АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/657/15 Справа № 205/6841/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Мовчан Д. В. Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - суддіДемченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з уточненим позовом до публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (далі - ПАТ "ДТЗ") про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, мотивуючи тим, що з 05 квітня 2011 року і по теперішній час перебуває у трудових відносинах з відповідачем, працюючи на посаді начальника відділу кадрів.

25 липня 2013 року нею було написано заяву про надання чергової відпустки за 2013 рік з 01 серпня 2013 року по 16 серпня 2013 року, згідно затвердженого на підприємстві графіку.

Зазначала, що відпустка у встановлений термін надана їй не була, крім того в період лікарняного з 22 липня 2013 року по 02 серпня 2013 року вона намагалася зв'язатися з керівником підприємства у телефонному режимі та обговорити режим роботи, оскільки підприємство знаходилось в режимі простою, однак керівник на дзвінки не відповідав.

Посилаючись на те, що з боку керівництва були відсутні будь-які розпорядження про призначення її на роботу в серпні 2013 року, у зв'язку з чим вона вимушена була знаходитись у простої, не отримуючи при цьому заробітну плату, просила суд стягнути з відповідача заборгованість з урахуванням режиму простою без врахування індексації за період з 03 серпня 2013 року по 14 листопада 2013 року у розмірі 13.654 грн. та грошову компенсацію за кожен день затримки виплат з 06 вересня 2013 року по день фактично розрахунку.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 листопада 2014 року скасувати та постановити нове рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5)чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6)як розподілити між сторонами судові витрати; 7)чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8)чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення суду не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем не виконання нею трудових обов'язків у спірний період, через знаходження підприємства на простої.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 з 31 березня 2008 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем, з 05 квітня 2011 року працює начальником відділу кадрів.

Постановою адміністрації ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" та профспілкового комітету ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" №19 від 25 жовтня 2012 року "Про внесення змін і доповнень до діючого колективного договору" п.5.1.2 б) колективного договору викладено в наступній редакції - "За час простою не з вини робітника встановити оплату в розмірі 2/3 тарифної ставки робітника на робочому місті на протязі зміни, або всього періоду простою до особливого розпорядження. Період відсутності робітників на робочому місті визначається адміністрацією підприємства. Конкретні дні (періоди) відсутності на робочому місті під час простою узгоджуються робітниками з адміністрацією підрозділу попередньо в установленому порядку. Оплату в розмірі 75% тарифної ставки, присвоєння розряду (окладу) проводити у випадку, коли робітник вийшов на роботу та відправляється до дому у зв'язку відсутністю роботи з різноманітних причин" (а.с.23).

Починаючи з 01 січня 2013 року наказом ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" №425 від 01 листопада 2012 року на підприємстві встановлено до особливого розпорядження режим простою для всіх структурних підрозділів, крім ТВЦ-3, ТЕСЦ, ТСЦ (графік 160), ГСС і ВВО (а.с.43-44).

Пунктом 1.1. зазначеного наказу дозволено персоналу на час простою бути відсутніми на робочих місцях, оплату за час простою проводити в розмірі 2/3 тарифної ставки встановленого працівнику розряду/окладу

Надалі відповідні накази видавалися щомісяця.

Так, наказом по ПАТ "Дніпропетровський трудний завод" №34 від 30 січня 2013 року "Про порядок організації робіт у лютому 2013 року" встановлено режим простою (а.с.41-42).

Наказом по ПАТ "Дніпропетровський трудний завод" №171 від 13 травня 2013 року "Про порядок організації робіт у травні 2013 року" встановлено режим простою (а.с.39-40).

Наказом по ПАТ "Дніпропетровський трудний завод" №187 від 27 травня 2013 року "Про порядок організації робіт з 01 червня 2013 року" встановлено режим простою (а.с.47-48).

Наказом по ПАТ "Дніпропетровський трудний завод" №209 від 27 червня 2013 року "Про порядок організації робіт з 01 липня 2013 року" встановлено режим простою (а.с.45-46).

Наказом по ПАТ "Дніпропетровський трудний завод" №229 від 29 липня 2013 року "Про порядок організації робіт з 01 серпня 2013 року" встановлено режим простою (а.с.71).

Наказом по ПАТ "Дніпропетровський трудний завод" №259 від 29 серпня 2013 року "Про порядок організації робіт з 01 вересня 2013 року" встановлено режим простою (а.с.106).

Наказом по ПАТ "Дніпропетровський трудний завод" №283 від 27 вересня 2013 року "Про порядок організації робіт з 01 жовтня 2013 року" встановлено режим простою (а.с.109).

Наказом по ПАТ "Дніпропетровський трудний завод" №300 від 29 жовтня 2013 року "Про порядок організації робіт з 01 листопада 2013 року" встановлено режим простою (а.с.112).

Розпорядженнями по ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" №83/1 від 13 травня 2013 року, №83/7 від 25 травня 2013 року, №83/11 від 27 червня 2013 року, №83/12 від 29 липня 2013 року, №83/17 від 30 серпня 2008 року, №83/19 від 27 серпня 2013 року, №83/22 від 30 жовтня 2013 року назначено на роботу з повним фондом робочого часу - начальника ВК ОСОБА_2 Оплату проводити за фактично відпрацьований час згідно табелю обліку робочого часу. Організацію виконання розпорядження покладено на начальника ВК ОСОБА_2 (на час її хвороби - на начальника ОНОТіУ ОСОБА_3) (а.с.92,96,100,104,107,110,113).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, в порушення вимог КЗпП України позивач ОСОБА_2 з даними розпорядженнями ознайомлена не була, а тому колегія суддів не може їх прийняти до уваги.

Крім того, з 22 липня 2013 року по 02 серпня 2013 року позивач перебувала на лікарняному, що підтверджується копією листком непрацездатності (а.с.9).

Статтею 34 КЗпП України визначено, що простій - це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Згідно до ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24 грудня 1999 року №13 роз'яснено, що у справах за позовами про оплату простою необхідно виходити як із правил ст.113 КЗпП, так і з відповідних норм інших актів законодавства, маючи на увазі, зокрема, таке:

1) оплата часу простою не з вини працівника у розмірі не нижче двох третин тарифної ставки встановленого йому розряду ставиться у залежність від повідомлення ним про початок простою власника або уповноважений ним орган (бригадира, майстра, інших службових осіб) у тому разі, коли не йдеться про простій певного структурного підрозділу чи всього підприємства;

2) за час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для здоров'я чи життя працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з вини працівника, за ним зберігається середній заробіток;

3) відповідно до ч. 3 ст. 84 КЗпП у разі простою підприємства (установи, організації) з не залежних від працівників причин власник або уповноважений ним орган (роботодавець) може у визначеному колективним договором порядку надавати відпустки без збереження або з частковим збереженням заробітної плати. За цих умов надання відпустки не ставиться у залежність від подання працівником заяви і термін перебування в ній не входить до часу оплачуваного простою, якщо це передбачено колективним договором;

4) простій з вини працівника в будь-якому разі оплаті не підлягає.

На підставі викладеного та беручи до уваги той факт, що позивач у відповідності до наказу перебувала у режимі простою, у зв'язку з чим і була відсутня на робочому місці, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заробітної плати за спірний період, а саме з 05 серпня 2013 року по 14 листопада 2013 року, підлягають задоволенню.

Правила обчислення середнього заробітку передбачені ч.2 ст.235 КЗпП України, ст.27 Закону України "Про оплату праці" та Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок).

Відповідно до довідки ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" від 14 січня 2015 року №49-р/30 за травень-червень 2013 року середньоденна заробітна плата позивача складає 339 грн.10 коп. (4.960 грн.33 коп.+6.230 грн.:33 робочих дня = 339 грн.10 коп.) (а.с.160).

В матеріалах справи містяться табелі робочого часу, з яких вбачається, що у позивача в серпні 2013 року було 19 робочих днів, у вересні 2013 року - 21 робочий день, у жовтні 2013 року - 23 робочих дні та у листопаді 2013 року - 10 робочих днів (а.с.105,108,111,125).

Таким чином, за серпень 2013 року на користь позивача, з урахуванням режиму простою на підприємстві, підлягає стягненню сума у розмірі 4.295 грн.26 коп. (339 грн.10 коп. х 19 робочих днів x 2/3).

За вересень 2013 року стягненню підлягає сума у розмірі 4.747 грн.40 коп. (339 грн.10 коп. х 21 робочий день х 2/3).

За жовтень 2013 року стягненню підлягає сума у розмірі 5.199 грн.53 коп. (339 грн.10 коп. х 23 робочих дня х 2/3).

За листопад 2013 року стягненню підлягає сума у розмірі 2.260 грн.60 коп. (339 грн.10 коп. х 10 робочих днів х 2/3).

Загальна сума заробітної плати з урахуванням режиму простою, яка підлягає стягненню на користь позивача, складає 16.502 грн.79 коп. (4.295 грн.26 коп.+4.747 грн. 40 коп.+5.199 грн.53 коп.+2.260 грн.60 коп.)

Що стосується позовних вимог в частині стягнення грошової компенсації за кожний день затримки виплати заробітної плати, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною 5 ст.95 КЗпП України визначено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законом порядку

Відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року N159, дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, а саме заробітна плата (грошове забезпечення).

Пленум Верховного Суду України в ч.1 п.22 постанови "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24 грудня 1999 року №13 зазначив, що у справах, пов'язаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у зв'язку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що: 1) індексація заробітної плати провадиться згідно зі ст.33 Закону (108/95-ВР) в період між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону "Про індексацію грошових доходів населення" (1282-12) і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 1998 року N663 (663-98-п) (з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 105 відсотків (величину порога індексації). За наявності зазначених умов у тому ж порядку індексації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення.

Відповідно до ст.34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно ст.1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Оскільки заробітну плату за період з серпня 2013 року по листопад 2013 року ОСОБА_2 на час постановлення рішення не отримала, то до даної суми необхідно застосувати індексацію.

Сума індексації, яка підлягає стягненню на користь позивача, за період з вересня 2013 року по січень 2015 року дорівнює 896 грн.45 коп. та розраховується наступним чином: 4.295 грн.26 коп. (нарахована заробітна плата з урахуванням простою ) ? 73.6 (коефіцієнт індексації станом на січень 2015 року).

Сума індексації, яка підлягає стягненню на користь позивача, за період з жовтня 2013 року по січень 2015 року дорівнює 896 грн.45 коп. та розраховується наступним чином: 4.747 грн.40 коп. (нарахована заробітна плата у рахуванням простою) ? 73.6 (коефіцієнт індексації станом на січень 2015 року).

Сума індексації, яка підлягає стягненню на користь позивача, за період з листопада 2013 року по січень 2015 року дорівнює 896 грн.45 коп. та розраховується наступним чином: 5.199 грн.53 коп. (нарахована заробітна плата) ? 73.6 (коефіцієнт індексації станом на січень 2015 року).

Сума індексації, яка підлягає стягненню на користь позивача, за період з грудня 2013 року по січень 2015 року дорівнює 896 грн.45 коп. та розраховується наступним чином: 2.260 грн.60 коп. (нарахована заробітна плата) ? 73.6 (коефіцієнт індексації станом на січень 2015 року).

Загальна сума, яка підлягає стягненню, складає 3.585 грн.80 коп. (896 грн.45 коп.+896 грн.45 коп.+ 896 грн.45 коп.+896 грн.45 коп.).

З'ясувавши обставини справи та давши належну правову оцінку зібраним доказам, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, як таке що постановлене з порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 200 грн.95 коп.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 листопада 2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі за період з 03 серпня 2013 року по 14 листопада 2013 у розмірі 16.507 грн.79 коп., компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати за період з вересня 2013 року по січень 2015 року в розмірі 3.585 грн.80 коп., а всього стягнути 20.093 грн.59 коп. без утримання податку й інших обов'язкових платежів.

Допустити негайне виконанні рішення суду щодо виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" на користь держави судовий збір в розмірі 200 грн.95 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Суддя: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.