Справа № 761/6008/15-ц
Провадження №2/761/3863/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 серпня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Маліновської В.М.,
при секретарі Лазоришинець К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення депозиту, -
У березні 2015 року ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Публічного Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (Відповідач, Банк) про стягнення коштів банківського вкладу, в якому просив стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на свою користь: - суму депозитного вкладу в розмірі 9 088,00 доларів США; - суму невиплачених процентів за договором від 01.12.2014р. за період з 01.12.2014р. по 01.03.2015р. в розмірі 201,38 доларів США; - 3% річних за період з 26.01.2015р. по 09.02.2015р. в сумі 13,61 доларів США. (а.с.1-3).
Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимог підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.50).
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.48), про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи пояснень по суті позовних вимог суду не надав.
Відповідно до положень ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши наявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до п.п.1.1., 1.2. Договору Клієнт вносить, а Банк приймає грошові кошти в доларах США на депозитний рахунок НОМЕР_1 у сумі 10 912,00 доларів США на наступні строки з нарахуванням та сплатою процентів за відповідними ставками: з 01.12.2014р. по 07.12.2014р. зі сплатою 8,20% річних, з 08.12.2014р. по 14.12.2014р. - зі сплатою 8,35% річних, з 15.12.2014р. по 21.12.2014р. - зі сплатою 8,5% річних, з 22.12.2014р. по 28.12.2014р. - зі сплатою 8,65% річних, з 29.12.2014р. по 04.01.2015р. - зі сплатою 8,8 % річних, з 05.01.2015р. по 11.01.2015р. - зі сплатою 8,95% річних, з 12.01.2015р. по 18.01.2015р. - зі сплатою 9,1% річних, з 19.01.2015р. п 25.01.2015р. - зі сплатою 9,25% річних, з 26.01.2015р. по 01.02.2015р. - зі сплатою 9,4% річних, з 02.02.2015р. - 08.02.2015р. - зі сплатою 9,55% річних, з 09.02.2015р. по 15.02.2015р. - зі сплатою 9,7% річних, з 16.02.2015р. по 22.02.2015р. - зі сплатою 9,85% річних, з 23.02.2015р. по 01.03.2015р. - зі сплатою 10% річних.
Згідно п.2.1. Договору нарахування процентів за Вкладом за ставками, визначеними п.1.2. цього Договору, проводиться від дня, наступного за днем надходження Вкладу у Банк, до дня, який передує його поверненню Клієнту або списанню з рахунку Клієнта, за методом факт/360 (фактична кількість днів у місці/360 днів у році). Проценти за цим Договором нараховуються лише на суму Вкладу. Нараховані Банком проценти не збільшують суму Вкладу. Проценти зараховуються на рахунок НОМЕР_2.
Клієнт має право на одержання процентів, нарахованих за цим Договором, по закінченню кожного із строків знаходження коштів у Банку, визначених п.п.1.1.1.-1.1.13 цього Договору. Повернення суми Вкладу Клієнту здійснюється Банком у день закінчення одного із строків, визначених п.п.1.1.1. - 1.1.13. цього Договору. Якщо день повернення суми вкладу припадає на неробочий день, то повернення суми Вкладу проводиться Банком на наступний перший робочий день. Часткове отримання суми Вкладу у день закінчення кожного із строків, визначених п.п.1.1.1. - 1.1.13. цього Договору, за цим Договором не допускається.(п.п.2.3., 2.4.).
Відповідно до п.2.6. Договору сторони домовилися, що у випадку дострокового розірвання Договору з ініціативи Клієнта протягом будь-якого із строків, передбачених п.п.1.1.1.-1.1.13 цього Договору, Банк здійснює перерахунок процентів нарахованих за фактичний термін розміщення Вкладу, у тому строці з числа строків, визначених п.п.1.1.1. - 1.1.13, в якому Клієнту за ініціативою останнього достроково повертається сума Вкладу, до дня, який передує його поверненню Клієнту або списанню з рахунку Клієнта, за ставкою із розрахунку 1% річних. Про дострокове розірвання цього Договору Клієнт зобов'язаний повідомити Банк не менш ніж за чотири робочі дні до передбачуваної дати розірвання Договору.
Пунктом 2.9. Договору передбачено, що після закінчення будь-якого із строків, визначених п.п.1.1.1.-1.1.13 цього Договору, або настання інших обставин, визначених чинним законодавством чи цим Договором, кошти з депозитного рахунку НОМЕР_1 повертаються Клієнту за його письмовою вимогою шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний або інший депозитний рахунок, а дія цього Договору припиняється. У випадку, коли Клієнт надав Банку зазначену письмову вимогу про отримання суми Вкладу шляхом видачі готівки, але не вимагає отримання Вкладу після закінчення того строку із числа визначених п.п.1.1.1.-1.1.13 цього Договору, після закінчення якого Клієнт письмово вимагає повернення Вкладу, цей Договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу та нарахування процентів на суму вкладу на вимогу після закінчення вказаного строку за період подальшого знаходження коштів у користування Банку здійснюється по процентній ставці за вкладом на вимогу із розрахунку 0,0001% річних. Для цього Клієнт підписанням цього Договору уповноважує Банк: відкрити Клієнту виключно для обліку коштів вкладу на вимогу рахунок НОМЕР_3, та не пізніше наступного робочого дня після закінчення того строку із числа визначених п.п.1.1.1.-1.1.13 цього Договору, після закінчення якого Клієнт письмово вимагає повернення Вкладу, перерахувати суму Вкладу з депозитного рахунку НОМЕР_1 та суму нарахованих на Вклад процентів з рахунку НОМЕР_2 на рахунок для обліку коштів вкладу на вимогу НОМЕР_3 та після зазначеного перерахування закрити депозитний рахунок НОМЕР_1 та рахунок НОМЕР_2. Розмір вкладу на вимогу складається із суми Вкладу та суми процентів, нарахованих на Вклад. Проценти на Вклад на вимогу нараховуються лише на суму вкладу на вимогу. Нараховані Банком проценти на вклад на вимогу не збільшують суму вкладу на вимогу. Для обліку процентів, нарахованих на вклад на вимогу, Банк відкриває Клієнту рахунок НОМЕР_4. Рахунок для обліку вкладу на вимогу закривається Банком та дія цього договору припиняється після повернення коштів Клієнту за його вимогою.
Сторони підписанням цього Договору домовилися, що у випадку, коли Клієнт не надав Банку зазначену у п.2.9. цього договору письмову вимогу про повернення Вкладу після закінчення будь-якого із строків, визначених п.1.1.1.-1.1.13 цього Договору, дія цього Договору з наступного календарного дня є продовженою на кожний наступний строк із числа строків, визначених п.п.1.1.1.-1.1.13 цього Договору (п.2.10.).
Після закінчення строку, визначеного п.п.1.1.13. цього Договору, кошти з депозитного рахунку НОМЕР_1 повертаються Клієнту за його вимогою шляхом видачі готівкою або перерахування на власний поточний або інший депозитний рахунок, а дія цього Договору припиняється. У випадку, коли Клієнт не вимагає отримання Вкладу після закінчення строку, визначеного п.п.1.1.13 цього Договору, цей договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, визначених п.2.9. цього Договору (п.2.11.).
У відповідності до умов Договору, 01 грудня 2014 року Позивач вніс, а банк прийняв від Позивача грошові кошти у сумі 10 912,00 доларів США, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 14864229 від 01.12.2014р. (а.с.8).
Як зазначив Позивач, Банк частково повернув суму депозиту за Договором на загальну суму 1 824,00 долари США шляхом перерахування відповідних сум коштів на поточний рахунок Позивача, що підтверджується випискою по операціям, завіреною 06.02.2015р. АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с.11).
У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.
При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.
Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (ч. 5 ст. 1061 ЦК України).
Отже, з наведених норм Закону вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 1070 ЦК України, за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом.
Судом встановлено, що Відповідач всупереч положенням чинного законодавства, в термін повернення Вкладу та нарахованих на нього відсотків не повернув Позивачу в повному обсязі відповідні суми.
Таким чином, виходячи з наявних доказів, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що в зв'язку з порушенням Відповідачем своїх зобов'язань щодо вчасної та повної виплати Позивачу суми вкладу та нарахованих відсотків по вкладу, з Відповідача підлягає до стягнення на користь позивача сума депозитного вкладу в розмірі 9 088,00 доларів США (10 912,00 дол. США - 1824,00 дол. США) та нараховані відсотки за період з 01.12.2014р. по 25.01.2015р., виходячи з розміру процентних ставок, визначених умовами Договору, в загальній сумі 127,02 доларів США, що разом становить 11 039,02 долари США.
Як вбачається з правової позиції, яка міститься в Постанові Верховного Суду України від 29 травня 2013 року справа №6-39цс13: зобов'язання сторін за договором припиняються з моменту їх належного виконання. Оскільки внесені позивачем кошти у визначений договором строк на його вимогу не повернуті, то це дає право позивачеві на отримання процентів за користування депозитними коштами за період з дня витребування вкладу до дня його фактичного повернення, а також на отримання сум, передбачених ч.1 ст. 625 ЦК України.
Згідно з ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.
Так, з урахуванням правової позиції, яка міститься в Постанові Верховного Суду України від 29 травня 2013 року справа №6-39цс13, суд дійшов висновку, що Позивач має право на отримання процентів за користування депозитними коштами за період з дня витребування вкладу до дня його фактичного повернення, проте у розмірі та на умовах, передбачених Депозитним договором для відповідного рахунку в межах заявлених позовних вимог.
Як було зазначено вище, згідно умов Договору визначено, що за час користування коштами вкладу з 26.01.2015р. по 01.02.2015р. - Банк нараховує та виплачує проценти за ставкою 9,4% річних, з 02.02.2015р. - 08.02.2015р. - 9,55% річних, з 09.02.2015р. по 15.02.2015р. - 9,7% річних, з 16.02.2015р. по 22.02.2015р. - 9,85% річних, з 23.02.2015р. по 01.03.2015р. - 10% річних.
З матеріалів справи вбачається, що Банк відповідно до умов Договору зробив перенесення депозитного вкладу в сумі 10 912,00 доларів США на рахунок на вимогу 2620, для якого згідно п.п.2.9. Договору встановлена процентна ставка відмінна від процентних ставок, вказаних в п.п.1.2. Договору.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Відповідач в зв'язку з порушенням умов Договору щодо вчасного повернення суми вкладу та відповідних процентів, зобов'язаний нарахувати та сплатити Позивачу проценти за час фактичного користування грошовими коштами останнього за період з дня витребування вкладу до дня, що передує поверненню вкладу вкладникові, в межах заявлених позовних вимог за період з 26.01.2015р. по 01.03.2015р., виходячи з процентної ставки, встановленої Договором для відповідного виду рахунку - 0,0001% річних.
Разом з тим, як встановлено судом, Відповідач шляхом здійснення переказів частково повернув Позивачу депозитний вклад на загальну суму 1 824,00 долари США, зокрема шляхом здійснення переказів на суми: 330,00 доларів США, 330,00 доларів США, 330,00 доларів США, 180,00 доларів США, 100,00 доларів США, 180,00 доларів США, 195,00 доларів США, 179,00 доларів США, проте Позивачем не надано доказів на підтвердження дат перерахування відповідних сум депозитного вкладу на свій власний поточний рахунок, а тому суд не має можливості здійснити належний розрахунок суми процентів, що підлягає сплаті Відповідачем на користь Позивача за час фактичного користування коштами останнього за період з 26.01.2015р. по 01.03.2015р., оскільки не має можливості встановити суму невиплаченого депозитного вкладу на рахунку на вимогу у відповідні дати після здійснення відповідних переказів частин такого вкладу за вказаний Позивачем період.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим, як передбачено нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.
Оскільки заборгованість ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» перед позивачем обчислюється не в національній валюті України, а в іноземній валюті, то помісячний інфляційний індекс не враховується, а стягненню підлягають лише три відсотки річних на суму основного боргу.
Проте, як зазначалось вище Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження дат часткового повернення Банком суми депозиту на поточний рахунок Позивача, а тому суд не має можливості здійснити належний розрахунок суми 3% річних, що підлягає сплаті Відповідачем на користь Позивача, в зв'язку з порушенням Відповідачем своїх зобов'язань щодо вчасної та повної виплати Позивачу суми вкладу та нарахованих відсотків по вкладу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Відповідно до ч. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з Відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 946,22 грн. в дохід держави, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.
Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 15, 16, 319, 386, 525, 526, 530, 533, 610, 612, 625, 1058, 1060, 1061, 1167, 1074 ЦК України, з урахуванням Постанови Верховного Суду України від 29 травня 2013 року справа №6-39цс13, ч. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-229, 294, 296 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення депозиту - задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з Публічного Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь держави судовий збір в розмірі 1 946,22 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя: