АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/405/15 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 642/ 9236/13-ц Ольховський Є.Б.
Категорія: договірні Доповідач -Гальянова І.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді: Гальянової І.Г.

суддів: Зазулинської Т.П.

Костенко Т.М.

за участю секретаря: Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Український Страховий Дім» на заочне рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 20 січня 2014 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Український Страховий Дім» до ОСОБА_3 про задоволення спадкоємцем вимог кредитора та стягнення суми,-

ВСТАНОВИЛА:

14 жовтня 2013 року представник Приватного акціонерного товариства «Український Страховий Дім» ( далі ПрАТ «Український Страховий Дім» ) звернувсь у суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення компенсації завданих збитків, суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 15789 гривень 80 копійок, відшкодування витрат позивача на сплату судового збору за подання заяви про забезпечення доказів, позовної заяви, в розмірі відповідно114,70 грн. та 229,40 грн.

Вимоги позивача обґрунтовував тим , що 24 червня 2008р. між ОСОБА_4 та ВАТ «Державний Ощадний банк України» (далі Банк) було укладено договір №3399 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, згідно із яким Банк відкрив ОСОБА_4 картковий рахунок і відновлювальну кредитну лінію, а ОСОБА_4 зобов'язувався погашати кредит і відсотки за його користування.

Представник позивача зазначає, що 19 липня 2011 року між Банком і ПрАТ «Український Страховий Дім» було укладено договір добровільного страхування кредитів КР-11 №0008, предметом якого є майнові інтереси Банка (страхувальника), що не суперечать чинному законодавству України та пов'язані з невиконанням або неналежним виконанням їх позичальниками своїх зобов'язань за кредитними угодами - договорами про відкриття фізичній особі карткового рахунку.

Позивач також зазначає, що у зв»язку з тим, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року Банк звернувся до позивача як страховика із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування у зв'язку із невиконанням ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором, а саме: виникнення простроченої заборгованості за його картковим рахунком. Згідно із умовами договору страхування страховиком було визнано заявлену подію страховим випадком і здійснено виплату Банку страхового відшкодування в розмірі 15789 гривень 80 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №386 від 18 липня 2012 року. Таким чином, до страховика перейшло право на отримання від спадкоємця ОСОБА_3 компенсації завданих збитків - суми виплаченого страхового відшкодування. ОСОБА_3 є дружиною спадкодавця, яка проживала разом з ним. Протягом встановленого строку не подала заяву про відмову від спадщини, тобто згідно із чинним законодавством є спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину. До страховика перейшло право на отримання від ОСОБА_3 компенсації завданих збитків - суми виплаченого страховиком Банку страхового відшкодування в розмірі 15789 гривень 80 копійок.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 20 січня 2014 року у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Український Страховий Дім» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Український Страховий Дім» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Доводи апеляційної скарги обгрунтовує невідповідності висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам, порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 27 травня 2014 року, апеляційна скарга ПрАТ «Український Страховий Дім» задоволена. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 20 січня 2014 року скасовано. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Український Страховий Дім» задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на його користь у рахунок відшкодування збитків в межах вартості прийнятого у спадщину майна 16255 грн.70 коп., яка складається з:

-суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 15 789,80 (п'ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят дев'ять) гривень 80 копійок;

- компенсації витрат позивача на сплату судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів до пред'явлення позову, в розмірі 114,70 (сто чотирнадцять) гривень 70 копійок;

- відшкодування витрат позивача на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 229,40 (двісті двадцять дев'ять) гривень 40 копійок;

- відшкодування витрат позивача на сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 121,80 (сто двадцять одна) гривня 80 копійок.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, вказане рішення апеляційного суду скасовано та справа передана до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Позивач повторно в судове засідання суду апеляційної інстанції не з»явився та надіслана на адресу позивача повістка про виклик в судове засідання , повернута поштою з відміткою про те, що ПрАТ «Український Страховий Дім» за зазначеною ним адресою, а саме: площа Спортивна, буд.3, м.Київа , не знаходиться ( т.2 а.с.176-178).

Згідно до вимог ч.1 ст. 77 ЦПК України , сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

З заявою про зміну місцезнаходження позивач до суду не звертався, а тому у відповідності до вимог вказаної норми ЦПК України , він вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно доч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

З огляду на наведене , судова колегія вважає за необхідне розглянути справу за відсутності представника позивача.

Судова колегія, перевіряючи законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог , заявлених у суді першої інстанції ( ч.1 ст. 303 ЦПК України) вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення суду підлягає скасуванню як таке, що ухвалено судом при неповному з»ясуванні обставин, які мають значення для справи , з порушенням норм процесуального права( пункти 1, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України), з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача з таких підстав.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду доказів про спадкову масу та її вартість.

Однак погодитись з таким висновком суду не можна.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи , 24 червня 2008 року між ОСОБА_4 та ВАТ «Державний Ощадний банк України» було укладено договір №3399 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, згідно із яким Банк відкрив ОСОБА_4 картковий рахунок і відновлювальну кредитну лінію, а ОСОБА_4 зобов'язувався погашати кредит і відсотки за його користування.

19 липня 2011 року між Банком і ПрАТ «Український Страховий Дім» було укладено договір добровільного страхування кредитів КР-11 №0008, предметом якого є майнові інтереси Банка (страхувальника), що не суперечать чинному законодавству України та пов'язані з невиконанням або неналежним виконанням їх позичальниками своїх зобов'язань за кредитними угодами - договорами про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою по програмі «Арсенал», і у рамках якого страховиком на страхування був прийнятий у тому числі ризик невиконання або неналежного виконання ОСОБА_4, як позивальником Банку своїх договірних зобов'язані.

Відповідно до пунктів 4.1,4.2 договору страхування страховим випадком є факт завдання Банку збитків внаслідок невиконання або часткового невиконання позичальником своїх зобов'язань по поверненню суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені в конкретній кредитній угоді, внаслідок неплатоспроможності позичальника. Під неплатоспроможністю позичальника сторони розуміють невиконання позичальником умов кредитної угоди по своєчасній сплаті кредиту та/або процентів за користування кредитом понад 10 (десять) календарних днів з будь-яких причин.

В пункті 8.3. умов договору страхування встановлено, що розмір страхового відшкодування -це заборгованість позичальника по кредитній угоді в розмірі непогашеної суми кредиту та процентів за користування кредитом за три місяці згідно умов конкретної кредитної угоди на дату настання страхового випадку

Матеріали справи також свідчать про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер, у зв'язку з чим у червні 2012 року Банк звернувся до страховика із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування у зв'язку із невиконанням ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором, а саме: виникнення у зв'язку із смертю спадкодавця простроченої заборгованості за його картковим рахунком.

Згідно до звіту про стан рахунку на 14.06.2012 року, ОСОБА_6 станом на 09.04.2012 року мав заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 15789, 80 грн., у зв»язку з чим позивачем було визнано заявлену подію страховим випадком і здійснено виплату Банку страхового відшкодування в розмірі 15 789 гривень 80 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №386 від 18 липня 2012 року ( т.1 а.с. 27-28).

Відповідно до квитанції № 26200012 від 25 квітня 2012 року представником відповідача ОСОБА_7 в рахунок поповнення карткового рахунку за вказаним кредитним договором частково погашена заборгованість за вказаним кредитним договором перед Банком в сумі 10 000,00 грн. ( т.2 а.с.152).

Вказані обставини свідчать про те, що на час звернення Банку до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату позивачем Банку страхового відшкодування , тобто станом на червень-липень 2012 року, заборгованість за вказаним кредитним договором складала 5789, 80 грн.

Вказані обставини справи та вимоги пункту 8.3 умов договору страхування свідчать про те, що позивачем невірно встановлено розмір необхідного до сплати страхового відшкодування , тобто без врахування сплати такої заборгованості 25 квітня 2012 року в сумі 10 000,00 грн..

Згідно вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до вимог п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

У відповідності до статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з вимогами ч.1,3 ст. 1268, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_3 є дружиною спадкодавця, яка проживала разом із ним а ОСОБА_8 - дочкою спадкодавця, яка в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини на користь дружини спадкодавця, - ОСОБА_3, що підтверджується листом №01-16/2071 Другої Харківської державної нотаріальної контори від 15 серпня 2012 року ( т.1 а.с. 60).

Заяву щодо відмови від спадщини протягом встановленого строку до нотаріальної контори ОСОБА_3 не надавала.

Виходячи з цього ОСОБА_3, є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 за законом.

Вказані обставини справи та вимоги норм матеріального права свідчать про те, що до позивача перейшло право на отримання від ОСОБА_3, як спадкоємця, що прийняла спадщину, компенсації завданих збитків, а саме: суми виплаченого ПрАТ «Український Страховий Дім» Банку страхового відшкодування в розмірі 5789, 80 грн.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатись про відкриття спадщини, пред»явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняти спадщину,незалежно від настання строку вимоги.

Як свідчать матеріали справи, про відкриття спадщини позивач дізнався в червні 2012 року та 30.07.2012 року, тобто у встановлений ч.2 ст. 1281 ЦК України строк, звернувся до спадкоємця померлого про відшкодування завданих збитків та вказану вимогу відповідач отримала ( т.1 а.с.29-31).

Згідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Відповідно до наданої Управлінням ДАІ ГУМВС України в Харківській області інформації , на час смерті ОСОБА_4 за ним зареєстровано автомобіль «ЗАЗ 968»,1982 року випуску державний номер НОМЕР_1 ( т.1 а.с.96) .

Відповідно до інформації КП «Харківське міське БТІ» від 29.04.2014 № 2921 згідно матеріалів обліку станом на 31.12.2012 на ім'я: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Біржою нерухомості та основних фондів «Україна» від 14.10.1997 р.№ Н10-114 ( т.2 а.с.127-128).

В ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення вимог вказаної норми ЦПК України відповідачем не надано доказів того, що вказане спадкове майно відсутнє, як і доказів того, що вартість спадкового майна є меншою ніж 5789, 80 грн.

Вказані обставини справи та вимоги норм матеріального права свідчать про те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на його користь 5789, 80 грн. компенсації завданих збитків в межах вартості спадкового майна. В іншій частині позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з зазначених вище підстав.

Згідно до вимог частин 1 та 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції , не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розмір судових витрат

Як свідчать матеріали справи позивач ніс судові витрати а саме : по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн. ( т.1 а.с.1), 114,70 грн. по сплаті судового збору на забезпечення доказів до пред'явлення позову у суді першої інстанції ( т.1 а.с.50) та 121,80 грн. по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги ( т.1 а.с.259).

Враховуючи ту обставину, що як апеляційна скарга, так і позовні вимоги позивача задоволені частково, у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 243 грн.60 коп. .

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316, 317, 319, 218 ЦПК України , судова колегія -,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Український Страховий Дім» задовольнити частково.

Скасувати заочне рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 20 січня 2014 року.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Український Страховий Дім» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: 61093 АДРЕСА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Український Страховий Дім», ідентифікаційний , банківські реквізити: п/р № 320 у ПАТ КБ «Хрещатик» МФО 300670, місцезнаходження: 01023 м. Київ, площа Спортивна, буд, 3 компенсацію завданих збитків в межах вартості спадкового майна в сумі 5789,80 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Відмовити Приватному акціонерному товариству «Український Страховий Дім» в задоволенні позовних вимог в іншій частині.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді :