Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2015 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Плахута А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №22 у м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати дійсним договір купівлі-продажу №97-240М від 27.11.1997 року квартири АДРЕСА_1 загальною площею 50,0 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м., посилаючись на те, що придбали разом з ОСОБА_7, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у відповідачів ОСОБА_6 у свою власність вказану квартиру на Одеській універсальній біржі "Вітязь", передавши гроші в обумовленій договором сумі, де по теперішній час постійно проживають. В даний час у позивачів виникла необхідність відчуження квартири, однак договори з питань нерухомості, укладені на біржах, нотаріальні контори вважають недійсними і як правовстановлюючий документ не приймають, що створює їм перешкоди у праві власників. Також позивачі зазначили, що після смерті ОСОБА_7 постійно проживають у квартирі разом з відповідачем ОСОБА_3 та користуються нею, тому вважають, що право власності на його частку може бути визнано за ОСОБА_1 згідно ст.344 ЦК України, тому її частка становитиме 2/3 квартири, частка ОСОБА_2 - 1/3 частки квартири.

Представник позивачів та позивачі особисто звернулись до суду із заявами про можливість проведення судового засідання та ухвалення рішення за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали та просили позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 також звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, визнавши позов повністю.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталися, заперечень від відповідачів на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідачі не висловили.

За таких обставин, підстави для відкладення розгляду справи, що передбачені ч.ч.1, 2 ст.169 ЦПК України, відсутні.

Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що двокімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 50,0 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м., належала відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради 21.11.1997 року, №12-12377.

27.11.1997 року між ОСОБА_4, котра діяла від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 і ОСОБА_6, та ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_7, був укладений договір купівлі-продажу №97-240М на Одеській універсальній біржі "Вітязь", що не суперечило на той період чинному законодавству, їх право власності було зареєстроване в КП ОМБТІ та РОН.

Сторони взяті на себе зобов'язання виконали, а саме: відповідачка ОСОБА_4 передала зазначену квартиру, отримавши гроші в сумі, обумовленій п.6 Договору.

Правовідносини, що виникли між сторонами в цій частині, регулюються ст.47 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на момент укладення договору, згідно якої, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови угоди, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною.

Крім того, стаття 15 Закону України "Про товарну біржу" передбачала можливість відчуження нерухомого майна без нотаріального посвідчення, що відповідало на той час діючому законодавству.

Зазначений договір купівлі-продажу не містить визначення часток у спільній власності співвласників квартири, згідно діючого як на час укладення угоди, так і на даний момент, законодавства (ч.1 ст.357 ЦК України), вважається, що частки співвласників у спільній частковій власності є рівними, тобто кожному на час придбання належало по 1/3 частки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, після його смерті позивачі разом з відповідачем ОСОБА_3 залишились проживати у квартирі та по цей час користуються нею, позивачкою ОСОБА_1 оплачуються комунальні послуги, тощо.

На підставі ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Таким чином належна померлому ОСОБА_7 1/3 частки квартири перейшла у добросовісне володіння ОСОБА_1

На підставі ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема - визнання права.

За таких обставин, суд вважає вимоги позивачів законними й обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

На підставі встановленого, ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.344, 357 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 61, 64, 158, 174, 169, 197, 209, 212 - 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу №97-240М від 27.11.1997 року двокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 50,0 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м., що був укладений між ОСОБА_4, котра діяла від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 і ОСОБА_6, з однієї сторони, та ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_7, з іншої сторони, зареєстрований на Одеській універсальній біржі "Вітязь".

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки двокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 50,0 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частки двокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 50,0 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: