Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.01.2015 р. 145/2372/14-ц

2/145/170/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гніванської міської ради про визнання права власності на частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель в порядку спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_2, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, розташованого в АДРЕСА_1.

Вказана нерухомість належала матері на підставі договору дарування, укладеного 21 липня 1994 року, посвідченого нотаріусом Гніванської державної нотаріальної контори ОСОБА_9. Договір зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 820. Право власності ОСОБА_2 на частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель в АДРЕСА_1, зареєстроване в КП "ВООБТІ" 2.08. 1994 року.

За життя мати своєю власністю не розпорядилася.

Він - спадкоємець першої черги за законом після смерті матері. В установлений ст. 1268 ЦК України строк прийняв спадщину шляхом подання заяви до приватного нотаріуса Тиврівського нотаріального округу ОСОБА_9

Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , він не має можливості, оскільки в договорі дарування від 21 липня 1994 року допущена помилка. В договорі вказано, що його мати ОСОБА_2 отримала у дар 33/100 часток житлового будинку в АДРЕСА_1, а фактично матері належав 43/100 часток вказаного домоволодіння. Інших 57/100 часток даного домоволодіння належало ОСОБА_4 на підставі договору дарування. Після смерті ОСОБА_4 в Тиврівській державній нотаріальній конторі його дружина ОСОБА_5 отримала. свідоцтво про право на спадщину на 5 7/ 100 часток житлового будинку: АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_5 на підставі рішення Тиврівського районного суду від 15.10. 2013 року (справа № 145/1707/13-ц) право спільної часткової власності на 57/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель визнано за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом .

Отже, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 належить 57/100 житлового будинку. Тому ОСОБА_2 не може належати 33/100 даного домоволодіння, так як в сумі частки обох співвласників становлять 90/100 часток, а не ціле домоволодіння. Інших співвласників в даному майні немає. Ще за життя ОСОБА_2 КП "ВООБТІ" зробило перерахунок часток співвласників домоволодіння в АДРЕСА_1. Згідно заключення КП ВООБТІ від 23.12.2013 р №117 Дем»янчуку на праві власності належало 57/100 часток домоволодіння в АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 43/100 часток. Однак з життя ОСОБА_8 своє право власності не перереєструвала.

За таких обставин, нотаріус у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на 43/100 часток житлового будинку після смерті матері відмовляє.

Оскільки фактично мати мала право на 43/100 часток домоволодіння, спадщина відкрилася саме на цю частку домоволодіння.

Згідно ст. 61 ЦК України, обставини визнані сторонами підлягають доказуванню. Оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (позивачі справі № 145/1707/13-ц) визнали, що їх спадкодавцю належало 57/100 домоволодіння, то ту обставину, що ОСОБА_2 належало на праві власності 43/100 часток домоволодіння в АДРЕСА_1. доказуванню не підлягає згідно ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до технічного паспорта КП « ВООБТІ» до спадщини входить частка житлового будинку, 1965 року забудови, означеного на плані БТІ літерою «А», вартістю 45333 грн., з верандою «а» вартістю 3751 грн., прибудовою «а1» вартістю 6084 грн., загальною площею (підрахованою за формулою розрахунку площ) 73, 1 кв м., загальною площею 67.8 кв.м, житловою 57.8 кв.м., допоміжною площею - 10 кв.м.; площею літніх приміщень 5.3 кв.м., ґанок вартістю 161 грн., ґанок вартістю 268 грн., сарай «Б» вартістю 10409 грн., погріб з шиєю «П/Б» вартістю 8178 грн., гараж «В» вартістю 6141 грн., 1/2 колодязь №4 вартістю 2169 грн, огорожа № 1 вартістю 1125 грн., ворота № 2 вартістю 355 грн., хвіртка № 3 вартістю183 грн., огорожа № 5, вартістю 2074 грн., огорожа № 6 вартістю 2698 грн., огорожа № 7 вартістю 2122 грн., хвіртка № 8 вартістю 292 грн..

Житловий будинок АДРЕСА_1 під забороною не перебуває.

Просить визнати за ним, ОСОБА_1, 43/100 часток житлового будинку, 1965 року забудови, означеного на плані БТІ літерою «А», вартістю 45333 грн., з верандою «а» вартістю 3751 грн., прибудовою «а1» вартістю 6084 грн., загальною площею (підрахованою за формулою розрахунку площ) 73, 1 кв м., загальною площею 67.8 кв.м , житловою 57.8 кв.м., допоміжною площею - 10 кв.м.; площею літніх приміщень 5.3 кв.м., ґанку вартістю 161 грн., ґанку вартістю 268 грн., сараю «Б» вартістю 10409 грн., погріб з шиєю «П/Б» вартістю 8178 грн., гаража «В» вартістю 6141 грн., 1/2 колодязя №4 вартістю 2169 грн, огорожі № 1 вартістю 1125 грн., воріт № 2 вартістю 355 грн., хвіртки № 3 вартістю183 грн., огорожа № 5, вартістю 2074 грн., огорожа № 6 вартістю 2698 грн., огорожа № 7 вартістю 2122 грн., хвіртки № 8 вартістю 292 грн., загальною вартістю 44341 грн 21 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений. Гніванська міська рада подала суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності її представника, вирішити спір на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, розташованого в АДРЕСА_1, що стверджується договором дарування, укладеним 21 липня 1994 року, посвідченим нотаріусом Гніванської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 Договір зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 820. Право власності ОСОБА_2 на частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель в АДРЕСА_1, зареєстроване в КП "ВООБТІ" 2.08. 1994 року.

Однак в договорі дарування від 21 липня 1994 року допущена помилка: вказано, що його мати ОСОБА_2 отримала у дар 33/100 часток житлового будинку в АДРЕСА_1, а фактично матері належав 43/100 часток вказаного домоволодіння.

Інших 57/100 часток даного домоволодіння належало ОСОБА_4 на підставі договору дарування. Після смерті ОСОБА_4 в Тиврівській державній нотаріальній конторі його дружина ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину на 57/ 100 часток житлового будинку: АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_5 на підставі рішення Тиврівського районного суду від 15.10. 2013 року (справа № 145/1707/13-ц) право спільної часткової власності на 57/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель визнано за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом .

Інших співвласників у даному майні немає.

Згідно ст. 61 ЦК України, обставини визнані сторонами підлягають доказуванню. Оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (позивачі справі № 145/1707/13-ц) визнали, що їх спадкодавцю належало 57/100 домоволодіння, то ту обставину, що ОСОБА_2 належало на праві власності 43/100 часток домоволодіння в АДРЕСА_1. доказуванню не підлягає згідно ст. 61 ЦПК України.

За життя ОСОБА_2 КП "ВООБТІ" зробило перерахунок часток співвласників домоволодіння в АДРЕСА_1. Згідно заключення КП ВООБТІ від 23.12.2013 р №117 ОСОБА_4 на праві власності належало 57/100 часток домоволодіння в АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 43/100 часток,однак з життя ОСОБА_8 своє право власності не перереєструвала.

Позивач - спадкоємець першої черги в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, спадщину прийняв, подавши відповідну заяву до приватного нотаріуса Тиврівського нотаріального округу ОСОБА_9, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає, що стверджується довідкою приватного нотаріуса ОСОБА_9 №3/01-16 від 12.01.2015 р. та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №39335569 від 12.01.2015 р.

Заборони на спадкове майно немає, що стверджується довідкою Гніванської міської ради №905 від 18.12.2014 р. (а.с.18).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 328, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р., -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 43/100 часток житлового будинку, 1965 року забудови, означеного на плані БТІ літерою «А», вартістю 45333 грн., з верандою «а» вартістю 3751 грн., прибудовою «а1» вартістю 6084 грн., загальною площею (підрахованою за формулою розрахунку площ) 73, 1 кв м., загальною площею 67.8 кв.м , житловою 57.8 кв.м., допоміжною площею - 10 кв.м.; площею літніх приміщень 5.3 кв.м., ґанку вартістю 161 грн., ґанку вартістю 268 грн., сараю «Б» вартістю 10409 грн., погребу з шиєю «П/Б» вартістю 8178 грн., гаража «В» вартістю 6141 грн., 1/2 колодязя №4 вартістю 2169 грн, огорожі № 1 вартістю 1125 грн., воріт № 2 вартістю 355 грн., хвіртки № 3 вартістю183 грн., огорожі № 5, вартістю 2074 грн., огорожі № 6 вартістю 2698 грн., огорожі № 7 вартістю 2122 грн., хвіртки № 8 вартістю 292 грн., загальною вартістю 44341 грн 21 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ратушняк І. О.