АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/419/15 Справа № 202/3759/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Зосименко С.Г. Доповідач - Калиновський А.Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Самокиші О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2012 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 46894 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.12.2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір застави, за яким відповідач надав у заставу автомобіль, що належить йому на праві власності. Відповідач порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені терміни, в зв'язку з чим виникла заборгованість, в рахунок погашення якої позивач просив витребувати у відповідача, передати в заклад шляхом опису та звернути стягнення на предмет застави.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KRHTAK03180009 від 26.12.2006 року в розмірі 141 506 грн. 78 коп., яка складається з 40 328 грн. 92 коп. - заборгованість за кредитом; 60 382 грн. 13 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 012 грн. 33 коп. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 38 783 грн. 40 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль Dacia, модель Logan, рік випуску 2006, тип ТЗ легковий седан-В, № кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_2 (50000, АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) шляхом опису та передачі з правом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "Приватбанк" з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ "Приватбанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" судовий збір у розмірі 1415 грн. 06 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати частково в частині відмови у задоволенні його позовних вимог про вилучення автомобіля та передачі його в заклад, включаючи комплект ключів і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в цій частині.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог банку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарга позивача підлягає задоволенню, а скарга відповідача відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № KRHTAK03180009 від 26.12.2006 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 46894 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.12.2013 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № KRHTAK03180009 від 26.12.2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір застави рухомого майна - Dacia, модель: Logan, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан-B, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить йому на праві власності, вартість якого визначена 58575,00 грн.(а.с.13).

Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 09.11.2012 року виникла заборгованість перед банком у розмірі 141506,78 грн., яка складається з: 40 328 грн. 92 коп. - заборгованість за кредитом; 60 382 грн. 13 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 012 грн. 33 коп. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 38 783 грн. 40 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" в частині звернення стягнення на предмет застави, суд правильно виходив з того, що у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором перед позивачем і в рахунок погашення заборгованості є підстави для звернення стягнення на автомобіль, що на праві власності належить відповідачу.

Разом з тим, не можна погодитись із рішенням суду в частині відмови банку у задоволенні позовних вимог щодо передачі в заклад(володіння) автомобіля, включаючи комплект ключів і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 572, ч. 2 ст. 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом у володіння третій особі.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині вимог про передачу позивачу як заставодержателю предмета застави включаючи комплект ключів і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, суд посилався на те, що умовами кредитного договору не встановлено такого способу захисту прав банку як передання предмета застави в заклад позичальнику.

Між тим, відповідно до п. 17.10 договору застави, укладеного між сторонами, в разі порушення Заставодавцем будь-якого із зобов'язань за кредитним договором, Заставодавець зобов'язаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад по акту прийому-передачі, який підписується сторонами.

Зазначені умови залишилися поза увагою суду.

Враховуючи підстави звернення до суду та з огляду на умови заставної угоди та ст. 575 ЦК України, суд мав з'ясувати, чи просить позивач передати у його володіння предмет застави, чи змінити укладений договір застави на інший вид застави - заклад і в залежності від встановленого вирішити заявлені в цій частині позовні вимоги.

Як видно з позовної заяви, ПАТ КБ "ПриватБанк" посилався на те, що згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Оскільки позивачем заявлено позов саме з підстав, вказаних вище, очевидно, що виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю, - неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні ПАТ КБ "ПриватБанк"(а.с. 3).

Вирішуючи спір, суд на вказані обставини справи та вимоги закону уваги не звернув та помилково відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог в частині передачі в заклад(володіння) автомобіля, включаючи комплект ключів і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Враховуючи викладене, рішення суду підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про вилучення автомобіля та передачі його в заклад (володіння), включаючи комплект ключів і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з ухвалення нового в цій частині про задоволення позовних вимог.

Що стосується рішення суду в частині стягнення з відповідача судового збору, то воно підлягає зміні з наступних підстав.

Як видно, ПАТ КБ "ПриватБанк" пред'явлено позов не про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, а про звернення стягнення на автомобіль, вартість якого складає 58575,00 грн.

Проте, звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір необхідний до сплати як за повну суму заборгованості, а не виходячи із ціни автомобіля.

Суд на зазначене уваги не звернув та помилково стягнув з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 1415,06 грн., замість необхідних 585,75 грн.

В іншій частині рішення суду винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про вилучення автомобіля та передачі його у володіння, включаючи комплект ключів і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу скасувати.

Витребувати у ОСОБА_2 та передати в володіння шляхом опису Публічному акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" предмет застави - автомобіль марки: Dacia, модель: Logan, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан-B, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_2, комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судового збору змінити в частині його суми, зменшивши її з 1415,06 грн. до 585,75 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: