Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/4646/15-ц Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 50 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Заполовського В.Й., Шевчук А.М.,

при секретарі Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 1 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про звільнення від сплати заборгованості за аліментами,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся о суду з позовом, в якому зазначив, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 лютого 2003 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку, починаючи з 9 січня 2003 року.

Позивач вказує, що із серпня 2010 року й по січень 2013 року дочка проживала разом з ним та протягом вказаного періоду він забезпечував її одягом, харчуванням, надавав кошти. Оскільки дитина повністю перебувала на його утриманні, він за цей час не сплачував аліменти на користь відповідачки. Проте, відділ ДВС Коростенського міськрайонного управління юстиції повідомив його про існування заборгованості зі сплати аліментів за період із січня 2009 року й по жовтень 2014 року.

З огляду на вищезазначене, позивач просив звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на утримання доньки за період із серпня 2010 року й по січень 2013 року включно.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 1 липня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами, які стягуються за виконавчим листом №2-178/2003, виданим Коростенським міським судом Житомирської області 19 лютого 2003 року, за період із серпня 2010 року по січень 2011 року включно, на суму 2667 грн. 25 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні його позовних вимог та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позов.

Зокрема, апелянт вказує, що допитані в судовому засіданні свідки підтвердили факт перебування доньки на його утриманні протягом періоду із серпня 2010 року по січень 2013 року.

Окрім того, до суду надано акт обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини, лист навчального закладу на висновок органу опіки і піклування про доцільність поновлення батьківських прав. Зазначені письмові докази також підтверджують факт повного утримання ним доньки протягом зазначеного періоду та створення належних умов проживання дитини.

Проте, суд не надав належної оцінки зазначеним доказам та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не визнала апеляційну скаргу, зауваживши, що з 23 жовтня 2002 року призначена опікуном своєї внучки ОСОБА_3, стосовно якої позивач позбавлений батьківських прав. Дійсно, дитина деякий час проживала разом з батьком у його сім'ї, оскільки вона перебувала на лікуванні та не могла здійснювати догляд за внучкою. Однак, цей період є значно меншим, ніж вказує ОСОБА_1, та тривав із серпня 2010 року по грудень 2010 року.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення ОСОБА_2, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У ч.2 ст.197 СК України міститься норма, яка надає суду право за позовом платника аліментів повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Коростенського міського суду Житомирської області від 19 лютого 2003 року із позивача стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 9 січня 2003 року й до повноліття дитини.

Наявна в матеріалах справи довідка, видана відділом ДВС Коростенського міськрайонного управління юстиції 29 січня 2015 року за №221/1729, містить інформацію про те, що заборгованість позивача зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 за період із 17 січня 2009 року по 1 листопада 2014 року становить 36521 грн. 74 коп.

Судом також досліджувалась постанова від 26 вересня 2012 року, якою відмовлено у порушенні кримінальної справи за ст.164 КК України відносно ОСОБА_1 Зміст даної постанови свідчить про те, що під час проведення Коростенським МВ УМВС України перевірки подання державної виконавчої служби щодо несплати позивачем аліментів, останній пояснив, що дочка ОСОБА_3 проживала у нього приблизно півроку, починаючи із серпня 2010 року ( а.с. 7).

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 надав акт обстеження матеріально-побутових умов проживання, складений комісією Поліської сільської ради Коростенського району Житомирської області 11 січня 2011 року, у якому зазначено, що за місцем проживання позивача та його сім'ї із серпня 2010 року проживає ОСОБА_3 ( а.с. 35).

Окрім того, в судовому засіданні досліджувався лист Коростенської загальноосвітньої школи №10 від 24 грудня 2010 року, у якому зазначено, що станом на грудень 2010 року ОСОБА_3 проживає разом із батьком та його новою сім'єю (а.с. 36).

Долучений до матеріалів справи висновок органу опіки та піклування Коростенської міської ради містить інформацію про те, що за повідомленням адміністрації ЗОШ №10, в якій навчається ОСОБА_3, батько спілкується з дочкою, забезпечує її всім необхідним для навчання, позитивно впливає на дитину (а.с. 37).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, яка перебуває у фактичних шлюбних відносинах із позивачем, пояснила, що ОСОБА_3 проживала разом з ними з літа 2009 по 2013 рік. Протягом цього часу вони з позивачем повністю її утримували, надавали кошти.

Свідок ОСОБА_6, яка є матір'ю ОСОБА_5, пояснила, що їй відомо про утримання позивачем своєї доньки ОСОБА_3, яка протягом певного часу проживала з батьком та його новою сім'єю.

Свідок ОСОБА_7 зазначила, що є сусідкою позивача та бачила його доньку ОСОБА_3, яка близько трьох років проживала разом з батьком.

Таким чином, надавши належну оцінку письмовим доказам у справі та показам свідків, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що в судовому засіданні встановлений факт перебування ОСОБА_3 на утриманні позивача із серпня 2010 року по січень 2011 року включно, що, в свою чергу, є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами лише протягом даного періоду.

Належних та допустимих доказів того, що дочка перебувала на утриманні позивача протягом періоду з лютого 2011 року по січень 2013 року матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 209,303,307,308,313,314,315,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 1 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Судді: