Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/2142/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 січня 2015 року Крижопільський районний суд

Вінницької області в складі головуючого - судді Глушкової В.Ф.

з участю секретаря Вінніченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Крижопіль цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення за договором іпотеки на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача.

Зазначав, що відповідно до укладеного між банком та ОСОБА_1 кредитного договору № VIGWGK від 27.08.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 114725 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.08.2022 року.

В забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_1, між банком та ОСОБА_1 27.08.2008 року був укладений договір іпотеки б/н, за умовами якого ОСОБА_1 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці, цільове призначення якої для обслуговування жилого будинку і господарських споруд і яка на підставі ст. 6 Закону України "Про іпотеку" також є предметом договору іпотеки.

Відповідно до умов кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця та складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат.

Відповідач ОСОБА_1 не виконувала кредитні зобов'язання належним чином, в результаті чого у неї перед банком утворилася заборгованість у розмірі 257122 гривні 86 копійок. В рахунок погашення зазначеної заборгованості рішенням Крижопільського районного суду звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1

Станом на 13.06.2014 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 152738 гривень 57 копійок. В рахунок погашення заборгованості по кредитному договору позивач просить звернути стягнення на земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що вказана земельна ділянка не є предметом договору іпотеки від 27.08.2008 року.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.08.2008 року між банком і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № VIGWGK, за яким остання отримала від банку кредит в сумі 114725 гривень, а також прийняла на себе зобов'язання повернути кредит та сплачувати проценти за користування ним. Крім того, в забезпечення виконання своїх зобов'язань за зазначеним кредитним договором, ОСОБА_1 передала в іпотеку банку належний їй жилий будинок АДРЕСА_1 Враховуючи, що відповідач належно не виконувала свої зобов'язання по кредитному договору, рішенням суду звернуто стягнення на жилий будинок АДРЕСА_1, який є предметом іпотеки і належав відповідачу на праві приватної власності на день укладання кредитного договору і договору іпотеки житлового будинку.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, вставленому цим Законом.

Згідно статті 5 частини 1 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки може бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа або організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку, як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим законом.

Статтею 6 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що якщо будівля(споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом з земельною ділянкою, на якій вона розташована.

Статтею 125 Земельного кодексу України (у редакції станом на 2008 рік) передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до договору дарування від 18 серпня 2008 року ОСОБА_1 отримала земельну ділянку площею 0,12 га, яка розташована в АДРЕСА_1. Державний акт на зазначену земельну ділянку нею отримано в листопаді 2012 року.

Оскільки на день укладання кредитного договору і договору іпотеки земельна ділянка, на якій розташований жилий будинок предметом договору іпотеки не була, то суд приходить до висновку, що у позивача не має законних підстав відповідно до Закону України "Про іпотеку" і Земельного кодексу України вимагати звернення на зазначене нерухоме майно, у зв'язку з чим у задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 6, 12, 35, 39-40 Закону України "Про іпотеку", ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення за договором іпотеки на земельну ділянку, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя