Справа № 265/1478/15-ц
Провадження № 2/265/981/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В.,

при секретарі Ждановій І.О..

за участю представників - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на ті обставини, що 8 грудня 2012 року між ним та ОСОБА_6 Геннадієвою було укладено договір займу відповідно до якого він передав їй гроші в сумі 82 000 гривень, які вона зобовязалася повернути протягом 12 місяців, що підтверджується розпискою. В установлений договором строк ОСОБА_6 борг не повернула. ОСОБА_6 померла 24 серпня 2014 року. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є її мати ОСОБА_4 та її донька ОСОБА_5. Спадщина після смерті ОСОБА_6 складає 1/4 частку квартири АДРЕСА_1. Оскільки боржник ОСОБА_6 померла, позивачем 8 грудня 2012 року, в нотаріальній конторі була заявлена вимога до спадкоємців по розписці. Просить суд стягнути з ОСОБА_4С, та ОСОБА_7 на його користь борг в сумі 82 000 гривень, в розмірі по 1/2 частині з кожної по 41 000 гривні, та судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позовні в підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та пояснила, що позивачем 8 грудня 2012 року було надано ОСОБА_6 в борг гроші в сумі 82 000 гривень. Гроші надавалися строком на 12 місяців. По закінченню зазначеного строку, позивач звертався до ОСОБА_6 с вимогою повернути кошти, на що отримував постійні обіцянки. В серпні 2014 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_6 померла. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є її донька ОСОБА_7 та її мати ОСОБА_4 Спадщина складається з 1/4 частки квартири АДРЕСА_2. Просить суд стягнути з відповідачів 82 000 гривень по 41 000 гривень з кожної.

Представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову, оскільки ОСОБА_7 донька померлої ОСОБА_6 відмовилася від прийняття спадщини, а ОСОБА_4С, - мати померлої ОСОБА_6Г, спадщину не прийняла.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначенні родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно розписки від 8 грудня 2012 року, ОСОБА_6 отримала кредит в сумі 82000 гривень та зобовязується повернути його протягом 12 місяців. ( а.с. 70 оборот)

Матеріалами справи встановлено, що після смерті ОСОБА_6, померлої 24 серпня 2014 року була заведена спадкова справа № 413/2014 та зареєстрована у спадковому реєстрі за № 56821065 за заявою претензією від 26 листопада 2014 року за № 1043 громадянина ОСОБА_8 До спадкової справи було долучено: копію паспорту ОСОБА_8, Копія паспорту ОСОБА_6 розписка від 8 грудня 2012 року, актовий запис про смерть № 1138 від 26 серпня 2014 року, заява про відмову від спадщини ОСОБА_9 ( родинні стосунки не підтверджено) ( а.с.35)

Згідно свідоцтва про народження виданого 1 липня 1980 року Орджонікідзевським відділом РАГС міста Жданова, ОСОБА_7 народилася 8 червня 1980 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 720. Батьками було записано ОСОБА_6 та ОСОБА_10. ( а.с.73)

Згідно свідоцтва про укладання шлюбу виданого 11 жовтня 2011 року відділом реєстрації актів громадянського стану про шлюб Палац одруження № 1 комітету по справам ЗАГС правління Санкт-Петербурга, ОСОБА_5 одружилася з ОСОБА_11 11 жовтня 2011 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 5460. Після одруження подружжю було надано прізвище ОСОБА_11 (а.с.72)

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, той з подружжя який його пережили та батьки.

Під час судового засідання було встановлено, що ОСОБА_9 є рідною донькою померлої ОСОБА_6 і є спадкоємцем першої черги.

Але згідно листа державного нотаріуса Четвертої державної нотаріальної контори міста Маріуполя № 413/02-14 від 27 березня 2015 року, ОСОБА_9, відмовилася від прийняття спадщини після померлої ОСОБА_6 ( а.с.35)

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці повинні задовольнити вимоги кредитора повністю але в межах вартості майна отриманого у спадщину.

Оскільки ОСОБА_9 відмовилася від прийняття спадщини, то вона не є належним відповідачем по справі, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 в частині стягнення суми боргу з відповідачки ОСОБА_9

Згідно копії особистого рахунку № 202341 на квартиру АДРЕСА_2, в квартирі зареєстрована тільки ОСОБА_4. ( а.с.38)

Згідно довідки БТІ № 2013/02-14 від 25 листопада 2014 року, ОСОБА_6 належить 1/4 частина квартири АДРЕСА_1. ( а.с.6)

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до статті 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов'язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (пункт 5 статті 1219, стаття 1282 ЦК України). (Правова позиція, висловлена ВСУ при розгляді справи N 6-18цс13)

Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Під час розгляду справи позивачем не було надано відомостей про родинні відносини відповідачки ОСОБА_4 та померлої ОСОБА_6 Клопотань про витребування зазначених відомостей суду заявлено не було.

При цьому як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4С, не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і навидь будучи зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_1, її не можливо вважати такою, яка фактично прийняла спадщину.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Однак для здійснення свого права спадкування недостатньо відкриття спадщини та запрошення спадкоємців до прийняття спадщини, необхідне ще й бажання спадкоємця прийняти цю спадщину, тобто вчинити певні дії які б свідчили про прийняття ним спадщини.

Згідно довідки Бюро технічної інвентаризації № 2013/02-14 від 25 листопада 2014 року, ОСОБА_4 є власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, а гідно особистого рахунку на квартиру, ще і зареєстрована в цій квартирі.

Однак ОСОБА_4 із заявою про прийняття або відмови від прийняття спадщини не зверталася, в суд з позовними вимоги щодо фактичного прийняття спадщини теж не зверталася, тоб то вона проживаючи в квартирі частина якої їй належить, не вчинила будь яких дій щодо прийняття спадщини.

Також суд звертає увагу, що вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Оскільки під час розгляду справи позивачем не було доведено кола спадкоємців, не встановлено спадкового майна, яке було передано в натурі, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_8П, до ОСОБА_4, ОСОБА_9 про стягнення суми боргу по розписці не підлягають задоволенню.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_8 не підлягають задоволенню, то судом не розглядається питання щодо розподілення судових витрат в порядку ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст..ст. 608, 1222, 1261, 1268, 1270, 1282 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 88, 209, 213- 215, 218, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ______________________ Шиян В.В.