Справа № 404/5841/14-ц
Номер провадження 2/404/51/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

при секретарі Гусак А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області та Служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому позовні вимоги після їх уточнення (вх. № 31069 від 13.08.2014 року, а.с. 52-54) викладені наступним чином:

в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 05-10214408-Ф від 06.03.2008 року в сумі 318517,04 грн. (поточна заборгованість по процентам - 2334,47 грн., прострочена заборгованість по процентам - 87321,23 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 32264,68 грн., строкова заборгованість по кредиту - 185796,6 грн., штраф за нездійснення страхування заставного майна - 10800,00 грн.) звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі дублікату договорів купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстром № 9100 від 14.12.2005 року, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною в розмірі 90 % від вартості предмету іпотеки, визначеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України із забезпеченням безперешкодного фізичного доступу до предмета іпотеки;

виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 з вищевказаної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку в управлінні Державної міграційної служби України у Кіровоградській обл.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву (вх. № 1041 від 15.01.2015 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 190).

Представник відповідача, ОСОБА_1 в судовому засіданні 17.12.2014 року заперечив проти позову, в судове засідання, призначене на 15.01.2015 року не з'явився, подав до суду заяву (вх. № 1112 від 15.01.2015 року) про розгляд справи без його участі (а.с. 191). Також, представником відповідача подано письмові заперечення (вх. № 44275 від 03.12.2014 року, а.с. 119). В обґрунтування заперечень зазначено, що в матеріалах справи знаходиться копія вимоги про виселення від 14.03.2014 року та копія конверта з відміткою про повернення. Отже, доказів отримання вимоги про виселення від 14.03.2014 року відсутні, тому вимога позивача про виселення відповідача суперечить приписам частини 4 статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статтей 39-40 Закону України «Про іпотеку». Крім того, відповідач іпотечне майно використовує як місце постійного проживання, іншого нерухомого житлового майна не мають, загальна площа іпотечного майна не перевищує 140 кв.м., а тому, враховуючи те, що на даний час діє Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014 року, позов задоволенню не підлягає.

Відповідачі, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, законним представником якої є ОСОБА_1, про час і місце розгляду справи повідомлялися. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовних заяв з доданими до них копіями документів, а також судові повістки у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 86-89, 102, 104-106, 130-133, 184, 186-188). Вказана кореспонденція направлена на адресу відповідачів, зазначену у позовній заяві та за якою відповідачі зареєстровані за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області (а.с. 135, 137, 141). Відповідно до статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місяця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Представники третіх осіб, Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області та Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 20-81, 100-101, 127-128, 182-183). Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради подав до суду заяви (вх. № 40807 від 07.11.2014 року; вх. № 44467 від 04.12.2014 року; вх. № 548 від 12.01.2015 року) про розгляд справи без його участі, вирішення даного питання залишає на розгляд суду (а.с. 107, 125, 189).

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне.

Між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 06.03.2008 року укладено кредитний договір № 05-10214408-Ф, за умовами п.п. 1.1., 1.4. яких позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 27000,00 дол. США на задоволення споживчих потреб, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13,3% річних та кінцевим терміном повернення кредиту до 05.03.2028 року, а Держатель зобов'язувався повністю погасити кредит, сплатити проценти за користування грошовими коштами в строки та на умовах цього Договору (а.с. 7-10).

Згідно п. 1 додаткової угоди № 1 від 07.08.2008 року до кредитного договору № 05-10214408-Ф від 06.03.2008 року, пункт 1.1. кредитного договору викладено в наступній редакції: «Банк надає позичальнику кредит в сумі 30753,00 дол. США. Кредит надається на строк з 07.08.2008 року по 05.03.2028 року або по день визначений в п. 3.3.11. цього договору, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,8 % річних» (а.с. 11).

Між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» 22.12.2010 року укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору № 05-10214408-Ф від 06.03.2008 року, п. 1.1. якого банк, на умовах, передбачених цим договором, відкриває позичальнику мультивалютну не відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом кредитування: 30753,00 дол. США. Кредитні кошти надаються на строк/термін з 06.03.2008 року по 22.12.2010 року із сплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи із 13,8 річних; в сумі 0 дол. США. Кредитна лінія надається на строк/термін з 23.12.2010 року по 05.03.2028 року із сплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи з 13,8 % річних. За користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється, виходячи із - 18,8 % річних; в сумі 218255,20 грн. Кредитна лінія надається на строк/термін з 22.12.2010 року по 05.03.2028 року із сплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи з 14,3 % річних. За користування кредитними коштами що не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється, виходячи із - 19,3 % річних (а.с. 13-16).

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статтей 509, 526 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно п. 4.2.4. додаткової угоди № 3, банк має право вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов'язань по цьому договору включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій та штрафних санкцій у випадках: невиконання позивальником будь-яких своїх зобов'язань по цьому договору, у тому числі, несвоєчасного виконання грошових зобов'язань (з простроченням їх виконання більше, ніж на один банківський день), що випливають з цього договору; невиконання позичальником своїх зобов'язань по укладеним договорам забезпечення; невиконання та/або неналежного виконання вимог будь-якого з п.п. 4.3.6.-4.3.9. цього договору; подання до суду позову про визнання недійсними у цілому чи у частині та/або неукладеним цього договору та/або будь-якого договору забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань; за наявності інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий позичальникові кредит своєчасно не буде повернутий.

Вимога про дострокове виконання позичальником своїх зобов'язань по цьому договору направляється позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від банку.

Позивач виконав свої зобов'язання за договором кредиту в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7-16).

Між тим відповідач, ОСОБА_1 належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування в терміни, передбачені договором, внаслідок чого перед позивачем станом на 26.05.2014 року виникла заборгованість в розмірі 318517,04 грн., яка складається з поточної заборгованості по процентам в сумі 2334,47 грн., простроченої заборгованості по процентам в сумі 87321,23 грн., простроченої заборгованості по кредиту в сумі 32264,68 грн., строкової заборгованості по кредиту в сумі 185796,66 грн., штраф за нездійснення страхування заставного майна в сумі 10800,00 грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору № 05-10214408-Ф від 06.03.2008 року Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» прийнято рішення про примусове стягнення з відповідача заборгованості за кредитом. Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.05.2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Кіровоградської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 216016,68 грн., заборгованість за процентами в сумі 1365,66 грн., прострочена заборгованість за кредитом в сумі 2044,66 грн., прострочена заборгованість за процентами в сумі 15525,33 грн., штраф за невиконання умов договору іпотеки в сумі 10475,00 грн. (а.с. 5-6). Рішення суду не виконано, однак це не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, як то визначено частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України.

Стаття 546 Цивільного кодексу України передбачає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Належне та своєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором № 05-10214408-Ф від 06.03.2008 року ОСОБА_1 забезпечувалось іпотечним договором, укладеним між сторонами 06.03.2008 року, за умовами п. 6.1. якого, іпотекодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредиту (чергового платежу за кредитом) та/або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій у встановлені кредитним договором строки; якщо у дводенний строк після загибелі, пошкодження чи втрати предмета іпотеки іпотекодавець не здійснить його заміну у відповідності до п. 3.3.3. цього договору; порушення іпотекодавцем (позичальником) обов'язків за цим та/або кредитним договором та невиконання вимоги іпотеко держателя про дострокове виконання зобов'язання за кредитним договором; якщо інша, ніж іпотеко держатель, особа, набула право стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 2.1. іпотечного договору, предметом іпотеки є квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 3.3.14. іпотечного договору передбачено, що іпотекодавець зобов'язаний не вселяти та не реєструвати в житловому приміщенні, яке є предметом цього договору інших осіб без попередньої письмової згоди іпотеко держателя. Уразі порушення цього пункту договору, відсоткова ставка, вказана в п. 1.1. цього договору збільшується на 5 % (а.с. 19-23).

За змістом статтей 610, 612, 625 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтями 589, 590 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Положеннями статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з пункту 6.3. договору іпотеки від 06.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за № 2323, звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюється або за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно з домовленістю сторін (а.с. 19-23).

Відповідно до статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.

Згідно з частиною 3 статті 109 Житлового кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Позивачем направлялись вимоги відповідачу-іпотекодавцю (а.с. 30, 32), які останнім залишились без відповіді та реагування.

Разом з тим, за пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014 року, який набрав чинності 07.06.2014 року не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Підстав, які б виключали можливість застосування норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» до правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем, в судовому засіданні не встановлено.

Зокрема, всупереч вимогам статтей 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України з наданням доказів у відповідності до статтей 57-59 Цивільного процесуального кодексу України представником позивача не було представлено суду доводів чи заперечень, які б виключали можливість застосування цього Закону до спірних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, а також приписи статті 16 Цивільного кодексу України, згідно з якою суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд погоджується з запереченнями представника відповідача, ОСОБА_1 та приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для захисту прав позивача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідачів з квартири у зв'язку з введенням мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення споживчих кредитів в іноземній валюті, а тому на даний час ця обставина унеможливлює задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», а відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про іпотеку», статтею 109 Житлового кодексу УРСР, Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», статтями 14, 16, 29, 509, 512, 514, 516, 526, 546, 572, 589, 590, 610, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 4, 10, 11, 15, 57, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Судові витрати залишити по фактично понесеним позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда