Справа № 510/264/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2015 Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Сорокін К.В.

· при секретарі Памбук Л.В.

·

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач на попередній розгляд справи, у судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Позивачка на попередній розгляд справи, у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження ОСОБА_3; копія паспорту ОСОБА_1; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 01.12.2014 р..

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що 01.12.2014 року, рішенням Ренійського районного суду, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний, та дитину залишили проживати разом із матірю. ОСОБА_1 зазначила, що відповідач по справі обіцяв добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак ніякої допомоги позивачка не отримує. Позивачка пояснила, що працює в Ренійській районній центральній лікарні, та їй тяжко одній матеріально забезпечувати дитину, тому просить стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_4, в розмірі ? частини заробітку.

Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісного сина не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітнього, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.02.2015 року і до 18.03.2029 року, тобто до досягнення повноліття сином ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь держави 243,60 грн. судових витрат.

Згідно із ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: К.В. Сорокін