У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,
суддів: Євграфової Є.П., Іваненко Ю.Г.,
Євтушенко О.І., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом автогосподарства Управління Міністерства внутрішніх справ України у Тернопільській області до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 березня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 25 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року автогосподарство Управління Міністерства внутрішніх справ України у Тернопільській області (далі - автогосподарство УМВС України у Тернопільській області) звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що ОСОБА_6 з 05 березня 2005 року по 14 березня 2007 року перебував на посаді помічника міністра МВС України. У цей час у його розпорядження був переданий службовий автомобіль марки «Шкода Октавія», 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, власником якого є автогосподарство УМВС України у Тернопільській області.

15 серпня 2005 року ОСОБА_6, керуючи вказаним автомобілем по вул. Чирянка у м. Шумську Тернопільської області, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої автомобіль було пошкоджено. Постановою прокуратури Кременецького району Тернопільської області від 17 лютого 2006 року кримінальна справа за фактом дорожньо-транспортної пригоди закрита на підставі п. 2 ст. 6 КПК України.

Вказувало, що відповідач не доставив автомобіль для проведення ремонту, переховував автомобіль, а пізніше придбав інший автомобіль марки «Шкода Октавія», 2005 року випуску, для використання його замість пошкодженого, службовий автомобіль розукомплектував на запчастини та продав.

Просило стягнути з ОСОБА_6 балансову вартість автомобіля у розмірі 124 540 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 березня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 25 вересня 2014 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь автогосподарства УМВС України у Тернопільській області 124 540 грн на відшкодування майнової шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга має бути задоволена частково з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, керувався вимогами ст. 1166 ЦК України та тим, що вина ОСОБА_6 у завданні позивачу майнової шкоди встановлена в силу вимог ст. 61 ЦПК України, розмір майнової шкоди відповідачем не спростований.

Із такими висновками судів погодитися не можна з огляду на наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги судами не дотримано.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 з 05 березня 2005 року по 14 березня 2007 року перебував на посаді помічника МВС України (представник МВС України в Тернопільській області).

04 лютого 2005 року автогосподарство УМВС України в Тернопільській області з центральної бази ресурсного забезпечення МВС України в Тернопільській області отримало для службового користування новий автомобіль «Шкода Октавія», 2004 року випуску, зеленого кольору, кузов № НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_3, з об'ємом двигуна 1,8Т, балансовою вартістю 127 738 грн.

Наказом начальника відділу ресурсного забезпечення від 26 квітня 2005 року № 16 вказаний транспортний засіб закріплено за помічником Міністра внутрішніх справ України в Тернопільській області ОСОБА_6

15 серпня 2005 року автомобіль «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Чирянка у м. Шумську Тернопільської області потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої був пошкоджений.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2011 року ОСОБА_6 визнано винним за ч. 2 ст. 191, ст. 290, ч. 3 ст. 364 КК України та призначено покарання у вигляді п'яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням владних повноважень на два роки, з конфіскацією майна. За ст. 198 КК України ОСОБА_6 виправдано у зв'язку з недоведеністю його участі у вчиненні злочину. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області 127 738 грн на відшкодування майнової шкоди (а. с. 6−13).

Вказаним вироком встановлено, що з серпня 2005 року по вересень 2007 року ОСОБА_6, нехтуючи вимогами щодо збереження державного майна, пошкоджений ним службовий автомобіль переховував, чим позбавив можливості автогосподарство УМВС України у Тернопільській області, як власника транспортного засобу, визначити технічний стан автомобіля, суму спричинених збитків, провести відновлювальний ремонт і розпорядитись ним.

У грудні 2005 року - січні 2006 року ОСОБА_6, не бажаючи відшкодовувати завдані автогосподарству УМВС України у Тернопільській області збитки, умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи з корисливих мотивів, придбав у невстановлених осіб викрадений автомобіль «Шкода Октавія», 2005 року випуску, зеленого кольору, кузов № НОМЕР_2, для використання його як службового взамін пошкодженого, умисно, разом із невстановленими слідством особами, підробив номер кузова цього автомобіля.

21 червня 2006 року ОСОБА_6 умисно, всупереч інтересам служби, через заступника начальника автогосподарства УМВС України у Тернопільській області ОСОБА_7 виготовив і подав у Тернопільське МРЕВ УДАІ в області документи для отримання свідоцтва про реєстрацію службового автомобіля Шкода Октавія», 2004 року випуску та отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 21 червня 2006 року, яке використовував при поїздках викраденим автомобілем «Шкода Октавія», 2004 року випуску.

ОСОБА_9, не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_6, продав двигун № НОМЕР_3, з об'ємом двигуна 1,8Т, лонжерони, капот зі службового автомобіля на загальну суму 11 675 грн і в кінці вересня передав ці кошти ОСОБА_6 Крім того, ОСОБА_6 збув невстановленим слідством особам кузов пошкодженого автомобіля НОМЕР_5 та інші комплектуючі деталі, у результаті чого спричинив шкоду автогосподарству УМВС України в Тернопільській області на загальну суму 127 738 грн.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 20 липня 2011 року вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2011 року змінено, дії ОСОБА_6 перекваліфіковано зі ст. 290 на ч. 3 ст. 27, ст. 290 КК України. Виключено з описової частини вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2011 року посилання: «у грудні 2005 року - січні 2006 року ОСОБА_6, не бажаючи відшкодовувати завданні автогосподарству УМВСУ в Тернопільській області збитки, умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи з корисливих мотивів, придбав у невстановлених осіб викрадений автомобіль «Шкода Октавія», 2005 року випуску, зеленого кольору, кузов № НОМЕР_2, для використання його як службового взамін пошкодженого»; «ОСОБА_6 було завдано збитки інтересам держави у вигляді підриву авторитету як демократичної, соціально-правової республіки, що зобов'язана забезпечувати захист державної власності, підриву авторитету і престижу міліції як органу, на який покладено виконання цієї функції». Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2011 року у частині вирішення цивільного позову автогосподарства УМВС України в Тернопільській області скасовано, справу передано на новий розгляд у порядку цивільного судочинства у той же суд в іншому складі суду. В іншій частині вирок суду залишено без змін (а. с. 14).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2012 року ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 20 липня 2011 року щодо ОСОБА_6 скасовано, справу передано на новий апеляційний розгляд.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 травня 2014 року кримінальну справу у частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України, закрито за відсутністю у його діянні складу злочину у зв'язку із його декриміналізацією.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2014 року кримінальну справу у частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ст. 290 та ст. 198 КК України, повернуто прокурору Тернопільської області для провадження досудового розслідування з мотивів неповноти та неправильності досудового слідства, що не може бути усунута в судовому засіданні.

Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов'язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов'язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами визначені Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР (далі - Положення).

Відповідно до п. 1 Положення, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, дія цього Положення поширюється також на осіб рядового та начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України.

Згідно з п. 3 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов'язані несуть матеріальну відповідальність за наявності: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв'язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди.

Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов'язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов'язки. Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов'язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності.

Згідно з п. 4 відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов'язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду.

Відповідно до п. 13 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов'язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: а) умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; б) приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; в) заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; г) дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; ґ) недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Вказаний перелік випадків є вичерпним.

У п. 17 Положення передбачено, що у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб. Розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди. У необхідних випадках цей термін може бути продовжено вищим за підлеглістю командиром (начальником), але не більш як на один місяць. Розслідування не проводиться, якщо причини, розмір шкоди та винних осіб встановлено в ході ревізії (перевірки), інвентаризації, дізнання, попереднього слідства або судом. За висновками ревізії (перевірки), інвентаризації, органу дізнання, попереднього слідства або суду командир (начальник) військової частини в п'ятиденний термін з дня одержання такого висновку видає наказ про стягнення з винної особи відповідної суми.

Суди залишили поза увагою, що на час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій вирок у кримінальній справі по обвинуваченню відповідача відсутній. Доказів, що автомобіль переданий під звіт для використання чи про наявність інших підстав, передбачених п. 13 Положення, матеріали цивільної справи не містять, оскільки наказом відділу ресурсного забезпечення УМВС України в Тернопільській області від 26 квітня 2005 року № 16 автомобіль був закріплений за помічником Міністра внутрішніх справ України в Тернопільській області ОСОБА_6 та його водієм - оперуповноваженим ОПВ УКР УМВС в Тернопільській області прапорщиком міліції ОСОБА_10. (а. с. 19).

За висновком про результати службової перевірки від 17 жовтня 2008 року щодо незаконного розукомплектування та знищення автомобіля «Шкода Октавія», державний номерний знак 0010, який належить автогосподарству УМВС України в Тернопільській області, службова перевірка щодо невідповідності номерних агрегатів службового автомобіля УМВС України в Тернопільській області «Шкода Октавія», державний номерний знак 0010, його реєстраційним документам, вважалися завершеною. У п. 4 висновку зобов'язано керівництво господарського відділу УМВС України в Тернопільській області спільно з юридичною групою УМВС України в Тернопільській області вжити заходів щодо відшкодування ОСОБА_6 завданих державі збитків.

Разом з тим матеріали справи не містять доказів виконання автогосподарством п. 4 висновку, а позовна заява надійшла до суду 12 вересня 2012 року.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Суди не встановили, коли позивачу стало відомо про знищення транспортного засобу, що є визначальним для перевірки дотримання позивачем встановленого ст. 256 ЦК України трирічного строку звернення до суду, оскільки з цим позовом автогосподарство УМВС України у Тернопільській області звернулося до суду у вересні 2011 року.

За таких обставин ухвалені у справі судові рішення відповідно до ч. 3 ст. 335, ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 338, 343, 344, 345, 347, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 березня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 25 вересня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: П.О. Гвоздик
Судді: Є.П. Євграфова
О.І. Євтушенко
Ю.Г. Іваненко
О.М. Ситнік