суд першої інстанції не звернув уваги на розбіжності в даних майна, яке було перелічено в акті опису та арешту та наданих ОСОБА_5 товарних чеках, а вказані чеки не можуть бути належними та допустимими доказами в порядку ст. 58 ЦПК України, оскільки за ними неможливо ідентифікувати майно як саме те майно, що було описано та арештовано державним виконавцем. Крім того, зазначив, що майно, на яке визнано судом першої інстанції право власності ОСОБА_5 йому не належить, оскільки належить ТОВ «Павер Моторз», а зберігається відповідно до договору про надання послуг від 10.08.2014 р. №39у/10 Консорціумом «ВБІ». Також зазначив, що питання про залучення Консорціуму «ВБІ» до участі у справі було ухвалено днем винесення рішення, що унеможливило подання доказів, на обґрунтування заперечень проти позову, що долучаються до апеляційної скарги. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та третьої особи, свідка ОСОБА_6, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі наступного.

Судом встановлено, що з 25.11.2013 р. на виконанні у державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Козака Р.П. перебуває виконавчий лист Господарського суду м. Києва, за яким з ТОВ «ПАВЕР МОТОРС» підлягає стягненню на користь ДГО «Консорціум «Військово-будівельна індустрія» сума боргу в розмірі 76538,62 грн./а.с. 37/

В межах вказаного виконавчого провадження 04.03.2014 державним виконавцем було проведено опис майна боржника за адресою АДРЕСА_1 та накладено на нього арешт, відповідно до Акту опису й арешту майна, а саме: одна покрасочна камера, яка оцінена в 5000 грн., один стенд рихтовочний, який оцінений в 5000 грн., один компресор FIAC F-500, який оцінений в 1000 грн.,один обігрівач, який оцінений в суму 500 грн., один стіл верстат слюсарний металевий, який оцінений в 500 грн., одна скляна вітрина, оцінена в 500 грн., три шафи металічні ШР, які оцінені в 3000 грн., та три гідравлічних підйомника, які оцінені в 3000 грн. та 2000 грн. кожний. /а.с. 10-11/

Як вбачається з договору зберігання №01/11/12 від 01.11.2012 р., укладеного між ОСОБА_5 і ТОВ «ПАВЕР МОТОРС», сторони згідно акту приймання передачі одна передала, а інша відповідно прийняла на зберігання майно, зазначене в додатку до цього договору, серед якого і одна покрасочна камера Riello EE-7002RA/ЕЕ-7003R б/в, один стенд рихтовочний Celette-sevenne (svn05.151) б/в, один компресор FIAC F-500 б/в, один обігрівач повітряний б/в, один стіл верстат слюсарний металевий б/в, одна скляна вітрина, три шафи металічні ШР, три гідравлічних підйомника Ewar 4t.220/380 б/в. /а.с. 5/

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з вимог ст. 321 ЦК України про те, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом, та ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» про те, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, встановивши, що надані позивачем товарні чеки №23, 24, 25, 26 від 25 квітня 2011 року кожний, підтверджують те, що камера покрасочна (електрична), стенд рихтовочний, компресор воздушний та три підйомника гідравлічних, належать ОСОБА_5 на праві приватної власності /а.с.15/, а розбіжності в точних назвах вищезазначеного майна державним виконавцем при складанні акту від 04.03.2014 року обумовлені тим, що він не є фахівцем у відповідній галузі і не міг на час складання акту ідентифікувати точну назву майна.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Надані позивачем товарні чеки №23, 24, 25, 26 від 25 квітня 2011 року кожний, та договір зберігання №01/11/12 від 01.11.2012 р., які на думку суду першої інстанції підтверджують те, що камера покрасочна (електрична), стенд рихтовочний, компресор воздушний та три підйомника гідравлічних, належать ОСОБА_5 на праві приватної власності /а.с.15/ та передані ТОВ «Павер Моторз» лише на зберігання, повинні були бути критично оцінені судом першої інстанції в порядку ст. 58 ЦПК України, оскільки спірне майно, яке було описано, починаючи з серпня 2010 року знаходиться на території, яка належить Консорціум «ВБІ», відповідно до договору про надання послуг №39у/10 від 10.08.2010 р., що також підтвердила свідок ОСОБА_6, та на праві власності належить ТОВ «Павер Моторз». Також слід зазначити, що вище вказані чеки на а.с. 15 від 25.04.2011 р., не містять інформації, що товар відпущено, хто відпустив товар та кому, відсутні докази оплати вказаного товару, а при укладенні договору зберігання, ТОВ «Павер Моторз» повинно було заявити, що товар їм не належить.

Інших доказів, в порядку ст. 60 ЦПК України, що вказане майно належить ОСОБА_5 не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність задоволення позову судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника Державного господарського об'єднання Консорціум «Військово-будівельна індустрія» Білоуса Юрія Юрійовича - задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва 23 жовтня 2014 року - скасувати, постановивши нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: