АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Оніщука М.І.,

- ШебуєвоїВ.А.,

за участю секретаря - Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договорів недійсними в частині,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання договорів недійсними в частині.

У мотивування вимог посилалася на те, що 04 вересня 2008 року між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено Договір кредиту №10-29/8405 на суму 133 561 доларів США зі сплатою 13,5% річних згідно графіку погашення заборгованості.

Цього ж дня, 04 вересня 2008 року укладено Договір кредиту №027/717197-KR на суму 60 000 доларів США зі сплатою 14,5% річних.

Виконання кредитних договорів забезпечено заставою нерухомого майна, про що сторони уклали Іпотечний договір №02-10/3625 від 04 вересня 2008 року, за яким передано в іпотеку майнові права на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (в рахунок виконання основного зобов'язання у розмірі 133561 доларів США) та Іпотечний договір №027/717201-ІО від 04 вересня 2008 року, за яким передано в заставу квартиру АДРЕСА_2 (в рахунок виконання основного зобов'язання в розмірі 60000 доларів США).

25 листопада 2009 року укладено Додаткову угоду №1 до договору кредиту №027/717197-KR від 04.09.2008 року, яким збільшено розмір основного зобов'язання в частині відсотків з 14,50% річних до 14,99%.

30 листопада 2009 року укладено Додаткову угоду №1 до договору кредиту №10-29/8405 від 04.09.2008 року, яким збільшено розмір основного зобов'язання в частині відсотків з 13,5% річних до 13,84%.

Оскільки розмір основного зобов'язання збільшено за кожним із кредитних договорів, а отже і забезпечення за Іпотечними договорами також підлягало збільшенню у визначений договором чи законом спосіб.

Проте відповідних Додаткових договорів до Іпотечних договорів про збільшення основного зобов'язання сторонами підписано не було, що є порушенням ст. 19 Закону України «Про Іпотеку», тому просила суд визнати недійсними Договір кредиту №10-29/8405 від 04 вересня 2008 року в частині зміни відсоткової ставки за Додатковою угодою №1 від 30.11.2009 року та Договір кредиту №027/717197-KR від 04.09.2008 року в частині зміни відсоткової ставки за Додатковою угодою №1 від 25.11.2009 року

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договорів недійсними в частині відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Зазначає, що судом першої інстанції не було встановлено, що відсотки за Договорами кредиту №10-29/8405 та №027/717197-KR від 04.09.2008 року відносяться до основного зобов'язання, що забезпечується іпотекою.

Всі додатки та доповнення є невід'ємною частиною основного договору, а відсоткова ставка є істотною умовою кредитного договору, а тому факт збільшення основного зобов'язання є доведеним.

Звертає увагу на те, що згідно іпотечних договорів іпотекодавець відповідає перед іпотекодержателем за відсотковою ставкою 13,5% та 14,5%, тобто до підвищення відсоткової ставки. Згода на поширення іпотеки на збільшену відсоткову ставку без підписання та реєстрації відповідних змін та доповнень до іпотечних договорів іпотекодавцем не виражена.

Окрім того, встановивши укладення додаткових угод до кредитних договорів, якими збільшено обсяг основних зобов'язань в частині відсотків без державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, належним висновком є відсутність додержання сторонами ч. 2 ст. 19 Закону України «Про іпотеку», що є наслідками недійсності таких угод на підставі ст. ст. 203, 215 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції підставно виходив з їх недоведеності та необґрунтованості з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зокрема, згідно частин 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Судом встановлено, що 04 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк», який є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», укладено Договір кредиту №10-29/8405, відповідно до якого відповідач надав позивачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 133561 доларів США зі сплатою 13,5% річних (а.с. 4-11).

Також, 04 вересня 2008 року міжОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено Договір кредиту №027/717197-KR, відповідно до якого відповідач надав позивачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 60000 доларів США, зі сплатою 14,5% річних (а.с. 12-18).

04 вересня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «МЕГАПОЛІС ДКС», яке майновим поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_2 за Договором кредиту №10-29/8405 від 04.09.2008 року, укладено Іпотечний договір №02-10/3625, згідно якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю в якості забезпечення виконання всіх зобов'язань позичальника майнові права на двокімнатну квартиру за будівельним НОМЕР_1, розташовану на 22 поверсі, секція №1, загальною площею 95,66 кв.м., яка будується за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19-23).

Окрім того, в якості забезпечення виконання всіх своїх зобов'язань за Договором кредиту №027/717197-KR від 04.09.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено Іпотечний договір №027/717201-ІО від 04 вересня 2008 року, за яким передано в іпотеку квартиру НОМЕР_2, загальною площею 86,70 кв.м та житловою площею 43,60 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 24-28).

25 листопада 2009 року між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору кредиту №027/717197-KR від 04.09.2008 року, якою збільшено розмір основного зобов'язання в частині відсотків з 14,50% річних до 14,99% (а.с. 29-31).

30 листопада 2009 року між сторонами також укладено Додаткову угоду №1 до Договору кредиту №10-29/8405 від 04.09.2008 року, якою збільшено розмір основного зобов'язання в частині відсотків з 13,5% річних до 13,84% (а.с. 32-34).

У силу ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, відповідно до ст. 19 Закону України «Про іпотеку» зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку. Після видачі заставної зміни і доповнення до іпотечного договору і договору, яким обумовлене основне зобов'язання, можуть вноситися лише після анулювання заставної і видачі нової заставної в порядку, встановленому частиною четвертою статті 20 цього Закону.

Будь-яке збільшення основного зобов'язання або процентів за основним зобов'язанням, крім випадків, коли таке збільшення прямо передбачене іпотечним договором, може бути здійснене після державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою. Таке збільшення підпорядковується пріоритету вимоги за будь-яким іншим зобов'язанням, забезпеченим предметом іпотеки, яка була зареєстрована до реєстрації відповідної зміни умов обтяження нерухомого майна іпотекою. У разі коригування графіка виконання основного зобов'язання у зв'язку з його частковим достроковим погашенням анулювання заставної і видача нової заставної не є обов'язковими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції підставно виходив з того, що невнесення змін до Іпотечних договорів у зв'язку із збільшенням обсягу основного зобов'язання не тягне за собою недійсності кредитного договору в цій частині, а стосується лише обсягу (розміру) відповідальності іпотекодавця у разі звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Ці доводи були предметом дослідження суду першої інстанції і суд дав їм правову оцінку.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді