АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/1217/15 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Бершадська Г. В.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю представників апелянта

- ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про визнання недійсними угоди № 365967 від 25.05.2011 року, додатків №№1,2,3 до даної угоди, договору застави від 23.07.2011 року, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 19 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про визнання недійсними угоди № 365967 від 25.05.2011 року, укладеної між ОСОБА_3 та ТОВ «АВТО ПРОСТО», додатків №№1,2,3 до даної угоди, договору застави від 23.07.2011 року, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. В обгрунтування вимог зазначає, що суд першої інстанції без жодної мотивації відхилив доводи позивача про те, що спірна угода укладена внаслідок введення його в оману та помилково не застосував ч.2 ст.19 ЗУ "Про захист прав споживачів".

У судовому засіданні представники апелянта апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що правових підстав для визнання недійсною угоди немає, оскільки спірна угода відповідає вимогам чинного законодавства та укладена у відповідності до закону.

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки вони узгоджуються з матеріалами справи і не суперечать положенням чинного законодавства.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються ; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду відповідає вказаним нормам.

Судом встановлено, що 25 травня 2011 року між ТОВ "АВТОПРОСТО" і ОСОБА_3 укладено угоду №365967 з Додатками № № 1, 2, 3, які є невід'ємними частинами Угоди.

Згідно із вимогами ст. 1 Угоди № 365967 від 25.05.2011 року (далі - Угода) предметом угоди є надання учаснику послуг системи Авто Так, спрямованих на придбання автомобіля марки "ЗАЗ", модель "ДЕО", вартістю 71 680грн., із сплатою 120 внесків.

Відповідно до Додатків №1, №2 до вказаної угоди, сторони погодили, що учасник системи сплачує: плату за послуги, пов'язані зі вступом до Системи-2580,48 грн.; щомісячний цілий чистий внесок (частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати автомобіля) - 0,8333 %; щомісячний внесок в оплату послуг, що включає також формування груп клієнтів системи та здійснення організаційних дій для придбання автомобіля - 0,5% + ПДВ; щомісячний страховий платіж - 0,065%; плату за отримання автомобіля (одноразовий платіж, що підлягає сплаті учасником, якому було надано право на отримання автомобіля) - 3% + ПДВ.

Згідно з вимогами п.п. 2.2, 2.1.,2.3 ст. 2 Додатку №2 до угоди, поточна ціна автомобіля зазначена у Додатку №1 до угоди - це остання поточна ціна автомобіля, повідомлена АВТО ПРОСТО виробником на день укладення угоди. Поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку складових Повних внесків та інших платежів. Авто ПРОСТО щомісяця надсилає рахунки на сплати.

Положеннями п. 2.6 ст. 2 Додатку № 2 до Угоди, чисті внески, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від вартості автомобіля, що у свою чергу є оплатою за товар - автомобіль.

На виконання умов указаної Угоди ОСОБА_3 у період з 25 травня 2011 року по 16.01.2014 року cплатив на користь відповідача 103 741 грн., що визнається сторонами спору та підтверджується копіями квитанцій.

22 липня 2011 року за ОСОБА_3 був зареєстрований автомобіль марки ДЕО Ланос, 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії CAE 822104, виданим ВРЕР УДАІ УМВСУ в Тернопільській області від 22.07.2011 року та листом Управління ДАІ за №13/407 від 22.01.2015 року.

23 липня 2011 року між ОСОБА_3 та ТОВ «АВТО ПРОСТО», з метою забезпечення подальшого виконання умов Угоди від 25.05.2011 року та Додатків до неї ( п. 8.2.1.4 ст. 8 Додатку №2) було укладено договір застави автомобіля марки ДЕО Ланос, 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується договором застави посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Денисюком І.Л. від 23.07.2011 року та зареєстрованим в реєстрі за № 1377.

Відповідно до ст.10 угоди учасник заявляє, що отримав коректно викладені пояснення від представника Авто Просто, уважно прочитав та зрозумів угоду та додатки до неї, що засвідчує своїм підписом.

Угода та додатки до неї №1, №2 підписані сторонами, містять опис послуг, що надаються ТОВ «АвтоПросто» (а.с.6,7,).

Відповідно до п. 13.8 ст. 13 додатку № 2 до угоди, якщо учасник виявить бажання розірвати угоду та відмовитись від подальшої участі в системі АвтоТак протягом 7 календарних днів від дати підписання угоди, такому учаснику повертається вся сума коштів, внесена ним на рахунок АвтоПросто. Протягом зазначених семи днів учасник зобов'язаний письмово повідомити про розірвання угоди шляхом подання заяви до ТОВ «АвтоПросто» (а.с.10).

Позивач не надсилав такої заяви протягом семи днів з дня підписання угоди. Підпис позивача на угоді та додатках до неї є доказом того, що йому було повністю зрозуміло умови та зміст угоди та додатків до неї.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 203 ч.1 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.230 ЦК України передбачено, що суд визнає угоду недійсною у випадку, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

З матеріалів справи вбачається, що угода між сторонами підписана повноваженими особами, вона містить всі суттєві умови передбачені законом для договорів і які мають істотне значення, а також які були узгодженні сторонами шляхом звернення позивача з пропозицією щодо укладання угоди та погодження відповідачем на укладання такої угоди.

За матеріалами справи позивач отримав примірник угоди та додатки до неї, які містять опис послуг ТОВ «АвтоПросто».

Відповідно до положень, закріплених у ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Таким чином, Законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

Аналіз п.7 ч. 3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави для висновку, що поняття «пірамідальна схема» у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару.

Пунктом 1.2. додатку № 2 до угоди визначено, що учасник уповноважує АвтоПросто на організацію та адміністрування системи АвтоТак. Система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можливо придбати за рахунок чистого фонду групи. Учаснику, який сплатив повну вартість автомобіля та виконав усі зобов'язання щодо сплати внесків в оплату послуг та страхових платежів, буде надано право на отримання автомобіля на найближчому асигнаційному акті, який буде проводитись у місяці, наступному за місяцем, в якому учасник повністю виконав усі зобов'язання за угодою. Такий учасник користується пріоритетом в отриманні автомобіля перед іншими учасниками групи.

Предметом угоди сторін, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах «АвтоТак», є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги, що угода не відповідає вимогам закону та укладена внаслідок введення в оману позивача, колегія суддів не приймає до уваги як безпідставні .

02 червня 2011 року прийнято Закон України № 3462-1У «Про внесення змін та доповнень до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг», яким до Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» внесено зміни та доповнення. Частина 1 статті 4 цього Закону поповнення пунктом 11-1 наступного змісту: Фінансовими послугами вважається такі послуги: адміністрування фінансованих активів для придбання товарів у групах. Закон набрав чинності з 09 січня 2012 року.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закон України № 3462-1У від 02 червня 2011 року, фінансові установи зобов'язані протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність у відповідності із вимогами цього Закону.

На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган) (далі - Нацкомфінпослуг), затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 9 жовтня 2012 року N 1676 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах») (далі - Ліцензійні умови).

Ліцензійні умови закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах.

З аналізу Ліцензійних умов слід зробити висновок про те, що діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів та/або послуг.

Згідно з п. 1.2 ч.1 Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги стосовно того, що на час укладення оспорюваної угоди 25.05.2011 року відповідач не мав ліцензії на здійснення фінансових операцій, оскільки для здійснення діяльності щодо придбання товарів у групах до 2012 року законом не передбачалось отримання ліцензії.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закон України № 3462-1У від 02 червня 2011 року (чинне з 09 січня 2012 року) та розпорядження від 09 жовтня 2012 року № 1676 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах», ТОВ «АвтоПросто» 25 грудня 2012 року отримало відповідну ліцензію, що свідчить про право здійснювати діяльність з адміністрування фінансованих активів для придбання товарів у групах .

Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Авто Просто» зареєстровано 19 січня 2012 року, реєстраційний номер Державної комісії з регулювання ринків фінансування послуг України - 13102689 .

Відповідно до додатка № 2 угоди система «АвтоТак» - це торговельна марка зареєстрована згідно із законодавством України та використовується для позначення послуг АВТОПРОСТО з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Кожна укладена угода включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи - порядковий номер його в групі. Після формування групи учасників залучення інших учасників не відбувається. Право на отримання автомобіля здійснюється в порядку, передбаченому Угодою (ст. ст. 5, 6 додатка № 2 до Угоди), і відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками групи.

Отже, отримання кожним споживачем автомобіля здійснюється виключно відповідно до платежів, здійснених ним самим, і незалежно від платежів інших клієнтів відповідача.

Відповідно до вимог п. 8.2 ст.8 додатку № 2 до Угоди поняття "право на отримання автомобіля" означає право учасника одержати власне автомобіль та обов'язок товариства передати автомобіль у зазначений термін, якщо учасник на момент фактичної передачі автомобіля належно виконує свої зобов'язання. Водночас ТОВ "АВТО ПРОСТО" зобов'язане надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику протягом 5 робочих днів після того, як учасник, у якого виникло право на одержання автомобіля, здійснить відповідні платежі.

Відповідно до Угоди між ТзОВ "АВТО ПРОСТО" та виробником (дистриб'ютором чи імпортером) останній протягом 30 календарних днів з дня

отримання замовлення зобов'язаний передати автомобіль учаснику, який одержав право на отримання автомобіля (п. 8.1 ст.8 додатку № 2).

Передбачені Угодою умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними внесками, які названі в Угоді "Чисті внески" або "Внесок в оплату товару".

Посилання апелянта на те, що суд неповно з'ясував обставини справи та безпідставно відмовив впозові колегія суддів не бере до уваги як необгрунтовані.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відсутні правові підстави для визнання недійсною, укладеною між сторонами угоди, оскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, що відповідач включив до оспорюваної угоди умови, які є несправедливими, як і не знайшло свого підтвердження, що умовами угоди встановлено жорсткі обов'язки споживача (позивача), тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця (відповідача).

Зазначене рішення узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою ним у Постанові від 11 вересня 2013 року по справі № 6-40 цс 13, в якій Суд послався на наступне.

Відповідно до положень, закріплених у ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Будь яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідносин, правильно застосував норми матеріального права, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними та відповідають дійсності .

Керуючись ст.ст.307,ч.1, п.1; 308; 313; 314; 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів ,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.М. Шевчук