У Х В А Л А

Справа № 183/3938/15 № 2/183/2420/15

09 листопада 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Юрєвої Т.І.,

за участю: секретаря судового засідання Хачатурової Е.Е.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и в :

26 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

В судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_4 заявлено клопотання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Клопотання обґрунтоване наявністю рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2015 року по цивільній справі № 183/6719/14 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, яким в задоволенні позовних вимог було відмовлено та ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2015 року рішення суду залишено без змін.

Відповідач в судовому засіданні підтримав клопотання свого представник та просив його задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 заперечували проти задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що позови в даній справі та у справі № 183/6719/14 різняться між собою позовними вимогами, різні підстави для оспорювання заповіту.

Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до п. 2 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду, або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову, або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені, або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З рішення суду від 24 квітня 2014 року вбачається, що підставами для визнання заповіту недійсним позивачем вказані ст.ст. 57,58 і 59 ЦК України, і суд прийшов до переконання, що ОСОБА_6, складаючи заповіт діяв за власною волею та власним бажанням. При цьому волевиявлення заповідача під час складення заповіту було вільним і відповідало його волі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2015 року зазначено, що позивачем не доведений факт того, що на момент складання заповіту ОСОБА_7, він знаходився в такому стані, коли не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Посилання позивача на відсутність вільного волевиявлення заповідача, спростовувається написом на тексті заповіту про те, що текст заповіту ОСОБА_7 прочитаний і власноручно підписаний, про що свідчить і його , заповідача, підпис. Даний напис виконаний власноручно спадкодавцем позивачем не оспорювався як такий, що викликав сумніви у його виконанні саме ОСОБА_7, клопотання про призначення посмертної судової почеркознавчої експертизи не заявлялось.

З позовної заяви про визнання заповіту недійсним, поданої у червні 2015 року, вбачається, що підставою для подання цього позову є посилання на ч.2 ст. 1247 ЦК України, що заповіт складається у письмовій формі та має бути особисто підписаним заповідачем. Позивач ставить під сумнів складення тексту у заповіті та підпис заповідача , саме самим заповідачем. У судовому засіданні позивачем поставлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи щодо тексту і підпису спадкодавця ОСОБА_7 Ухвалою суду від 02 вересня 2015 року для вирішення питання про призначення почеркознавчої експертизи у приватного нотаріуса витребуваний належним чином завірений оспорюваний заповіт, сторони надали суду вільні зразки почерку спадкодавця.

Враховуючі вищевказане, суд вважає, що підстави для подання позову про визнання заповіту недійсним вказані інші, ніж ті, яки розглядалися попередніми судовими інстанціями між тими самими сторонами, про той самий предмет - недійсність заповіт. Тому суд вважає, у клопотанні представника відповідача ОСОБА_4, яке підтримано відповідачем в судовому засіданні, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 205,2010 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Т.І. Юрєва