№ 336/276/15-ц
пр. № 2/336/700/2015
УХВАЛА

Іменем України

29 січня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Квант» про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ОТП Банк» звернувся з позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Квант», вимагаючи стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за п'ятьма кредитними договорами в загальній сумі 20696502,30 гривень.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2015 року позовну заяву залишено без руху у зв'язку з невідповідністю вимогам ст. 119 ЦПК України. Позивачеві надано триденний строк з дня отримання ухвали для усунення зазначених недоліків.

В установлений судом строк представником позивача надано заяву про усунення недоліків, а також платіжне доручення про сплату судового збору.

Натомість, вимоги суду, викладені в ухвалі від 23.01.2015 року позивачем не усунуті, позовні вимоги не уточнені.

Стаття 9 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» вказує, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення правосуддя, зміцнення матеріально-технічної бази судів, включаючи створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційної системи, веб-порталу судової влади, комп'ютерних локальних мереж, сучасних систем фіксування судового процесу, придбання та обслуговування комп'ютерної і копіювально-розмножувальної техніки, впровадження електронного цифрового підпису.

Вивчивши надане позивачем платіжне доручення, суд дійшов висновку, що воно не підтверджує належним чином сплату судового збору, про що судом зазначалось і в ухвалі від 23.01.2015 року.

Так, пунктом 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору застосовуються загальні правила згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року N 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Натомість, з наданого позивачем платіжного доручення вбачається, що воно датоване 07.10.2014 року, між тим як з відмітки банку платіжне доручення проведено банком лише 26.01.2015 року, що ставить під сумнів можливість зарахування коштів в дохід бюджету 07.10.2014 року, тобто до проведення платіжного доручення банком.

Також суд звертає увагу, що за вказаним платіжним дорученням позивач сплатив судовий збір за подання позову лише до ОСОБА_1 та про стягнення заборгованості виключно за кредитним договором № СМ-SME200-235-2007, між тим як позовні вимоги заявлені про стягнення заборгованості за п'ятьма договорами та до трьох відповідачів, при цьому по кожному з договорів сума заборгованості передбачає сплату судового збору в максимальному, визначеному Законом України «Про судовий збір», розмірі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що недоліки, зазначені судом, в установлений строк у повному обсягу не усунуті, що є підставою для повернення позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Квант» про стягнення заборгованості за кредитними договорами вважати неподаною та повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві негайно, а документи, додані до позовної заяви, після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.І. Дацюк

29.01.15