Ухвала

іменем україни

28 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - приватна фірма «Яна», про визнання права власності та за зустрічним позовом приватної фірми «Яна» до ОСОБА_4 про визнання права власності, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - на рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - приватна фірма «Яна» (далі - ПФ «Яна»), в якому просив визнати за ним право власності на комплекс нежитлових споруд, що складається з: контрольно-пропускний пункт літ. «А-1», загальною площею 12,8 кв. м; гараж на 5 боксів літ. «Б-1», загальною площею 96,20 кв. м; склад пально-мастильних матеріалів літ. «В-1», загальною площею 17,40 кв. м; адміністративне приміщення літ. «Д-3», загальною площею 1 218,80 кв. м; ремонтно-виробничий комплекс зі складом літ. «Е-1», загальною площею 4 357,10 кв. м; склад «Ж-1», загальною площею 264,60 кв. м; котельна літ. «3-1», загальною площею 22,60 кв. м; водяний вузол літ. «0-1», загальною площею 3,50 кв. м; склад вінілацетату літ. «И-1», загальною площею 73,80 кв. м; пожежна насосна літ. «М-1», загальною площею 24,80 кв. м; пожежний резервуар літ. «Н-1», загальною площею 57,0 кв. м; насосна фекальної каналізації літ. «П-1», загальною площею 69,80 кв. м; заглиблений склад літ. «Р-1», загальною площею 61,60 кв. м; з допоміжними спорудами: фонтан № 2; оглядовий колодязь № 1; залізобетонної огорожі комплексу, внутрішніх доріг, зовнішніх доріг, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області.

Позивач посилався на те, що між ним та ОСОБА_4 07 червня 1997 року укладено шлюб. Позивач займався підприємницькою діяльністю та на зароблені кошти придбав вищевказаний комплекс нежитлових приміщень, розташований за адресою: АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області. Спірне майно знаходиться на земельній ділянці розміром 5,9867 га, кадастровий НОМЕР_1, яка знаходиться в користуванні ПФ «Яна», директором якої є позивач.

Після розлучення ОСОБА_4 набула право власності на спірний нежитловий комплекс. З відповідачем позивач домовився, що після розлучення він буде продовжувати займатися підприємницькою діяльністю та користуватися спірними нежитловими приміщеннями. Ним було зроблено дорогий ремонт цих приміщень, поліпшення, які були проведені, значно збільшили вартість об'єкта нерухомості, що стало підставою для звернення його з вищевказаним позовом.

У січні 2014 року ПФ «Яна» подано зустрічний позов, в якому позивач за зустрічним позовом просить визнати право власності за ПФ «Яна» на вищевказаний комплекс нежитлових споруд.

ПФ «Яна» посилалось на те, що у 2010 році ОСОБА_4 при розлученні з чоловіком отримала у власність комплекс нежитлових будівель, розташований за адресою: АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області.

З 2001 року спірне майно розташоване на земельній ділянці розміром 5,9867 га, кадастровий НОМЕР_1, яка знаходиться в користуванні ПФ «Яна» згідно з державним актом на право постійного користування від 21 грудня 2001 року № НОМЕР_2, що була надана для обслуговування вищевказаних нежитлових будівель. ПФ «Яна» на сьогодні є платником комунальних послуг та інших зборів, у тому числі послуг з постачання електроенергії. Фірма продовжує займатись господарською діяльністю з використанням спірного майна та здійснює поточний ремонт і охорону території.

10 січня 2012 року між ПФ «Яна» та ФОП ОСОБА_7 було укладено договір будівельного підряду. За даним договором підрядник на замовлення ПФ «Яна» здійснило капітальний ремонт, внаслідок якого цінність об'єкта нерухомості збільшилася в рази, що стало підставою для реєстрації права власності за третьою особою на спірне майно, однак до цього часу остаточно не визначено право власності на спірне майно за ПФ «Яна», у зв'язку із чим ПФ «Яна» звертається до суду із позовом про визнання за ПФ «Яна» права власності на майно, що є спірним між колишнім подружжям.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 червня 2015 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Позовні вимоги ПФ «Яна» задоволено.

Визнано за ПФ «Яна» право власності на комплекс нежитлових споруд, що складається з: контрольно-пропускний пункт літ. «А-1» загальною площею 12,8 кв. м,: гараж на 5 боксів літ. «Б-1», загальною площею 96,20 кв. м: склад пально-мастильних матеріалів літ. «В-1», загальною площею 17,40 кв. м; адміністративне приміщення літ. «Д-3», загальною площею 1218,80 кв. м; ремонтно-виробничий комплекс зі складом літ. «Е-1», загальною площею 4 357,10 кв. м; склад «Ж-1», загальною площею 264,60 кв. м: котельна літ. «3-1», загальною площею 22,60 кв. м; водяний вузол літ. «0-1» загальною площею 3,50 кв. м; склад вінілацетату літ. «И-1», загальною площею 73,80 кв. м; пожежна насосна літ. «М-1», загальною площею 24,80 кв. м; пожежний резервуар літ. «Н-1», загальною площею 57,0 кв. м; насосна фекальної каналізації літ. «П-1», загальною площею 69,80 кв. м; заглиблений склад літ «Р-1», загальною площею 61,60 кв. м; з допоміжними спорудами: фонтан № 2; оглядовий колодязь № 1; залізобетонної огорожі комплексу, внутрішніх доріг, зовнішніх доріг, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині задоволення позовних вимог ПФ «Яна» та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові; в іншій частині судові рішення залишити без змін.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судові рішення не відповідають вказаним вимогам.

Судами встановлено, що згідно зі статутом ПФ «Яна» підприємство засноване 20 жовтня 1999 року та на теперішній час внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що підтверджується витягом серії АГ № 108385.

07 червня 2001 року ПФ «Яна» з торгів придбала у власність комплекс майна автотранспортної бази, що підтверджено протоколом аукціону та договором купівлі-продажу від 08 червня 2001 року, укладеним третьою особою, з одного боку, і управлінням спеціалізованих, технологічних та допоміжних робіт ВАТ «Харківметробуд».

21 грудня 2001 року ПФ «Яна» отримано державний акт серії НОМЕР_3 на право постійного користування земельною ділянкою площею 5,9967 га на території Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області із цільовим призначенням для обслуговування автотранспортної бази та інших виробничих споруд.

Рішенням виконавчого комітету Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області від 14 серпня 2002 року № 270 у зв'язку з тим, що земля, на якій знаходиться комплекс майна, повністю належить Кулиничівській селищній раді, вирішено присвоїти юридичну адресу ПФ «Яна»: АДРЕСА_2 у с. Затишшя Харківського району Харківської області, що підтверджено копією зазначеного рішення.

ПФ «Яна» на земельній ділянці зведено самовільно нерухоме майно і 03 листопада 2008 року рішенням Господарського суду Харківської області за ПФ «Яна» визнано право власності на самовільно зведене нерухоме майно літ. «3-1», літ. «0-1», літ. «И-1», літ. «М-1», літ. «Н-1», літ. «У-4-1», літ. «П-1», літ. «Р-1» та на комплекс виробничих споруд в цілому загальною площею 6 281,7 кв. м.

Рішенням виконавчого комітету Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області від 10 серпня 2009 року № 194 зазначеному комплексу нежитлових будівель присвоєно нову поштову адресу: АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області.

Кулиничівською селищною радою Харківського району Харківської області ПФ «Яна» видано свідоцтво про право власності серії САВ № 793548 від 29 січня 2009 року на комплекс будівель за адресою: АДРЕСА_2 у с. Затишшя Харківського району Харківської області, та свідоцтво про право власності серії НОМЕР_4 від 14 січня 2010 року на комплекс будівель за адресою: АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 03 листопада 2008 року за ПФ «Яна» визнано право власності на самовільно збудовані будівлі: котельню літ. «3-1», площею 22,6 кв. м, водяний вузол літ. «0-1», площею 3,5 кв. м, склад вінілацетату літ. «И-1», площею 73,8 кв. м., пожежну насосну літ. «М-1», площею 24,8 кв. м, пожежний резервуар літ. «Н-1», площею 57,0 кв. м, склад літ. «Е-4-1», площею 780,0 кв. м, насосну фекальної каналізації літ. «П-1», площею 69,8 кв. м, заглиблений склад літ. «Р-1», площею 61,6 кв. м та комплекс виробничих споруд в цілому загальною площею 6 281,7 кв. м.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - ПФ «Яна», про визнання права власності за ОСОБА_4 було визнано право власності на спірний комплекс нежитлових будівель.

Задовольняючи позовні вимоги ПФ «Яна» та відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, керуючись ст. ст. 328, 392 ЦК України, дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання за ПФ «Яна» права власності на спірний комплекс нежитлових будівель.

Апеляційний суд погодився із мотивами та висновками суду першої інстанції, пославшись при цьому на те, що рішенням суду не порушено майнові права ОСОБА_5

Проте з таким висновком судів погодитись не можна.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 грудня 2010 року ОСОБА_4 продала ОСОБА_8 та ОСОБА_5 спірний комплекс нежитлових приміщень на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В., реєстраційний № 3063. Вказаний договір було зареєстровано у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом про державну реєстрацію від 10 квітня 2011 року № 29715725.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2013 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 10 грудня 2010 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_8, ОСОБА_5 Визнано за ОСОБА_4 право власності на спірний комплекс нежитлових будівель.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2014 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Отже, правова підстава для набуття ОСОБА_4 права власності на спірний комплекс нежитлових будівель відпала, оскільки ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2014 року було скасовано судові рішення, якими визнано недійсним договір купівлі-продажу від 10 грудня 2010 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_8, ОСОБА_5, та визнано за ОСОБА_4 право власності на спірний комплекс нежитлових будівель.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про те, що рішенням суду, яким визнано право власності на спірний комплекс нежитлових будівель за ПФ «Яна», не порушено майнові права ОСОБА_5

Оскільки оскаржувані судові рішення безпосередньо стосуються прав, обов'язків та інтересів ОСОБА_5, який не брав участі у справі, суду першої інстанції на виконання вимог ст. ст. 11, 33, п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України слід роз'яснити позивачу його право на подачу заяви про залучення ОСОБА_5 до участі у справі в якості співвідповідача.

Оскільки місцевим та апеляційним судами рішення ухвалені з порушенням процесуальних норм права, що призвело до неправильного вирішення справи, вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 червня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана