Справа № 755/5381/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурлай О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12.05.2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, -

у с т а н о в и в :

28.05.2015 року відповідач ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» звернулось до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12.05.2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди. Вимоги заяви мотивовано тим, що рішення суду суперечить фактичним обставинам справи, а тому підлягає до часткового перегляду. Відповідач зазначає, що у відповідності до умов договору ним 08.01.2015 року по закінченні строку дії договору банківського вкладу було перераховано 40000,00 грн. на поточний картковий рахунок позивача і у змісті договору сторони погодили, що банк має право встановлювати спеціальні ліміти на використання коштів по картрахунку. При цьому відповідач вважає, що жодних доказів про те, що позивач немає реальної можливості розпоряджатися коштами на поточному рахунку в матеріалах справи немає. Також відповідач вважає необґрунтованим застосування судом положень ст. 625 ЦК України, оскільки позивач не надав суду належного процесуального доказу, зокрема довідки Держкомстату про індекс інфляції за відповідний період, а 3% річних в даному випадку взагалі не можуть застосовуватись. Також банк не погоджується із висновком суду про стягнення пені, оскільки вважає в даному випадку невірним застосування судом норм матеріального права. Стосовно стягнення завданої моральної шкоди відповідач вказує, що в розумінні положень ст. 23 ЦК України, позивач не довів наявності такого виду шкоди. За наведених умов позивач просить переглянути заочне рішення в частині задоволення позовних вимог, а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Позивач до початку судового розгляду звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, заяву відповідача не визнає та просить відмовити у її задоволенні.

Суд, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про те, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно положень ст. 229 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, в даному випадку, суд не вбачає жодної з наведених вище двох обставин, які є підставою для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, про судове засідання призначене на 12.05.2015 року, в якому було ухвалене заочне рішення, відповідач був повідомлений належним чином, про свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення судової кореспонденції, однак представник відповідача в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки.

Поряд з цим в порушення положень ст. 229 ЦПК України у своїй заяві про перегляд заочного рішення відповідач навіть не згадує про обставини неявки свого представника в судове засідання та поважність причин такої неявки і неповідомлення їх суду.

В іншому заява про перегляд заочного рішення здебільшого повторює письмові заперечення відповідача на подану позовну заяву, які були враховані судом при винесенні оскаржуваного рішення.

Також слід зазначити, що в порушення положень ст. 229 ЦПК України жодних посилань на докази в розумінні положень ст. 57 ЦПК України, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, заява про перегляд заочного рішення суду не містить, а зводиться до того, що відповідач не погоджується з правильністю застосування судом норм чинного законодавства України.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що заочне рішення суду було оскаржене в апеляційному порядку та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.08.2015 року залишене без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 228, 229, 231, 232 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву відповідача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12.05.2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди - залишити без задоволення.

Роз'яснити відповідачу, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -