Провадження № 2/193/50/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 січня 2015 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
судді Патинка А.Г.
при секретарі Мішурі Т.Л.
особи, які беруть участь у справі:
представник позивача Кошеленко Ю.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення,-
Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання, повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів.
Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду.
Відповідач підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки.
Позивач з метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитним зобов'язанням, надіслав повідомлення боржнику (іпотекодавцю, якщо він є відмінним від боржника) про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення у разі продовження порушення.
Відповідач ОСОБА_2, будучи в установленому законом порядку повідомленим про місце та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур"єр" від 31 грудня 2014 року (а.с. 60), але в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив.
Треті особи: реєстраційна служба Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області та Софіївський районний сектор Головного управління департаменту міграційної служби Управління Дніпропетровської області, будучи у встановленому чинним законодавством порядку увідомленими про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 75-76), своїх представників в судове засідання не направили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали.
Відповідно до ст.ст.526-530, 610-612, 623, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін).
Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Позивачем порушено вимоги при зверненні до суду з позовною заявою ст. 39 ч. 1 ЗУ «Про іпотеку» - не вказано початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Відповідно до рішення Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем , якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.
Фактично вартість майна (споруди та земельної ділянки) не визначена.
Суду подана копія ордера розпорядження №1 від 02 липня 2008 року на отримання 40 000,00 грн. (а.с. 77), будь-які інші належні докази на отримання відповідачем других сум кредиту суду не надані.
Крім того не встановлено наявність у відповідача іншого житлового приміщення.
Таким чином позивач самостійно збільшив відсоток за кредит на 4,92 % на рік, чим штучно з 2009 року зменшував проплату за основне зобов'язання по кредиту.
На підставі викладеного, суд враховуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність вважає недоцільно позбавляти відповідача житлового будинку, шляхом звернення стягнення на нього.
Окрім того, згідно з ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно ч.1 ст. 49 ЗУ «Про іпотеку»та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передачу в іпотеку житлового будинку чи житлового приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, але суд вважає, що рішення суду не може стосуватися невизначеного кола осіб і виселення можливе лише конкретної ідентифікованої особи.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем не надано суду доказів щодо вказаних обставин, тому в задоволенні позову слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 224-228 ЦПК України, суд,-
В задоволені позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення- відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: