Справа № 338/869/14-ц
Провадження № 22-ц/779/327/2015
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л.М.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Соколовського В.М.,

суддів: Пнівчук О.В., Беркій О.Ю.,

секретаря Турів О.М.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на рішення Богородчанського районного суду від 18 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просила ухвалити рішення про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач є батьком народженого нею сина. Однак з часу народження дитини відповідач не визнавав свого батьківства і проживає окремо, участі в утриманні сина не бере. Відповідач має змогу утримувати дитину, оскільки виїжджає регулярно на сезонні роботи в Російську Федерацію, має достатньо високі заробітки, про що свідчать можливості відповідача купувати дорогі речі, в тому числі автомобіль, а також витрачати гроші на відпочинок. Поставила питання про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у зв'язку з тим, що відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, розмір реальних заробітків приховує. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн., оскільки вона в даний час зайнята доглядом за дитиною до досягнення трьохрічного віку і не може мати самостійного заробітку.

Рішенням Богородчанського районного суду від 18 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 06.06.2014 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

На вказане рішення представник ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, представник апелянта зазначає, що сторони по справі перебували у шлюбі тривалий час, мають двох дітей, які є на утриманні позивача. Протягом останнього часу не проживають однією сім'єю, проте відповідач надає допомогу позивачу та неповнолітнім дітям. Старша неповнолітня дитина фактично на даний момент проживає з відповідачем. ОСОБА_4 щомісячно допомагає позивачу матеріально, купує харчування для дітей та необхідний одяг. Відповідач офіційно не працює, сплачує аліменти на утримання старшої дитини в розмірі 400 грн. щомісячно. Зазначає, що з урахуванням обставин, передбачених ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, відповідач може сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 400 грн. щомісячно. З цих підстав просив рішення суд змінити, зменшивши розмір аліментів до 400 грн.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала з наведених у ній мотивів та просила її задовольнити.

ОСОБА_3 заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просила її відхилити, оскільки рішення суду є законним та обґрунтованим.

Вислухавши доповідача, пояснення представника апелянта, заперечення позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтями 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 Сімейного кодексу передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що визнається сторонами по справі (а.с.3).

Крім того у сторін по справі є ще інша дитина - дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання якої на користь позивача з відповідача за рішенням суду стягуються аліменти в розмірі 400 грн. Заборгованості по аліментах у відповідача не має. Дані обставини підтверджуються довідкою відділу ДВС Богородчанського РУЮ та визнаються сторонами (а.с.32).

Судом встановлено, що відповідач працює сезонно, виїжджає на роботу, в тому числі і за межі України, працює і отримує доходи, рівень яких при виконанні судового рішення з'ясувати буде складно, його дохід може бути мінливим.

Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання свого малолітнього сина, хоча має змогу таку допомогу надавати в розмірі, визначеному судом.

Правильно встановивши вищезазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову та вірно присудив стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 800 грн. щомісячно у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, зокрема: матеріальне становище сторін; стан здоров'я відповідача, який є працездатним; відсутність в останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

З урахуванням цих обставин, а також розміру прожиткового мінімуму, встановленого законодавством, витрат, які позивач несе на утримання дитини, визначений судом розмір аліментів є обґрунтованим та доцільним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки були предметом розгляду в суді та їм судом дана належна оцінка.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богородчанського районного суду від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М. Соколовський

Судді: О.В. Пнівчук

О.Ю. Беркій