Провадження № 2/127/309/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

26.01.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

при секретарі Чінаровій Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення боргу .

В позовній заяві зазначено, 03.03.2014 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був укладений договір про намір купити квартиру по АДРЕСА_1 згідно з яким відповідач зобов'язувався продати позивачу квартиру за ціною 651000 грн. в термін до 03.04.2014 року.

Договір про наміри відповідач підписував по довіреності, яка була посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_4 від імені власника квартири ОСОБА_3

При підписанні цього договору було переплутано продавця і покупця, про що ріелтор ОСОБА_5 написала пояснювальну записку.

Згідно з п. 2.1 договору про наміри ОСОБА_1 (покупець) передав гарантійну суму ОСОБА_2 (продавцю), яка складає 21000 грн., що еквівалентно 2000 доларів США на день укладення договору.

Відповідно до п. 5.2. договору у разі не укладення договору відчуженя об'єкта в строк, передбачений п.1.4. цього договору з причин залежних від продавця, він зобов'язується повернути гарантійну суму, а також виплатити неустойку у розмірі, яка дорівнює гарантійній сумі, тобто 21000 грн.

Станом на 04.06.2014 року відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, повертати гарантійну суму не збирається, що стало підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення боргу.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач та третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в судове засідання не з»явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

03.03.2014 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був укладений договір про намір купити квартиру по АДРЕСА_1 згідно з яким відповідач зобов'язувався продати позивачу квартиру за ціною 651 000 грн. в термін до 03.04.2014 року.

Договір про наміри відповідач підписував по довіреності, яка була посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_4 від імені власника квартири ОСОБА_3

При підписанні цього договору була допущена описка щодо продавця і покупця, про що ріелтор ОСОБА_5 написала пояснювальну записку.

Згідно з п. 2.1 договору про наміри ОСОБА_1 (покупець) передав гарантійну суму ОСОБА_2 (продавцю), яка складає 21000 грн., що є еквівалентно 2000 доларів США на день укладення договору.

Відповідно до п. 5.2. договору у разі не укладення договору відчуженя об'єкта в строк, передбачений п.1.4. цього договору з причин залежних від продавця, він зобов'язується повернути гарантійну суму, а також виплатити неустойку у розмірі, яка дорівнює гарантійній сумі, тобто 21000 грн.

Станом на 04.06.2014 року відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, повертати гарантійну суму відмовляється.

Згідно з ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 4 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 відмовлено, в зв'язку з тим ОСОБА_3 є неналежним відповідачем по справі. При наявності даних правовідносин, з огляду на не виконання стороною по договору взятих на себе зобов'язань відповідальність повинна нести сторона, яка не виконала договір, тобто в цьому випадку відповідальність повинен нести ОСОБА_2, оскільки саме він отримував від ОСОБА_1 гарантійну суму в розмірі 21000 грн. ОСОБА_2 є особою, яка порушила права та інтереси позивача.

В задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди суд відмовляє, оскільки згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близкьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізичн особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. На підтвердження того, що невиконанням умов договору відповідач завдав позивачу моральних страждань ОСОБА_1 не надано належних доказів.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 16, 23, 526, 530, 546, 611, 629 ЦК України, ст.ст. 4,10,60,88, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_3 виданий Замостянським РВ УМВС 04.05.2006 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 гарантійну суму 21000 грн. та неустойку в сумі 21000 грн., на загальну суму 42000 грн. та у відшкодування витрат зі сплати судового збору 420 грн.

В задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Відповідач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення.

Суддя: