Номер провадження: 22-ц/785/4114/15
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т. С.
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Панасенкова В.О.

суддів: Драгомерецького М.М.

Громіка Р.Д.

при секретарі: Добряк Н.І.,

за участю: представника позивача, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" - Васильєвої К.В., та представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

01 липня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - Банк) звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 05 серпня 2011 року між Банком та відповідачем ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за яким Банк надав позичальнику кредит у сумі 10000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку "універсальна" GOLD з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, який складається з підписаною відповідачем Заяви, Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП-2-10-256 від 06 березня 2010 року. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач в свою чергу зобов'язався у встановлені кредитним договором строки погашати кредит, відсотки за користування кредитними коштами щомісячно, перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах договору. У порушення умов кредитного договору позичальник не виконує належним чином свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 30 травня 2014 року склалась заборгованість в розмірі 25989,47 грн., у тому числі: 9958,28 грн. - за кредитом; 12021,61 грн. - по процентам за користування кредитом; 2295,80 грн. - комісія за користуванням кредитом, штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 1213,78 грн. (процентна складова).

Посилаючись на ці обставини, та на ст.ст. 526, 527, 530, 598, 599, 610, 629, 1054 ЦК України, позивач просив суд позов задовольнити (а.с. 1-3).

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, проти позову заперечував й в своїх поясненнях зазначав, що дійсно ОСОБА_4 13 липня 2011 року заповнив анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, за якою висловив бажання оформити на своє ім'я кредитну карту "універсальна" GOLD. 08 серпня 2011 року він підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитної карти "універсальна" GOLD. Після цього ОСОБА_4 висловив бажання укласти Договір про надання банківських послуг та після підписання договору отримати кредитну картку. Однак працівниками Банку не було запропоновано йому підписати вказаний договір, тому він не отримав кредитну картку і не отримав кредит на суму 10000 грн. (а.с. 47-49).

Рішенням суду першої інстанції у задоволенні позову відмолено.

В апеляційній скарзі позивач, Банк, просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи тим, що судом першої інстанції порушені норми процесуального та матеріального права.

В запереченні на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, просить скаргу відхилити у зв'язку з безпідставністю її доводів.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги позивача, Банку, пояснення на апеляцію представника позивача, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" - Васильєвої К.В., та представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову Банку, суд першої інстанції виходив з того, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 фактично відсутній договір, укладений у письмовій формі. Представник Банку не запропонував йому підписати вказаний договір, тому він не отримав кредитну картку і кредит на суму 10000 грн.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися неможливо, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частинами 3, 4 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Статтями 58, 59 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Статтею 179 ЦПК України встановлено, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу відповідач був зобов'язаний довести в судовому засіданні ті обставини, на які він посилався як на заперечення проти позову.

Однак в порушення положень ст. ст. 10, 60, 179, 212, 213, 214 ЦПК України суд першої інстанції не перевірив належним чином обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та не надав правильної оцінки наявним у справі доказам.

Частиною 2 ст. 303 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку докази були досліджені судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, тому апеляційний суд має законні підстави для встановлення обставин, що мають значення для справи, та дослідження й оцінки наявних у справі доказів.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, с договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що попий у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, кетах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з у сіх істотних умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи та визнається відповідачем ОСОБА_4, 13 липня 2011року він підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка містить наступного змісту:

"Я згоден (-на), то ця Заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між мною та Банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомився (-лась) та згоден (-на) з Умовами та правилами надання банківських послуг, які були надані мені для ознайомлення у письмовому вигляді" (а.с. 6).

Таким чином, під час укладення договору від 13.07.2011р. були дотримані вимоги як частин 1 та 2 ст. 207 ЦК України, оскільки всі умови договору викладені у письмовій формі на паперових носіях, а сам договір скріплений підписами обох сторін. Цією заявою він висловив бажання оформити на своє ім'я кредитну карту "універсальна" GOLD.

08 серпня 2011 року відповідач підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитної карти "універсальна" GOLD та отримав вказану картку (а.с. 7).

Отже, доведеним є факт укладання між позивачем та відповідачем договору, який складається не лише з заяви позичальника, а також з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів, які є невід'ємною частиною договору, а тому під час ухвалення рішення суд першої інстанції повинен був керуватися не лише самою заявою, а також пунктами Умов та правил падання банківських послуг.

Помилковими з висновки суду й про те, що наданий Банком копія паспорту відповідача, виданого у 2012 році свідчить про те, що договір є нікчемним, але до апеляційній скарзі Банк надав копію паспорту відповідача серії КМ № 052055, виданого 28.08.2002р. Овідіопольським РВ УМВС України в Одеській області, яка була надана самим відповідачем Банком під час укладення договору та засвідчена його особистим підписом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його укладення стають однаково обов'язковими для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Встановлено, що 05 серпня 2011 року між Банком та відповідачем ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за яким Банк надав позичальнику кредит у сумі 10000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку "універсальна" GOLD з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, який складається з підписаною відповідачем Заяви, Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування

платіжною карткою, затверджених наказом №СП-2-10-256 від 06 березня 2010 року (а.с. 6,7, 8-22, 23-31).

Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач в свою чергу зобов'язався у встановлені кредитним договором строки погашати кредит, відсотки за користування кредитними коштами щомісячно, перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах договору.

У порушення умов кредитного договору позичальник не виконує належним чином свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 30 травня 2014 року склалась заборгованість в розмірі 25989,47 грн., у тому числі: 9958,28 грн. - за кредитом; 12021,61 грн. - по процентам за користування кредитом; 2295,80 грн. - комісія за користуванням кредитом, штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 1213,78 грн. (процентна складова), що підтверджується належним розрахунком Банку (а.с. 4-5).

Згідно п. 1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, автоматично пролонгується на такий же строк (а.с. 19).

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 3 ЦПК України).

За таких обставин, виконуючи повноваження апеляційного суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що про те, що позичальник, відповідач ОСОБА_4, не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Тому права позивача були порушені і у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України підлягають судовому захисту шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором заборгованість в розмірі 25989,47 грн., у тому числі: 9958,28 грн. - за кредитом; 12021,61 грн. - по процентам за користування кредитом; 2295,80 грн. - комісія за користуванням кредитом, штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 1213,78 грн. (процентна складова).

Отже, вимоги Банку є законними і обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Банком понесені та документально підтверджені судові витрати: судовий збір при подачі позовної заяви в сумі 259,89 грн. (а.с. 37) та при подачі апеляційної скарги в сумі 129,95 грн. (а.с. 91), тому у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України необхідно присудити з відповідача до стягнення судових витрат в сумі 389, 84 грн. (259,89 + 129,95).

Порушення судом порушення норм процесуального права, а саме, 10, 60,179, 212, 213, 214, 215 ЦПРК України, норм матеріального права, а саме, ст. ст. 207, 625, 634, 638, 1054 ЦК України, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п. 4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" задовольнити, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2015 року скасувати й ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Надліманське Овідіопольського району Одеської області, реєстраційний номер картки платника податків: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", , розрахунковий рахунок №3111, зареєстроване місце знаходження: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, заборгованість за кредитним договором від 05 серпня 2011 року в розмірі25989,47 грн., у тому числі: 9958,28 грн. - за кредитом; 12021,61 грн. - по процентам за користування кредитом; 2295,80 грн. - комісія за користуванням кредитом, штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 1213,78 грн. (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Надліманське Овідіопольського району Одеської області, реєстраційний номер картки платника податків: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", , розрахунковий рахунок №0001, зареєстроване місце знаходження: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, судовий збір в сумі 389, 84 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік