У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,
суддів: Горелкіної Н.А., Мартинюка В.І.,
Євтушенко О.І., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, треті особи: відділ державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспеціалізація», про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування записів реєстрації, за касаційною скаргою представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, у якому просила витребувати з незаконного володіння ОСОБА_7 нежитлове приміщення площею 222,8 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1, та скасувати у Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності цього нежитлового приміщення.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 18 лютого 2015 року у позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2015 року рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 18 лютого 2015 року скасовано, позов задоволено. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_7 нежитлове приміщення площею 222,8 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1. Скасовано державну реєстрацію за ОСОБА_7 права власності на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер майна 4833003, номер запису 209 у книзі 4, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 03 лютого 2012 рік.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали цивільної справи та вивчивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона має бути задоволена.

Задовольняючи позов, апеляційний суд керувався тим, що був порушений порядок проведення прилюдних торгів щодо реалізації спірного нежитлового приміщення, прилюдні торги визнані недійсними рішенням апеляційного суду Львівської області від 19 вересня 2013 pоку.

Із такими висновками суду погодитися не можна.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги апеляційним судом не дотримано.

Судами встановлено, що на підставі виконавчого листа № 2-143, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 16 березня 2009 року відділом державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області (далі - ВДВС Дрогобицького МУЮ Львівської області) відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 115 500 грн.

31 січня 2012 року спеціалізованою організацією Львівською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспеціалізація» проведено прилюдні торги, на яких реалізовано нежитлове приміщення літ. «А-1», площею 222,8 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6, за ціною 367 400 грн. Грошові кошти у розмірі 312 657 грн 40 коп. поступили від переможця торгів - ОСОБА_7 на депозитний рахунок ВДВС Дрогобицького МУЮ Львівської області 01 лютого 2012 року. Іншу частину коштів у розмірі 54 742 грн 60 коп. внесено на рахунок спеціалізованої організації як гарантійний внесок, що зараховується до ціни продажу (а. с. 6−10).

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 19 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22 січня 2014 року, визнано недійсними прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення площею 222,8 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1, результати яких оформлені протоколом № 1-14130-2 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить ОСОБА_6, від 31 січня 2012 року та актом державного виконавця про проведення аукціону від 20 лютого 2012 року. Визнано недійсним протокол № 1-14130-2 від 31 січня 2012 року прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить ОСОБА_6. Визнано недійсним акт державного виконавця про проведення аукціону від 02 лютого 2012 року (а. с. 13−20).

Вказаним рішенням встановлено, що під час підготовки та проведення прилюдних торгів, 31 січня 2012 року, були допущені порушення вимог п. п. 3.5, 3.10, 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038, що в силу ст. ст. 203, 215 ЦК України є підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1> кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Порушене право може бути захищено у спосіб, хоча і не передбачений зазначеною нормою, законом чи договором, але такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим порушенням.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_6 обґрунтовувала свої вимоги преюдиційністю рішення апеляційного суду Львівської області від 19 березня 2013 року і на піставі ст. 388 ЦК України просила витребувати від добросовісного набувача - ОСОБА_7 належне їй нежитлове приміщення.

Право особи, яка вважає себе власником майна, не підлягає захистові шляхом задоволення позову до чергового добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого ст. ст. 215, 216 ЦК України. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-95цс13.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Разом з тим за ч. 2 ст. 388 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843439/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 62 вказаного Закону реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного у ч. 8 ст. 57 цього Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_820597/ed_2015_02_07/pravo1/T990606.html?pravo=1>, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

У разі відчуження майна за відплатним договором відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> власник має право витребувати це майно від добросовісного набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі (п. п. 1−3 зазначеної статті). Наявність у діях власника майна волі на передачу цього майна виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

Апеляційний суд не врахував, що у даному випадку згідно з актом прилюдних торгів продавцем спірного майна є ВДВС Дрогобицького МУЮ Львівської області, покупцем - відповідач, який набув право власності на спірне майно у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Наслідком задоволення позовних вимог про визнання прилюдних торгів недійсними не є поновленням права власності боржника на майно, що було предметом продажу, а повернення його до ВДВС, у якого настає обов'язок з проведення відчуження такого майна відповідно до вимог чинного законодавства.

Судом апеляційної інстанції помилково скасовано рішення суду першої інстанції, тому рішення апеляційного суду належить скасувати, рішення суду першої інстанції - залишити в силі.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 339, 343, 344, 345, 347 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2015 року скасувати, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 лютого 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: П.О. Гвоздик
Судді: Н.А. Горелкіна
О.І. Євтушенко
В.І. Мартинюк
О.М. Ситнік