З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Пр. № 2/643/633/15
21.01.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді Зінченко Ю.Є.
при секретарі Колтур Я.С.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, суд
В подальшому на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 і договору відступлення права вимоги від 12.11.2010, банк відступив, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором і договором застави, укладеним між банком та відповідачем.
Згідно з п. 1.1 ч, 2 Кредитного договору відповідач зобов'язався своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користувач кредитом в порядку і строки, визначені на умовах Кредитного договору. При цьому для розрахунку відсотків за користування кредитом було прийнято використовувати фіксовану процентну ставку, у розмірі 11,49% (п. 3 ч. 1 Кредитного договору).
Згідно з п. 3.1.1 Кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами позичальник (Відповідач) зобов'язаний сплатити Банку пеню у розмірі 1% (одного відсотка) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно з кредитним договором.
Крім того, п. п. 3.1.2, 3.1.3 Кредитного договору встановлено, що за прострочення виконання боргових зобов'язань понад 15 календарних днів позичальник, крім пені, передбаченої п. 3.1.1 Кредитного договору, додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 25,00 гривень. За прострочення виконання боргових зобов'язань понад 30 календарних днів позичальник, крім пені та штрафу, передбачених п. п. 3.1.1 та 3.1.2 Кредитного договору, додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,02% від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 50,00 гривень.
Таким чином, у зв'язку з несплатою відповідачем кредиту і відсотків у строки та у розмірах, встановлених Кредитним договором, станом на 12.05.2014 за боржником, з урахуванням пені, обліковується загальна сума заборгованості у розмірі 167803,95 доларів США, що з перерахуванням за курсом НБУ 11,593833 становить 1945490,97 грн.
З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача перед банком за вказаним кредитним договором, між банком та відповідачем був укладений договір застави автотранспортного засобу від 27.09.2007 № РСL-702/317/2007.
Згідно з умовами вказаного договору предметом застави було встановлено легковий автомобіль марки ТОYОТА САМRY, реєстраційний № НОМЕР_1, рік випуску - 2007, колір - чорний, кузов № НОМЕР_2, тип - легковий седан-в, правовстановлюючий документ - свідоцтво про реєстрацію ТЗ: НОМЕР_3, виданий РЕВ МВ № 1 ДАІ ГУМВС України в Харківській області 27.09.2007 (п. 3.1 Договору застави).
Пунктом 6.4 Договору застави закріплено, що звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватись, зокрема, шляхом продажу предмета застави із укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою.
На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити та звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 27.09.2007 № СL702/317/2007 у розмірі 1945 490,97 грн. шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету застави за договором застави автотранспортного засобу від 27.09.2007 № РСL-702/317/2007, а саме: легкового автомобіля марки ТОYОТА САМRY, реєстраційний № НОМЕР_1, рік випуску - 2007, колір - чорний, кузов № НОМЕР_2, тип - легковий седан-в, з наданням всіх повноважень продавця (у тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на автомобіль, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності, в органах ДАЇ України, нотаріату, тощо. Витрат, пов'язаних зі збереженням та реалізацією предмета застави стягнути з ОСОБА_1) за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид рухомого майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, на час продажу.
Передати предмет застави: легковий автомобіль марки ТОYОТА САМRY, реєстраційний № НОМЕР_1, рік випуску - 2007, колір - чорний, кузов № НОМЕР_2, тип - легковий седан-в, в управління ТОВ «ОТП ФакторингУкраїна» на період до його реалізації з метою збереження предмета застави.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму сплаченого судового збору.
Представник позивача надав суду заяву, в якій просив позов задовольнити, ухвалити заочне рішення та розглянути справу за його відсутності.
Відповідачі про час, дату і місце судового розгляду повідомлені належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
В подальшому на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 і договору відступлення права вимоги від 12.11.2010, банк відступив, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором і договором застави, укладеним між банком та відповідачем (а.с. 16-31).
Згідно з п. 1.1 ч. 2 Кредитного договору відповідач зобов'язався своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користувач кредитом в порядку і строки, визначені на умовах Кредитного договору. При цьому для розрахунку відсотків за користування кредитом було прийнято використовувати фіксовану процентну ставку, у розмірі 11,49% (п. 3 ч. 1 Кредитного договору).
Згідно з п. 3.1.1 Кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами позичальник (Відповідач ) зобов'язаний сплатити Банку пеню у розмірі 1% (одного відсотка) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно з кредитним договором.
Крім того, п. п. 3.1.2, 3.1.3 Кредитного договору встановлено, що за прострочення виконання боргових зобов'язань понад 15 календарних днів позичальник, крім пені, передбаченої п. 3.1.1 Кредитного договору, додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 25,00 гривень. За прострочення виконання боргових зобов'язань понад 30 календарних днів позичальник, крім пені та штрафу, передбачених п. п. 3.1.1 та 3.1.2 Кредитного договору, додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,02% від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 50,00 гривень.
Згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.
Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом іншим нормативно-правовим актом.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до вимог ст. ст. 549, 550, 611, 624 ЦК України за порушення грошового зобов'язання передбачена сплата неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ч.1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
За невиконання зобов'язання за кредитним договором, відповідно до п. 3.1.1. ст. 3 частини 2 Кредитного договору, позивачем нарахована пені в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання, за кожен день прострочки, сума якої станом на 12.05.2014 року складає 131717,08 доларів США, що з перерахуванням за курсом НБУ на дату складання розрахунку становить 1527105,83 грн. (а.с. 7, 15).
Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 України наслідками порушення позичальником зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача перед банком за вказаним кредитним договором, між банком та відповідачем був укладений договір застави автотранспортного засобу від 27.09.2007 № РСL-702/317/2007.
Згідно з умовами вказаного договору предметом застави було встановлено легковий автомобіль марки ТОYОТА САМRY, реєстраційний № НОМЕР_1, рік випуску - 2007, колір - чорний, кузов № НОМЕР_2, тип - легковий седан-в, правовстановлюючий документ - свідоцтво про реєстрацію ТЗ: НОМЕР_3, виданий РЕВ МВ № 1 ДАІ ГУМВС України в Харківській області 27.09.2007 (п. 3.1 Договору застави).
Пунктом 6.4 Договору застави закріплено, що звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватись, зокрема, шляхом продажу предмета застави із укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою.
Згідно довідки ДАІ, автомобіль ТОYОТА САМRY, реєстраційний № НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я ОСОБА_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видано 27.09.2007 року, що підтверджує надання банком кредитних коштів відповідачу на купівлю вказаного автомобілю (а.с. 6,51).
Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно квитанції, що знаходиться у справі, позивачем при подачі позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 3654 грн.
На підставі викладеного, суд вважає, що позов в частині звернення стягнення на предмет застави, надання позивачу права продажу предмета застави з наданням всіх повноважень продавця, передачі предмета застави в управління позивачу на період його реалізації з метою збереження предмета застави підлягають задоволенню. В частині позовних вимог - стягнення витрат, пов'язаних зі збереженням та реалізацією предмета іпотеки з відповідача позов задоволенню не підлягає, оскільки вказані витрати заставодержатель має право задовольнити за рахунок предмета застави (ст. 589 ЦП України) та через відсутність обґрунтування вказаної вимоги у позовній заяві.
Судові витрати суд розподіляє пропорційно до задоволених позовних вимог відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме стягує з відповідачів у рівних долях на користь позивача судовий збір у розмірі 3654 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,88,169,197,209,212,214-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 512,526,530,549,550,551,589,590,610,612,1046,1048-1050, 1052,1054 ЦК України, ЗУ «Про Заставу», суд
Позов задовольнити частково.
Передати предмет застави: легковий автомобіль марки ТОYОТА САМRY, реєстраційний № НОМЕР_1, рік випуску - 2007, колір - чорний, кузов № НОМЕР_2, тип - легковий седан-в, в управління ТОВ «ОТП ФакторингУкраїна» на період до його реалізації з метою збереження предмета застави.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму сплаченого судового збору у розмірі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні 00 копійок).
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Зінченко Ю.Є.