АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Маковецької О.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2013 року по справі за поданням державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби (ВДВС ) Харківського міського управління юстиції (МУЮ) Машкіної Ірини Олегівни про вирішення питання про примусове входження до житла для проведення виконавчих дій,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2012 року задоволено позов ОСОБА_5 та на його користь стягнуто із ОСОБА_3 заборгованість за договором позики в розмірі 134 740, 30 грн., інфляційні в сумі 13 204,54 грн., три проценти річних в сумі 8 881 грн., моральна шкода в сумі 5000 грн. та судовий збір в сумі

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07 листопада 2012 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2012 року змінено шляхом скасування рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральної шкоди та відмовлено останньому в задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення районного суду залишено без змін.

У грудні 2013 року державний виконавець Машкіна I.O. Московського ВДВС Харківського МУЮ звернулась з поданням в порядку вимог ст. 376 ЦПК України про вирішення питания про примусове входження до квартири АДРЕСА_1 для перевірки майнового стану боржника ОСОБА_3, посилаючись на те, що з 24.12.2012 р. на виконанні цього ВДВС знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2027/4765/2012 , виданого 06.12.2012 Московським районним судом м. Харкова щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу у загальному poзмipi 158 183,24 грн. Вказував, що боржник самостійно не виконала судове рішення , тому 24.12.2012 державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, а також направлено запит до КП «Харківського МБТІ», також накладено арешт на належний ОСОБА_3 транспортний засіб, який оголошено у розшук. Виходами державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим у зв'язку з перешкоджанням мешканців квартири допуску державного виконавця до приміщення.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2013 року подання державного виконавця Московського ВДВС Харківського МУЮ Машкіної І.О. задоволено та надано дозвіл цьому державному виконавцю на примусове входження до квартири АДРЕСА_1 для перевірки майнового стану боржника ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог процесуального права, просить скасувати цю ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання державного виконавця Московського ВДВС Харківського МУЮ Машкіної І.О. про надання дозволу на примусове входження до житла для проведення виконавчих дій.

Зазначає, що судом не враховано, що вона не отримувала повідомлень про відкриття виконавчого провадження та намір ВДВС проводити виконавчі дії, які проводилися більше ніж шість місяців. Крім того не встановлено, що державному виконавцю перешкоджали у здійсненні виконавчих дій: не відкривали двері, не надавали необхідну інформацію тощо.

В запереченнях на апеляційну скаргу стягувач ОСОБА_5 просить залишити оскаржувану ухвалу суду без змін, посилаючись на те, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів, яке набрало законної сили, не виконується тривалий час за вини боржника, яка ухиляється від цього, в тому числі й перевірці її майнового стану за місцем її реєстрації та проживання: квартири АДРЕСА_1, яке згідно вимог Єдиного реєстру адвокатів України також є місцем здійснення її адвокатської діяльності.

В запереченнях на апеляційну скаргу державний виконавець Московського ВДВС Харківського МУЮ Машкіна І.О., посилаючись на законність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, просить залишити її без змін.

Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи при примусовому виконанні виконавчого листа №2027/4765/2012 , виданого 06.12.2012 Московським районним судом м. Харкова щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу у загальному poзмipi 158 183,24 грн., державний виконавець Московського ВДВС Харківського МУЮ Машкіна І.О. відповідно до вимог ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» вживала передбачені цим Законом заходи по примусовому виконанню вказаного судового рішення, а саме: проводила розшук майна боржника ОСОБА_3, в тому числі належного останній транспортного засобу, вживала дії по накладенню арешту на майно боржника, зверталася до суду з поданням про обмеження ОСОБА_3 в праві виїзду за кордон, і це подання було задоволено ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.05. 2013 року.

Відповідно до актів державного виконавця від 03.04.2013 р., 16.05.2013 р. при виході відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 перевірити майновий стан боржника ОСОБА_3 не виявилось можливим у зв'язку з перешкоджанням мешканців квартири допуску державного виконавця до приміщення.

Вищезазначені дії державного виконавця не оскаржувалися сторонами виконавчого провадження в установленому законом порядку.

У зв'язку з зазначеним судова колегія вважає, що судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок про те, що державним виконавцем до звернення з зазначеним поданням до суду вжито достатньо заходів щодо примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суми боргу, які не призвели до такого виконання.

При цьому доводи апеляційної скарги на те, що вказана квартира не є власністю ОСОБА_3, не має правового значення, оскільки відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України передбачається можливість санкціонування судом примусового проникнення до житла або іншого володіння як боржника, так і іншої особи, яка не є учасником спору або виконавчого провадження і у якої знаходиться ( або може знаходитися) майно боржника.

Не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду й посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_3 не отримувала повідомлень про відкриття виконавчого провадження та намір ВДВС проводити виконавчі дії, які проводилися більше ніж шість місяців, оскільки ці дії ВДВС також не були оскаржені боржником, а обов'язковість судових рішень та їх примусове виконання як завершальна стадія судового провадження передбачено ст. 14 ЦПК України та ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» .

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, ухвала якого постановлена з додержанням вимог закону, що є підставою відповідно до п. 1 ч.1ст. 312 ЦПК України для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 .ч.1 ст. 307, п. 1 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: