Справа № 194/731/15-ц
Провадження№2/194/356/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Пономаренко І.П.

при секретарі Сафоновій А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, суд -

В С Т А Н О В И В :

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі окрім неї зареєстровані колишня дружина її померлого сина та їхня неповнолітня дитина, тобто відповідачі по справі. У 2005 році шлюбні відносини між її сином та відповідачем ОСОБА_2 були припинені, вона вивезла всі свої речі і разом з дитиною переїхала на інше місце проживання, вийшла заміж та змінила своє прізвище на ОСОБА_2. Протягом десяти років відповідач не проявляла ніякого інтересу до квартири, не користується жилою площею у зазначеній квартирі, не сплачує комунальні платежі. Як зазначає позивач, замки в квартирі вона не змінювала, відповідач жодного разу не зявлялася в квартиру. В добровільному порядку відповідач знятися з реєстраційного обліку вказаної квартири відмовляється. Через погіршення стану здоровя позивач має намір продати квартиру та переїхати жити до доньки. У зв»язку з чим, просить зобовязати ОСОБА_2 не чинити їй перешкод в здійсненні її права користуватись та розпоряджатися її майном, а саме квартирою №6 в будинку №12 по вул. Пушкіна в м. Тернівка Дніпропетровської області, та визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_2. Пізніше позивач зменшила позовні вимоги та виклала п.2 позовних вимог у наступній редакції: просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_2, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду заперечення відповідно до змісту якого вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, а тому позов не визнає повністю та просить відмовити у задоволені позовних вимог.

Представник позивача надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала, просила позовні вимоги з урахуванням заяви про їх зменшення задовольнити в повному обсязі, оскільки через реєстрацію відповідача в квартирі позивача, остання не в змозі оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, також просила розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача.

Відповідач надала до суду письмову заяву, згідно якої позов не визнала, та просила розглядати справу за її відсутності за наявними в матеріалах справи доказами.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Тернівської міської ради Дніпропетровської області надала до суду письмову заяву, згідно якої просить винести рішення на розсуд суду та розглянути справу за її відсутності.

У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши в судовому засіданні наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ч.2 ст.3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Так, в судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 квітня 1994 року, виданого органом приватизації КП «ТЖКП», ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с.15).

Відповідно до довідки-характеристики на нерухоме майно, виданої Тернівським БТІ, власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_1 (а.с.18).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер 02 січня 2010 року (а.с.20).

Відповідно до довідки абонентського відділу КП «ТЖКП» від 23.04.2015 року про склад сім`ї ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4, в якій зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24).

Згідно акту №392 від 06 травня 2015 року, складеного комісією в складі: начальника ЖРЕУ №3 ОСОБА_5, та сусідів ОСОБА_6, ОСОБА_7, відповідач ОСОБА_2 разом з неповнолітньою донькою мешкає в АДРЕСА_5 більше двох років та по теперішній час (а.с.21).

Відповідно до акту №360 від 23 квітня 2015 року, складеного комісією в складі: начальника ЖРЕУ №5 ОСОБА_8, та сусідів ОСОБА_9, ОСОБА_10, відповідач ОСОБА_2 та її дитина ОСОБА_3А, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 2005 року по теперішній час не мешкає в квартирі АДРЕСА_6 (а.с.22).

Згідно акту обстеження умов проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26 серпня 2015 року умови проживання не відповідають санітарно-гігієнічним вимогам (а.с.52).

Відповідно до повідомлення про надання субсидій № 004002 ОСОБА_1 призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на неопалювальний період з червня 2015 року по травень 2016 року включно щомісячно в сумі 0,00 грн.

Суд критично ставиться до доводів відповідача стосовно того, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2007 року за позовом КП «ТЖКП» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_11 про стягнення заборгованості, відповідач була визнана споживачем комунальних послуг у спірній квартирі та з заробітної плати відповідача здійснюються відрахування в рахунок оплати комунальних послуг за зазначеною квартирою, отже дані обставини свідчать про право відповідача на користування житловим приміщенням, оскільки відповідно до акту№392 від 06 травня 2015 року, складеного комісією в складі начальника ЖРЕУ №3 та сусідів, відповідач ОСОБА_2 разом з неповнолітньою донькою мешкає в АДРЕСА_7 більше двох років та по теперішній час, а з заробітної плати відповідача здійснюються відрахування в рахунок заборгованості по сплаті комунальних послуг за рішенням суду від 18 грудня 2007 року.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач на даний час не є членом сім'ї позивача та не проживає в зазначеному приміщенні строком понад рік, крім того реєстрація відповідача в квартирі позивача заважає останній скористатися правом розпоряджатися своєю квартирою, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню.

У зв»язку з тим, що питання про відшкодування судових витрат стороною позивача не ставилося та останній не наполягає на їх стягненні з відповідача, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 в здійсненні її права користуватись та розпоряджатися майном, а саме квартирою №6 в будинку №12 по вул. Пушкіна в м. Тернівка Дніпропетровської області.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратили право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_2, що є підставою для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: І.П. Пономаренко