АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/137/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,27 Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівВишні Н. В. , Пономаренка В. В.
при секретаріРибасюк О.С.

представника позивача Сенченков І.Г.

відповідача ОСОБА_7

представника відповідача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги представника ПАТ КБ «ПриватБанк», Шуліки Аліни Володимирівни та ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 11 листопада 2014 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.06.2008 р. відповідач отримав кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого ОСОБА_7, має заборгованість - 26912.05 грн., яка складається:

-7333.36 грн. - заборгованість за кредитом;

-15607.66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-2213.31 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

-500.00 грн. - штраф (фіксована частина).

-1257.72 грн. - штраф (процентна складова).

Просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 26912.05 грн. та судовий збір.

Рішенням Придніпровського районного суду Черкаської області від 11 листопада 2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь позивача заборгованість в сумі 9379.11 грн., з них тіло кредиту 7505 грн., відсотки за кредитом 1499.11 грн., річне обслуговування 375 грн. та судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить скасувати рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 11 листопада 2014 року і ухвалити нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_7 також не погоджуючись з вище вказаним рішенням, вважаючи що воно постановлено з порушенням норм матеріального права та просить скасувати рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 11 листопада 2014 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк»в задоволенні позову повністю.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає до задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується не на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Частково задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції прийшов до висновку, що нарахування відсотків та комісії на користування кредитними коштами, можливе виключно в рамках дії кредитної картки та застосував загальну позовну давність.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції не є можливим.

Встановлено, що 17 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_7 був укладений кредитний договір шляхом приєднання (частина перша статті 634 ЦК України). Відповідно до нього ОСОБА_7 17 червня 2008 року отримала кредит у розмірі 8 тис. грн.. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до заяви ОСОБА_7 банку про отримання даного кредиту, ОСОБА_7 засвідчила, що вона ознайомилась і погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг а також Тарифами банку, які були її надані в письмовому вигляді. ОСОБА_7 погодилась з тим, що її заява, разом з «Пам'яткою клієнта», Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між нею та банком договір надання банківських послуг (а.с. 115 оборот).

Згідно пункту 9.12 умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін.

Крім того, відповідно до пункту 6.4 умов і правил надання банківських послуг у разі незгоди зі змінами правил чи тарифів обов'язок клієнта пред'явити банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість, яка утворилась перед банком, у тому числі й заборгованість, яка утворилась упродовж 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Свої зобов'язання за договором ОСОБА_7 не виконала і за розрахунком позивача на час звернення його до суду відповідач має заборгованість в загальній сумі 26912.05 грн., яка складається:

-7333.36 грн. - заборгованість за кредитом;

-15607.66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-2213.31 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

-500.00 грн. - штраф (фіксована частина).

-1257.72 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Судом першої інстанції залишено поза увагою те, що відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH) та що останній платіж здійснено 26 травня 2011 року, а дія картки закінчилась 31 липня 2010 року. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України ОСОБА_7 перервала строк позовної давності, визнавши борг та сплативши частину коштів.

Крім того, відповідно до п. 5.12 Умов і правил надання банківських послуг до наказу від 13.09.2007 року №СП-2007-299 передбачено строк позовної давності про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафу по даному договору установлюється сторонами протяжністю п'ять років (а.с.145 оборот). Встановлення більшої привалості позовної давності не суперечить вимогам ст. 259 ЦК України.

За таких обставин суд першої інстанції повинен застосувати не загальний строк позовної давності, а строк позовної давності визначений сторонами в кредитному договорі - п'ять років про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафу.

Відповідно до наданого банком в суд апеляційної інстанції розрахунку заборгованість по кредитному договору ОСОБА_7 в межах п'ятирічного строку позовної давності становить 26093,61 гривни, яка складається:

-7333.36 грн. - заборгованість за кредитом;

-14829.25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-2213.00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

-1718.00 грн. - штрафи (фіксована частина) та штраф (процентна складова)..

Так як судом першої інстанції невірно було застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті, то рішення суду першої інстанції підлягає до зміни з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до часткового задоволення в межах п'ятирічного строку позовної давності.

Доводи ОСОБА_7 про пропуск позивачем строків позовної давності є безпідставними та не відповідають обставинам справи.

Крім того відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України при задоволенні позову на відповідачку покладаються витрати по сплаті судового збору у розмірі (269,12 +134,56)= 403,68 грн., які були сплачені позивачем за подачу позовної заяви в суд першої інстанції та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 316, ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 11 листопада 2014 року відхилити.

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 11 листопада 2014 року задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 11 листопада 2014 року змінити, скасувавши його в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором частині відмови в стягненні заборгованості по процентам за користування кредитом, штрафу (фіксована частина) та штрафу (процентна складова).

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ, рах. №3111 (для погашення заборгованості), рахунок №0001 (для відшкодування судових витрат), МФО 305299 - заборгованість за кредитним договором від 17.06.2008 року в сумі 26093,61 гривни, яка складається:

-7333.36 грн. - заборгованість за кредитом;

-14829.25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-2213.00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

-1718.00 грн. - штрафи (фіксована частина) та штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по справі в сумі 403,68 гривни.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після його проголошення, але може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :