Ухвала

іменем україни

4 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Луспеника Д.Д., Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_4 до Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», третя особа - Міністерство освіти та науки України, про зобов'язання проведення перерахунку та виплати стипендії за касаційною скаргою Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року прокурор звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до наказу Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» (далі - ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури») від 11 серпня 2014 року № 658-КС з 1 вересня 2014 року ОСОБА_4 було зараховано до числа студентів академії, прийнятих на навчання за державним замовленням за напрямом підготовки «промислове та цивільне будівництво» на денну форму навчання. Батько ОСОБА_4 - ОСОБА_5 працював на підземних роботах та мав стаж роботи 17 років 4 місяці. Ураховуючи наведене, ОСОБА_6 відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Проте з 1 вересня 2014 року по теперішній час стипендія йому нараховується на загальних підставах та її розмір був нижчий за рівень прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Отже, у період з 1 вересня 2014 року по 31 травня 2015 року ОСОБА_4 було недораховано та недоплачено грошові кошти у розмірі 3 510 грн 18 коп., які прокурор просив стягнути на користь ОСОБА_4 з відповідача, а також зобов'язати відповідача виплачувати до закінчення навчання стипендію відповідно до вимог закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 8 вересня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з Державного вищого навчального закладу «Придніпровська академія будівництва та архітектури» на користь ОСОБА_4 недонараховану та невиплачену стипендію у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб за період з 1 вересня 2014 року по 31 травня 2015 року включно у розмірі 3 510 грн 18 коп. Зобов'язано Вищий навчальний заклад «Придніпровська академія будівництва та архітектури» виплачувати на користь ОСОБА_4 стипендію у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, починаючи з 1 червня 2015 року до закінчення навчання, за умови наявності визначених законодавством підстав для її нарахування. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Державний вищий навчальний заклад «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_4 відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов, суди на підставі доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно застосувавши положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», вірно виходили із того, що позивачу протягом вересня 2014 року - травня 2015 року на загальних підставах нараховувалась стипендія, яка була нижчою за розмір стипендії, визначений Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається порушення судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури»відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Д.Д. Луспеник

В.А. Черненко