Справа № 730/742/15-ц Провадження № 22-ц/795/2158/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Тіслюк І. І. Доповідач - Литвиненко І. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛитвиненко І.В.
суддів:Вінгаль В.М., Шарапової О.Л.
при секретарі:Нечасному О.Л.
за участю:ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6, представника відповідачів Євдокімової М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Борзнянського районного суду від 08 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Управління освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації, Комунального закладу «Борзнянська спеціалізована школа-інтернат І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів та курсів» Чернігівської обласної ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що суд не перевірив законність наказів про звільнення, не усунув розбіжностей у поясненнях свідків, віддав перевагу в поясненнях свідків з боку відповідача, не врахував тривалий стаж роботи ОСОБА_5, наявність конфліктної ситуації в колективі.

ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 наполягали на задоволенні апеляційної скарги, представник відповідачів Євдокімова М.О. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, пояснення апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом Управління освіти і науки Чернігівської ОДА від 18.06.2015 року № 67-к ОСОБА_5 була звільнена з посади вчителя фізики та інформатики Борзнянської спеціалізованої школи-інтернату І-ІІІ ступенів

з поглибленим вивченням окремих предметів та курсів за вчинення працівником, який виконує виховні функції аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи.

19.06.2015 року т.в.о. директора Комунального закладу «Борзнянська спеціалізована школа-інтернат І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів та курсів» Л.О.Квашневська на підставі наказу Управління освіти і науки Чернігівської ОДА від 18.06.2015 року № 67-к видала наказ № 55 про звільнення ОСОБА_5 з посади за вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи відповідно до ч.3 ст.41 КЗпП України.

З вказаним наказом ОСОБА_5 була ознайомлена 19.06.2015 року.

ОСОБА_5 вважає звільнення незаконним, оскільки наказ не містить посилань на конкретні статті закону, не зазначено за які саме порушення припинено її перебування на посаді, в чому конкретно полягали порушення, не наведені факти недотримання нею законодавства чи несумлінного ставлення до своїх обов'язків.

27.07.2015 року ОСОБА_5 звернулась з позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати зазначені накази про її звільнення, поновити її на посаді вчителя фізики та інформатики, стягнути з Управління освіти і науки Чернігівської ОДА середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.06.2015 року та 20000 грн на відшкодування моральної шкоди, так як вона зазнала моральних страждань, що полягали в погіршенні самопочуття і втраті душевного спокою.

Також ОСОБА_5 подала клопотання про поновлення строку звернення до суду вказуючи як поважну причину пропуску те, що вона, зверталась спочатку до в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Борзнянського районного суду від 06.08.2015 року клопотання було задоволено і строк звернення ОСОБА_5 з даним позовом було поновлено.

Ухвала сторонами не оскаржуються і відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України вона не є предметом апеляційного розгляду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи ОСОБА_5 про те, що вона стала жертвою переслідувань з причини особистих негативних відносин між нею та директором школи, не відповідають дійсності, а поведінка ОСОБА_5 при конфлікті в школі 28.05.2015 року дає підстави для її звільнення за п.3 ст.41 КЗпП України.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вони відповідають матеріалам справи та положенням чинного законодавства.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не перевірив законності наказів про звільнення, не встановив конкретного факту на підтвердження вчинення ОСОБА_5 аморального проступку, несумісного з продовженням роботи вчителя, не відповідають дійсності.

Як убачається з наказу Управління освіти і науки Чернігівської ОДА від 18.06.2015 року № 67-к, підставою для звільнення ОСОБА_5 було вказано: ч.3 ст.41 КЗпП України, висновок комісії Управління освіти і науки, подання директора школи-інтернату, протокол загальних зборів колективу школи-інтернату.

На а.с.213 мається протокол засідання комісія Управління освіти і науки ОДА від 18.06.2015 року, на якому був розглянутий акт службового розслідування, протокол загальних зборів колективу школи-інтернату, подання т.в.о. директора школи-інтерната Квашневської Л.О. на звільнення ОСОБА_5, та заслухані пояснення ОСОБА_5

В акті службового розслідування, затвердженого директором школи-інтернату Майстат Н.Г. 15.06.2015 року (а.с.68), та поданні т.в.о. директора школи-інтерната Квашневської Л.О. на звільнення ОСОБА_5 (а.с.64) зазначено, що 28.05.2015 року після закінчення четвертого уроку о 12 год 50 хв секретар ОСОБА_5. повідомила директора школи Майстат Н.Г. про те, що вчитель фізики та інформатики ОСОБА_5 без дозволу заволоділа письмовими поясненнями заступника директора школи Квашневської Л.О. щодо запізнення на роботу ОСОБА_5, після чого директор Майстат Н.Г, заступник директора Квашневська Л.О., діловод ОСОБА_10 прийшли в кабінет фізики до ОСОБА_5 і директор Майстат Н.Г. звернулась з проханням до ОСОБА_5 повернути документ, але ОСОБА_5 почала кричати, заперечувати факт знаходження у неї цього документа, ображати педколектив та учнів школи, а під час спроби директора взяти папку на столі, ОСОБА_5 вдарила директора по нозі і спробувала втекти. Директор школи викликала наряд міліції, в присутності якого ОСОБА_5 віддала документ.

На засіданні комісії Управління освіти і науки ОДА від 18.06.2015 року ОСОБА_5 заперечувала свою вину в конфлікті, але пояснити причину самовільного заволодіння документом, обставин виникнення конфлікту, не змогла.

На підставі наведених обставин, комісія прийшла до висновку про те, що поведінка ОСОБА_5, яка виразилася в тому, що педагог ОСОБА_5 не виконала законні розпорядження керівництва навчального закладу, у грубій формі ображала педагогів та директора, проявила насильницькі дії, є аморальною і несумісною з продовженням роботи вчителя.

Вказані обставини були предметом дослідження суду першої інстанції. Суд перевірив дотримання порядку звільнення, вказані докази і дав їм оцінку в сукупності з поясненнями допитаних свідків, як то передбачено ст.. 212, 213 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що в наказі невірно зроблено посилання на правову норму («ч.3 ст.41 КЗпП України»), не є підставою для визнання наказу про звільнення незаконним, так як в наказі сформульовано причину звільнення, а саме: «за вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи» що відповідає п.3 ч.1 ст.41 КЗпП України. Невірне зазначення правової норми є підставою для внесення виправлень у наказ, а не для визнання його незаконним.

Посилання ОСОБА_5 на те, що конфлікт був спровокований директором, що директор школи наносила їй тілесні ушкодження, не спростовують того факту, що саме заволодіння ОСОБА_5 документом і небажання його добровільно віддати стали причиною гучного конфлікту, вислови і крики якого були чутні поза межами кабінету, що призвело до виклику міліції для припинення цього конфлікту, і це свідчить про порушення ОСОБА_5 вимог ст..54, 56 Закону України «Про освіту» щодо високих моральних якостей педагога, загальної культури, принципів загальнолюдської моралі таких як стриманість, поміркованість та інше. Відповідність поведінки інших педагогів під час конфлікту вимогам зазначених норм не є предметом даного позову, відповідність їх займаним посадам відноситься до компетенції роботодавця.

Твердження ОСОБА_5 про недоведеність її вини в спричиненні тілесних ушкоджень директору школи Майстат Н.Г. через відсутність відносно цього вироку або іншого судового рішення, не заслуговують на увагу, оскільки підставою для звільнення було вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи, який полягав в провокуванні конфлікту, не виконанні законних розпоряджень керівництва навчального закладу, ображанні педагогів та директора, а не тільки у нанесенні тілесних ушкоджень директору школи, за які передбачена кримінальна чи адміністративна відповідальність.

За таких обставин, суд першої інстанції дав правильну оцінку наданим доказам, рішення суду прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені у судовому рішенні, доводами апеляційної скарги не спростовуються, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Борзнянського районного суду від 08 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: