АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Заводян К.І., Савчук М.В.

секретаря Давньої Я.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільних грошових коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 серпня 2014 року,

встановила:

ОСОБА_2 у лютому 2014 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільних грошових коштів.

Зазначала, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області актовим записом №14 від 15 травня 1977 року, який розірваний рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 січня 2011 року.

Вказувала на те, що укладено договір між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 8 вересня 2006 року №014/04-2/18, договір між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 19 червня 2007 року №014/04-2/18/1 та договір між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 27 липня 2007 року №014/04-2/18/2.

Посилаючись на вчинення ОСОБА_3 правочинів в інтересах сім»ї,

№22ц-1253 2015 рік Головуючий у 1 інстанції Григорчак Ю.П.

Категорія 48 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

вважала спільним майном грошові кошти в сумі 48091 долар США 40 центів, які виплачено на виконання зобов»язання.

Також зазначала, що після припинення шлюбу на виконання зобов»язання за договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 8 вересня 2006 року №014/04-2/18, договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 19 червня 2007 року №014/04-2/18/1 та договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 27 липня 2007 року №014/04-2/18/2 здійснила сплату грошових коштів в сумі 18523 доларів США 40 центів.

Просила поділити між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спільні грошові кошти в сумі 29658 доларів США та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 14784 доларів США, визнати право власності ОСОБА_2 на грошові кошти в сумі 33307 доларів США 40 центів.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 збільшила позовні вимоги, просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 48091 долар США 40 центів.

Вказувала на виконання зобов»язання за договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 8 вересня 2006 року №014/04-2/18, договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 19 червня 2007 року №014/04-2/18/1 та договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 27 липня 2007 року №014/04-2/18/2 за рахунок особистих грошових коштів в сумі 48091 долар США 40 центів.

Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 серпня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 121446 грн. 73 коп.

В решті відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 серпня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про поділ спільних грошових коштів відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 про поділ спільних грошових коштів частково, суд першої інстанції керувався положеннями ч.4 ст.65 СК України, ч.3 ст.528 ЦК України та дійшов висновку про те, що з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 ? грошових коштів, які сплочено ОСОБА_2 на виконання зобов»язання за договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 8 вересня 2006 року №014/04-2/18, договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 19 червня 2007 року №014/04-2/18/1 та договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 27 липня 2007 року №014/04-2/18/2 після припинення шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Водночас суд першої інстанції вважав встановленим, що повернення грошових коштів здійснювалось виключно ОСОБА_2, в тому числі й після припинення шлюбу.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Згідно із ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 2 ст.16 ЦК України статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Предметом позову ОСОБА_2, тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої остання просила ухвалити судове рішення, є поділ спільних грошових коштів.

При цьому ОСОБА_2 пов»язувався захист своїх прав та інтересів з правовідносинами з договору між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 8 вересня 2006 року №014/04-2/18, договору між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 19 червня 2007 року №014/04-2/18/1 та договору між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 27 липня 2007 року №014/04-2/18/2, які укладено в інтересах сім»ї.

Разом з тим ОСОБА_2 посилалася на виконання зобов»язання за договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 8 вересня 2006 року №014/04-2/18, договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 19 червня 2007 року №014/04-2/18/1 та договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 27 липня 2007 року №014/04-2/18/2 за рахунок особистих грошових коштів в сумі 48091 долару США 40 центів.

Згідно із ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області актовим записом №14 від 15 травня 1977 року, який розірваний рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 січня 2011 року.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина то чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки.

Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України.

Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Під майном відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України слід розуміти окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Згідно із п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Отже, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов'язки.

До матеріалів справи приєднано договір між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 8 вересня 2006 року №014/04-2/18, договір між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 19 червня 2007 року №014/04-2/18/1 та договір між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 27 липня 2007 року №014/04-2/18/2.

Судом першої інстанції встановлено, що договір між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 8 вересня 2006 року №014/04-2/18, договір між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 19 червня 2007 року №014/04-2/18/1 та договір між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 27 липня 2007 року №014/04-2/18/2 вчинено ОСОБА_3 в інтересах сім»ї.

Відповідачем ОСОБА_3 визнано обставини, що грошові кошти, отримані за договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 8 вересня 2006 року №014/04-2/18, договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 19 червня 2007 року №014/04-2/18/1 та договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 27 липня 2007 року №014/04-2/18/2 витрачено на задоволення потреб сім»ї.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наведені правочини створили обов»язок щодо повернення грошових коштів для ОСОБА_3 і ОСОБА_2

У даному разі обов'язок щодо повернення грошових коштів лежить на кожному з подружжя як солідарному боржнику.

Тому грошові кошти, сплачені за договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 8 вересня 2006 року №014/04-2/18, договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 19 червня 2007 року №014/04-2/18/1 та договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 27 липня 2007 року №014/04-2/18/2, підлягають поділу у рівних частках між позивачем та відповідачем.

Чинним законодавством не передбачена можливість стягнення з ОСОБА_3 на користь другого з подружжя ОСОБА_2 ? частини грошових коштів, сплачених за договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 8 вересня 2006 року №014/04-2/18, договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 19 червня 2007 року №014/04-2/18/1 та договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 27 липня 2007 року №014/04-2/18/2 за рахунок спільних коштів.

Таке право виникає у ОСОБА_2 в разі виконання нею солідарного обов'язку особисто.

За змістом ч.1 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

На підставі ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Ухвалюючи судове рішення, судом першої інстанції не наведено достатніх та належних доказів того, що саме ОСОБА_2 сплачувала грошові кошти за договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 8 вересня 2006 року №014/04-2/18, договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 19 червня 2007 року №014/04-2/18/1 та договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 27 липня 2007 року №014/04-2/18/2.

Встановлено, що грошові кошти за договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 8 вересня 2006 року №014/04-2/18, договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 19 червня 2007 року №014/04-2/18/1 та договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 27 липня 2007 року №014/04-2/18/2 сплочено за час шлюбу ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та після припинення шлюбу.

Відповідно довідки публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» від 14 липня 2014 року № Р7-В89/44-279 заборгованість за договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 8 вересня 2006 року №014/04-2/18 становить 72 долара США 90 центів, за договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 19 червня 2007 року №014/04-2/18/1 - 40 доларів США 56 центів та договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 27 липня 2007 року №014/04-2/18/2 - 37 доларів США 66 центів (а.с.89).

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_2 щодо права особистої приватної власності на грошові кошти в сумі 48091 долар США 40 центів, які сплачено за договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 8 вересня 2006 року №014/04-2/18, договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 19 червня 2007 року №014/04-2/18/1 та договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 27 липня 2007 року №014/04-2/18/2.

Власність у сім'ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.

Водночас той з подружжя, який є власником майна, визначає режим володіння та користування ним з урахуванням інтересів сім'ї.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази повернення грошових коштів за договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 8 вересня 2006 року №014/04-2/18, договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 19 червня 2007 року №014/04-2/18/1 та договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 27 липня 2007 року №014/04-2/18/2 за рахунок особистих коштів ОСОБА_2

До матеріалів справи приєднано виписки про рух коштів по рахунках позичальника ОСОБА_3, відповідно яких сплату грошових коштів здійснено ОСОБА_3 готівкою (а.с.101-170).

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

Доводи ОСОБА_2 та покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 про здійснення оплати за договорами ОСОБА_2 самі по собі не спростовують наведені виписки про рух коштів по рахунках позичальника ОСОБА_3

За змістом ч.1 ст.1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов»язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії.

Тобто, вказаною нормою права передбачено, що грошові кошти вносяться саме за рахунок довірителя ОСОБА_3

За змістом ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі не визнавав обставини повернення грошових коштів за договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 8 вересня 2006 року №014/04-2/18, договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 19 червня 2007 року №014/04-2/18/1 та договором між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 кредиту від 27 липня 2007 року №014/04-2/18/2 за рахунок особистих грошових коштів ОСОБА_2

Водночас ОСОБА_3 в апеляційній скарзі посилався на визнання ОСОБА_2 обов»язку з повернення грошових коштів за наведеними договорами після припинення шлюбу.

На підставі п.2 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Таким чином судове рішення підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.309 ЦПК України.

З огляду на недоведеність здійснення ОСОБА_2 погашення кредитної заборгованості за борговими зобов'язаннями подружжя після розірвання шлюбу підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ? грошових коштів, які сплочено на виконання зобов»язання після припинення шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 немає.

Керуючись п.2 ст.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 серпня 2014 року скасувати.

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільних грошових коштів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді