Справа № 639/8850/14-ц
Провадження № 2/639/212/15
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гаврилюк С.М.,

за участю секретаря - Кузнецова М.І., Богоявленської І.М., Девіченської Д.О.,

Чигрінової І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє також в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4, треті особи : П'ята Харківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який уточнив у судовому засіданні, до ОСОБА_3, яка діє також в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4, треті особи : П'ята Харківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його матір ОСОБА_6, після її смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за заповітом, складеним ОСОБА_6 13 березня 2013 року, є позивач та його рідна сестра ОСОБА_3. ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину, так як на день смерті спадкодавця був зареєстрованим та проживав у АДРЕСА_1, де проживає і по теперішній час. Окрім того, позивач у березні 2013 року звернувся до П"ятої Харківські державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Після спливу шести місячного строку після смерті спадкодавця ОСОБА_6, також звертався у вересні, жовтні 2013 року до П"ятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину, однак йому було відмовлено в видачі свідоцтва за відсутності у спадкоємця ОСОБА_2 необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, які йому не надає інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_3.

Позивач зазначає, що відповідачка по справі ОСОБА_3 заволоділа незаконним чином документами його матері на спадковий будинок, а коли ОСОБА_2 звернувся до неї з проханням повернути документи у зв'язку з необхідністю їх подання до нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину, вона йому відмовила, постійно прохала позивача перенести час оформлення документів на спадщину, посилаючись на різні причини.

Враховуючи те , що відповідачка не надає позивачеві оригінали правовстановлююучих документів на спірний будинок, оригінал свідоцтва про смерть спадкодавця, оригінал заповіту, оригінал договору купівлі продажу будинку , оригінал технічного паспорту, оригінал домової книги, які він повинен надати нотаріусу для отримання свідоцтва про право на спадщину, чим порушує його права, ОСОБА_2 вимушений звернутись до суду з вказаним позовом та просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, а саме на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник позов підтримали у повному обсязі, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, неодноразово подавала до суду заяви про відкладення розгляду справи (а.с.46, 59), після чого неодноразово судом відповідно до ч. З ст. 74 ЦПК України повідомлялася про час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулась до суду за закінченням терміну зберігання.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача ОСОБА_3, яка дії також в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74, ст. 224 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Представник третьої особи П`ятої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд зі згоди позивача, представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріли справи , приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, зареєстрованим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №3859 (а.с.8)

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинкуАДРЕСА_1.

13 березня 2013 року ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений приватним нотариусом Харківського міського нотаріально округу ОСОБА_7 за реєстровим номером 130, відповідно якому заповіла позивачеві 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, ? частину вказаного нерухомого майна заповіла відповідачеві ОСОБА_3 та її неповнолітній доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/8 частини будинку. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами ( а.с.9, 77, 78).

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, на день смерті спадкодавця ОСОБА_6 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1, де зареєстрований та проживає по теперішній час, що підтверджується записом у будинковій книзі (а.с.18-20) та оглянутим у судовому засіданні паспортом громадянина України ОСОБА_2 Таким чином , позивач прийняв спадщину після померлої ОСОБА_6

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування може здійснюватися за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті та, відповідно до ч. 3 цієї ж статті, право на спадкування виникає в момент відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно ч. 1 ст. 1298 Цивільного кодексу України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно глави 10 п. 4.9, 4.10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Відповідно до ч. 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

25.07.2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6, однак йому було запропоновано звернутися до суду для вирішення цього питання по суті у зв'язку з відсутністю у нього документів ,необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину , які йому не надає інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_3( а.с.7).

Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, виданого 19 червня 2012 року Харківським міським бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_6 була єдиним власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21).

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування": якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права.

Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів", рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про обгрунтованість позову та наявність правових підстав для визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 13 березня 2013 року за реєстровим № 130, на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Керуючись ст.ст. 5, 6,10, 57, 60, 88, 208,209, 212 -215, 224 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 328, 1223, 1234, 1296, 1297, 1298 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє також в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4, треті особи : П'ята Харківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задовольнити .

Визнати за ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 13 березня 2013 року за реєстровим № 130, на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплачений та документально підтверджений судовий збір у сумі 1299 ( одна тисяча двісті дев'яносто дев'ять ) грн. 15 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк