У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

27 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Тячівської районної державної адміністрації, ОСОБА_6, треті особи: державна реєстраційна служба у Тячівському районі, управління Держземагенства у Тячівському районі, про визнання незаконними розпоряджень голови районної державної адміністрації та скасування державного акту, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 04 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до Тячівської районної державної адміністрації, ОСОБА_6, про визнання незаконними розпоряджень голови районної державної адміністрації та скасування державного акту.

В обґрунтування позовних вимог, позивачі посилались на те, що вони з 1994 року користуються земельними ділянками в урочищі "Лужани" в с. Вільхівці Закарпатської області для ведення особистого селянського господарства. На підставі розпорядження № 40 від 10 червня 2011 року голови Тячівської районної державної адміністрації було укладено договір на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1068 га ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства. Розпорядженням голови Тячівської районної держаної адміністрації № 173 від 22 березня 2012 року земельну ділянку передано у власність. При внесенні у базу даних та отриманні кадастрового номеру виявилось, що на частину переданої їй у власність земельної ділянки через порушення меж, накладається сусідня земельна ділянка на яку ОСОБА_6, виготовив держаний акт на право приватної власності на землю. Виготовляючи держаний акт ОСОБА_6, не погоджував межі земельної ділянки з суміжними землекористувачами.

Крім того, підставою для прийняття головою Тячівської районної державної адміністрації оскаржених розпоряджень та видачі державного акта ОСОБА_6, стала сфальсифікована довідка Вільховецької сільської ради Закарпатської області за № 1270 від 08.04.2010 року, яка містила недостовірні дані про те, що ОСОБА_6, згідно із погосподарською книгою № 5 з 1994 року користується земельною ділянкою площею 0,22 га для ведення особистого селянського господарства в ур. Лужани" в с. Вільхівці Закарпатської області.

Враховуючи вказане, позивачі просили визнати незаконними та скасувати: п. 4 розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації № 95 від 22 лютого 2011 року "Про надання дозволу ОСОБА_6, дозволу на виготовлення технічної документації, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,2198 в урочищі "Лужани" с. Вільхівці"; п.12 розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації № 441 від 23 червня 2011 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою в частині затвердження ОСОБА_6 цієї документації та передачі у власність земельної ділянки площею 0,2198 в урочищі "Лужани" с. Вільхівці для ведення особистого селянського господарства як такої, що перебувала у його користуванні; державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,2198 га в урочищі «Лужани» с. Вільхівці, зареєстрований в книзі реєстрації державних актів за № 02357; скасувати реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_6

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2013 року позов задоволено. Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_1 зареєстрований в книзі реєстрації державних актів за № 02357 на право власності на земельну ділянку площею 0,2198 га в урочищі «Лужани» с. Вільхівці.

Скасовано п. 4 розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації № 95 від 22 лютого 2011 р. «Про надання дозволу ОСОБА_6 дозволу на виготовлення технічної документації, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,2198 в урочищі "Лужани" с. Вільхівці Закарпатської області.

Скасовано п. 12 розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації № 441 від 23 червня 2011 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою" в частині затвердження ОСОБА_6, технічної документації та передачу у власність земельної ділянки площею 0,2198 в урочищі «Лужани» с. Вільхівці для ведення особистого селянського господарства як такої, що перебувала у його користуванні.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 04 березня 2015 року, рішення суду першої інстанції скасовано та у справі ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5 просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження апеляційного суду і при їх дослідженні та встановленні судом дотримані норми процесуального та матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції вірного виходив із того, що позивачами не доведено невідповідність розпоряджень голови Тячівської районної державної адміністрації № 95 від 22 лютого 2011 року та № 441 від 23 червня 2011 року та виданого на їх підставі ОСОБА_6 державного акту вимогам закону чи іншим правовим актам, а також порушення цими розпорядженнями їх суб'єктивних цивільних прав й охоронюваних законом інтересів.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 04 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов І.К. Парінова