Ухвала

іменем україни

21 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Парінової І.К.,

Ступак О.В., Штелик С.П.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2012 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 08 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, обґрунтовуючи вимоги тим, що 21 серпня 2008 року між банком та відповідачем було укладено договір № ODMLGA00000014, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 113 100 доларів США зі сплатою 12 % річних за користування кредитними коштами строком до 21 лютого 2028 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором того ж дня між сторонами укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_3 передала в іпотеку банку житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 138,40 кв. м, житловою площею 52,3 кв. м, що розташований по АДРЕСА_1 у с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, та земельну ділянку, на якій розташований будинок. У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань станом на 22 травня 2012 року виникла заборгованість у розмірі 188 388 доларів 42 центи США, що еквівалентно 1 505 215 грн 47 коп. Посилаючись на викладене, позивач просив у рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на іпотечне майно шляхом укладення ПАТ КБ «ПриватБанк» договору купівлі-продажу предмета іпотеки від імені відповідача будь-яким способом з іншою особою-покупцем з наданням банку прав для здійснення всіх необхідних дій для укладення такого договору, а також виселити відповідача та інших осіб, які з нею проживають, зі спірного будинку зі зняттям з реєстраційного обліку в органах з питань громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб в Одеській області.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2012 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 21 лютого 2008 року № ODMLGA00000014, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3, в розмірі 188 387 доларів 42 центи США, що еквівалентно 1 505 215 грн 47 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 92 816 доларів 52 центи США, заборгованість за процентами за користування кредитом - 43 828 доларів 71 центи США, заборгованість за комісією за користування кредитом - 1 156 доларів 01 цент США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 41 585 доларів 55 центів США, штраф (фіксована частина) - 31 долар 29 центів США, штраф (процентна складова) - 8 469 доларів 34 центи США, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме:

- на житловий будинок вартістю 581 447 грн, загальною площею 138,40 кв. м, з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 у с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, що належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва № 991 про право власності, виданого виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 27 січня 2008 року;

- на земельну ділянку за цією ж адресою, площею 0,042 га, кадастровий номер :02:004:0741, вартістю 75 058 грн, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 26 листопада 2007 року, шляхом укладання ПАТ КБ «Приватбанк» договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем та здійснення цим банком всіх необхідних дій для продажу предметів іпотеки, у тому числі отримання витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 08 жовтня 2013 року рішення Біляївського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2012 року змінено. Доповнено абзац четвертий резолютивної частини рішення після слів «договору купівлі-продажу» словами «від імені ОСОБА_3.». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, й ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 21 лютого 2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір № ОDMLGA00000014, за умовами якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 113 100 доларів США зі сплатою 12 % річних, з кінцевим терміном повернення до 21 лютого 2028 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором, 21 лютого 2008 року між сторонами у спорі укладено договір іпотеки, згідно з умовами якого ОСОБА_3 передала в іпотеку банку житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 138,40 кв. м, житловою площею 52,3 кв. м, що розташований по АДРЕСА_1 у с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, та земельну ділянку площею 0,042 га, на якій розташований будинок.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором станом на 22 травня 2012 року виникла заборгованість у розмірі 188 387 доларів 42 центи США, що еквівалентно 1 505 215 грн 47 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 92 816 доларів 52 центи США, заборгованість за процентами за користування кредитом - 43 828 доларів 71 цент США; заборгованість за комісією за користування кредитом - 1 156 доларів 01 цент США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 41 585 доларів 55 центи США, штраф (фіксована частина) - 31 долар 29 центів США, штраф (процентна складова) - 8 469 доларів 34 центи США.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із невиконання позичальником умов укладеного ним кредитного договору та визначив процедуру продажу предмета іпотеки відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Відмовляючи у виселенні ОСОБА_3 та членів її сім'ї, суд зазначив, що банком не дотримано процедуру виселення, передбачену ст. 109 ЖК Української РСР та ст. 40 Закону України «Про іпотеку».

З висновками суду першої інстанції в цій частині погодився й апеляційний суд.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині надання банку права на укладення договору купівлі-продажу від імені ОСОБА_3, апеляційний суд виходив з того, що право продажу предмета іпотеки від імені іпотекодавця передбачено умовами іпотечного договору.

Такі висновки судів відповідають вимогам закону та ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки передбачено ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Так, згідно з ч. 5 зазначеної статті дії щодо продажу предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 60, 212-214 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно з'ясували обставини справи та дійшли обґрунтованого висновку про звернення стягнення на предмет іпотеки, виходячи з того, що п. 29 договору іпотеки та ч. 5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу іпотекодержателем від імені іпотекодавця предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Також суди попередніх інстанцій, керуючись ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК Української РСР, ст. ст. 39, 40 Закону України «Про іпотеку», дійшли правильного висновку про передчасність вимог про виселення відповідачів, оскільки банком не було надано доказів щодо письмового повідомлення відповідачів про необхідність виселення.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставинами, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції та суду першої інстанції у незміненій його частині не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, отже колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2012 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 08 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В. Ступак

С.П. Штелик