АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Букіна О.М.
№ 22-ц/796/7614/2015 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі:

головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівської Г.В., Українець Л.Д.,

при секретарі Шпируку О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Шуліки Аліни Володимирівни, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 березня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24 березня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №К4Н0АК00050290 від 30 липня 2008 року у розмірі 371 775,33 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 36654,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просить змінити вказане рішення суд в частині зменшення розміру неустойки з 582159,60 грн. до 50000,00 грн. і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення неустойки в розмірі 582159,60 грн. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір неустойки, посилаючись на те, що він значно перевищує розмір збитків. За змістом ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки підлягає зменшенню лише за наявності одночасно двох умов - якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 624 ЦК України підлягає стягненню у повному розмірі незалежно від відшкодування збитків.

В судове засідання сторони та їх представники не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 липня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № К4НОАК00050290.

За умовами указаного договору банк надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 204469,23 грн. на термін до 29 липня 2013 року зі сплатою процентів у розмірі 1,67% за місяць, з яких 179742,00 грн. - з метою придбання автомобіля, 18693,21 грн. - з метою оплати перших страхових платежів за договорами страхування на перший рік дії кредиту, 34,00 грн. - з метою оплати коштів за реєстрацію предмету застави в державному реєстрі, 5392,26 - з метою оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту, 607,76 - з метою оплати вартості полісу ОСЦПВ, що сплачується в момент видачі кредиту. В свою чергу ОСОБА_3 зобов'язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов договору шляхом сплати щомісячних платежів в сумі 6052,90 грн.

Пунктом 14.2 кредитного договору встановлено, що у випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених статтями 6.2.2 та 6.2.3 договору, щодо сплати винагороди та процентів, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1,00 грн. за кожен день прострочки.

Пунктом п. 14.3 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником зобов'язання щодо повернення основної суми кредиту, передбаченого статтею 6.2.4 договору, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1,00 грн. за кожен день прострочки. При цьому проценти за користування кредитом на суму такого простроченого платежу додатково до вищевказаної пені не нараховуються.

Відповідно до п. 14.9 кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого грошового зобов'язання за договором понад 30 календарних днів банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф в розмірі 250,00 грн. плюс 5% від суми невиконаного зобов'язання (а. с. 8-15).

В забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за вказаним кредитним договором 30 липня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №К4Н0АК00050290/1 (а. с. 16).

ОСОБА_3 належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку станом на 13 жовтня 2014 року складає 903934,93 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 222945,27 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 79205,82 грн.; заборгованість по комісії - 19624,24 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 538876,98 грн.; штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 43032,62 грн. (а.с. 4-5).

06 лютого 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості з ОСОБА_2

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнув з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість у розмірі 371 775,33 грн.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру неустойки з 582159,60 грн. до 50 000, 00 грн. відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що рішення суду в цій частині було ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Разом з тим, ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Конструкція вказаної норми вказує на те, що розмір неустойки може бути зменшений судом, якщо буде встановлено хоча б одна з зазначених підстав: якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, а також якщо за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

При цьому, неустойка є одним із способів забезпечення виконання зобов'язання, має стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобов'язань та не може бути одним із способів збагачення.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ШулікиАліни Володимирівни, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», а заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді