АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/7945/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/1854/К/15 Ковтун Н.Г.
Категорія № 59 (ІІІ) Доповідач - Братіщева Л.А.,
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.,

суддів: Грищенко Н.М., Чорнобука В.І.,

при секретарі: Петренко К.І.,

за участю: представника відповідача Криворізького державного комерційно-економічного технікуму - Жукової Олени Вілоріївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Криворізького державного комерційно-економічного технікуму на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Криворізького державного комерційно-економічного технікуму, третя особа Міністерство освіти і науки України про стягнення заборгованості з виплат соціальної стипендії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з відповідним позовом до Криворізького державного комерційно-економічного технікуму (надалі - Навчальний заклад), який в подальшому уточнив в частині стягнення суми невиплаченої стипендії та просив суд стягнути з відповідача на його користь 20 627,00 грн., не нарахованої та не виплаченої соціальної стипендії, за період з вересня 2012 року по лютий 2014 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначив, що з серпня 2010 року він був зарахований на І курс Криворізького державного комерційно-економічного технікуму спеціальність "Виробництво харчової продукції" , поза конкурсом, у відповідності до ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» як особа, батько якої має трудовий стаж підземної роботи більше 15 років.

З лютого 2014 року позивач був відрахований з навчального закладу у зв'язку із закінченням повного курсу навчання, але з ним не провели розрахунок та не виплатили всі належні йому суми, а саме: стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб відповідно до ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" за період з вересня 2012 року по лютий 2014 року . За час навчання більше виплат, окрім академічної стипендії за успішне навчання, він не отримував, хоча мав на них право.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 липня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з Криворізького державного комерційно-економічного технікуму на користь ОСОБА_4 20 627,00 грн. заборгованість по виплаті стипендії та 243,43 грн.- витрат на оплату судового збору.

В апеляційній скарзі Криворізький державний комерційно-економічного технікум, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, про відмову у задоволенні позову.

Так, на думку апелянта, суд першої інстанції вирішуючи спір по суті не врахував Постанову Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, якою затверджено Порядок призначення і виплати стипендії, у п.6 якої наведений виключний перелік осіб, які мають право на отримання соціальної стипендії. Позивач, навчаючись за спеціальністю «Виробництво харчової продукції» не потрапляє у категорію передбачених державою осіб, яким надане право нараховувати соціальні стипендію. Апелянт посилається і на те,що фінансування витрат соціальної стипендії дітям шахтарів, студентам технікуму, які не навчаються на гірничих спеціальностях не забезпечувалось коштами державного бюджету.

Крім того, будь - які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного державного призначення, якщо інше не передбачено ЗУ «Про державний бюджет України»

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що наказом № 126-с від 06.08.2010 року позивача ОСОБА_4 було зараховано до Криворізького державного комерційно-економічного технікуму за спеціальністю "Виробництво харчової продукції".(а.с. 7)

Згідно Статуту Криворізького державного комерційно-економічного технікуму, навчальний заклад є самостійною юридичною особою, проводить освітню діяльність , має самостійний балансі має розрахунковий рахунок у банку, круглу печатку із зображенням Державного герба України із своїм найменуванням, штампи та інші атрибути, а також є позивачем та відповідачем у судах за справами, що виникають у ході їх фінансово-господарської діяльності.

Відповідно до Статуту, технікум, окрім іншого, має право на фінансування з державного бюджету та з місцевих бюджетів, а також з позабюджетних джерел; у межах фонду заробітної плати та позабюджетних коштів (власних надходжень) виділених з державного бюджету України та власних коштів, установлювати підвищені посадові оклади, стипендії та інші заохочувальні виплати відповідно до законодавства України; самостійно розпоряджатись усіма видами асигнувань.

Окрім іншого, технікум зобов'язаний своєчасно сплачувати податки та інші відрахування згідно з чинним законодавством, а також дотримуватися вимог чинного законодавства України.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1,, виданого Відділів реєстрації актів цивільного стану Саксаганського районного управління юстиції м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, батьком позивача ОСОБА_4 є ОСОБА_5 (а.с.5).

Сторонами не заперечувалось, що ОСОБА_4 було надано до Криворізького державного комерційно-економічного технікуму, при вступі, довідку згідно якої батько позивача ОСОБА_5 має стаж роботи на підземних роботах повний робочий день на видобуванні залізної руди більше 15 років.

З вересня 2010 року і по липень 2013 року ОСОБА_4 отримував академічну стипендію за успішне навчання. /а.с. 8-11/

У лютому 2014 року позивача ОСОБА_4 було відчислено зі складу студентів Криворізького державного комерційно-економічного технікуму і видано диплом встановленого зразка (а.с. 6).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_4 посилався на те, що у зв'язку з тим, що стаж роботи його батька у підземних умовах праці складає більш ніж 15 років, йомупередбачено виплату соціальної стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб відповідно до ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", однак соціальна стипендія відповідачем не нараховувалася і не виплачувалася та розрахунок з позивачем при закінченні ним навчального закладу за період з вересня 2012 року по лютий 2014 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявленого позову, та того, що ОСОБА_4, як син шахтаря зі стажем роботи під землею більше 15 років, має право на отримання гарантованої законом виплати стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно п. 8 ч. 3 ст. 3 Закону України "Про вищу освіту" формування і реалізація державної політики у сфері вищої освіти забезпечуються шляхом надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах, пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством.

Частиною 2 ст. 62 Закону передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин) шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж "земної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку виробництві, шахтарів-інвалідів І та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим бором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Позивач ОСОБА_4 є сином особи, яка має стаж підземної роботи більше 15 років, тому йому повинна бути призначена і виплачуватися в період навчання у Криворізькому державному комерційно-економічного технікумі стипендія в розмірі встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як це визначено вищенаведеною нормою закону.

Колегія суддів, погоджується з розрахунком сум невиплаченої стипендії, наданої позивачем, оскільки його розраховано з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України " за період з вересня 2012 року по лютий 2014 року включно.

Відповідачем, вказаний розрахунок не оспорюється.

Положення, визначені в Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 року № 882, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до розглядуваного випадку, оскільки пізніше прийнятим Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці", який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено гарантований розмір стипендій для категорії студентів з числа дітей шахтарів.

Дія ст. 5 вищезазначеного закону Законами України "Про державний бюджет України" на 2012-2014 роки не призупинялась.

Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці" передбачено, що особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років , зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Тобто, положеннями цієї статті гарантовано зазначеним студентам право на навчання за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів з наданням місць для проживання в гуртожитках на час навчання, також на одержання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму.

Також безпідставними є твердження апелянта, що підвищена стипендія передбачена тільки для студентів з числа дітей шахтарів, що навчаються на гірничих спеціальностях, оскільки Законом такі обмеження не встановлені.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з приводу відсутністі бюджетних асигнувань на виплату стипендії, оскільки це не є підставою для відмови Криворізького державного комерційно-економічного технікуму у її виплаті у розмірі прожиткового мінімуму згідно ст..5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки таке твердження суперечать практиці Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні в справі "Кечко проти України", згідно з якою реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, а згідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно застосувавши зазначені вимоги закону, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги Криворізького державного комерційно-економічного технікуму, не дають апеляційному суду підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів, вважає, що рішення суду винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку з чим, апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Криворізького державного комерційно-економічного технікуму відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: