Справа № 161/2760/15-ц
Провадження № 2/161/1544/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 березня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Акайомовій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м. Луцьку до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивує тим, що 07 листопада 2013 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № від 18.10.2011 року.

Відповідно до п. 2.4. Договору укладанням цього Договору сторони домовилися про відкриття банком клієнту кредитної лінії, в межах якої банк надає клієнту кредит з лімітом не більше 4000,00 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобов'язується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме на 24 місяці до 30.10.2015 року (п. 2.6. Договору).

В цей термін позичальник зобов'язаний погасити кредитору усю існуючу заборгованість за кредитом та проценти за користування кредитом.

Згідно п. 2.7. Договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний щомісячно сплачувати кредитору проценти, нараховані за процентною ставкою 36% річних.

Позичальник зобов'язувалася дотримуватися усіх положень договору кредиту, проте у встановлений договором кредиту термін виконання кошти в погашення боргу не надійшли.

Відповідно до п. 4.2.14. Кредитного договору позичальник зобов'язується сплачувати нараховані проценти за користування кредитом щомісяця, а саме не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту.

Згідно до п. 4.3.3. Кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього Договору або в разі, якщо протягом двох календарних місяців організація не проводить зарахування заробітної плати клієнта на картковий рахунок.

Позичальником порушено строки погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом коштами.

20.01.2015 року відповідачу було надіслано лист № 086-07/191 від 20.01.2015 року з вимогою погасити заборгованість за Договором до 29.01.2015 року. Однак дана вимога залишена відповідачем без задоволення.

Станом на 31 січня 2015 року у нього утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі - 4 451,67 грн., з яких: прострочена сума основного боргу - 3 858,91 грн., несплачені відсотки по кредиту - 504,10 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу - 73,16 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 15,50 грн.

А тому позивач просив, стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості за Договором про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № ГМ/2013-11 від 07.11.2013 року в розмірі 4 451,67 грн. та стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В судове засідання представник позивача подала заяву, в якій вимоги позову підтримала з викладених у позовній заяві підстав, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності.

В судове засідання відповідач не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України. Тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 листопада 2013 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № від 18.10.2011 року (а.с. 8-12).

Відповідно до п. 2.4. Договору укладанням цього Договору сторони домовилися про відкриття банком клієнту кредитної лінії, в межах якої банк надає клієнту кредит з лімітом не більше 4000,00 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобов'язується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме на 24 місяці до 30.10.2015 року (п. 2.6. Договору).

В цей термін позичальник зобов'язаний погасити кредитору усю існуючу заборгованість за кредитом та проценти за користування кредитом.

Згідно п. 2.7. Договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний щомісячно сплачувати кредитору проценти, нараховані за процентною ставкою 36% річних.

Позичальник зобов'язувалася дотримуватися усіх положень договору кредиту, проте у встановлений договором кредиту термін виконання кошти в погашення боргу не надійшли.

Відповідно до п. 4.2.14. Кредитного договору позичальник зобов'язується сплачувати нараховані проценти за користування кредитом щомісяця, а саме не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту.

Згідно до п. 4.3.3. Кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього Договору або в разі, якщо протягом двох календарних місяців організація не проводить зарахування заробітної плати клієнта на картковий рахунок.

Позичальником порушено строки погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом коштами.

20.01.2015 року відповідачу було надіслано лист № 086-07/191 від 20.01.2015 року з вимогою погасити заборгованість за Договором до 29.01.2015 року. Однак дана вимога залишена відповідачем без задоволення.

З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором кредиту (а.с. 5-7) вбачається, що станом на 31 січня 2015 року у нього утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі - 4 451,67 грн., з яких: прострочена сума основного боргу - 3 858,91 грн., несплачені відсотки по кредиту - 504,10 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу - 73,16 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 15,50 грн.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми позики, є право позикодавця вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому.

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Статтями 526, 527, 50 ЦК України установлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі 4 451,67 гривню.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 511, 525, 526, 536, 553, 554, 625, 651, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, в користь Публічного акціонерного товариства "Укрексімбанк" заборгованість за Договором про про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № ГМ/2013-11 від 07.11.2013 року в сумі 4 451,67 (чотири тисячі чотириста п'ятдесят одну гривню шістдесят сім копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства "Укрексімбанк" судовий збір в розмірі 243,60 (двісті сорок три гривні шістдесят копійок) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою ОСОБА_1, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук