Ухвала

19 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Євграфової Є.П., Карпенко С.О.,

Журавель В.І., Колодійчука В.М.,

розглянувши заяву Кредитної спілки «Запоріжжя» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2014 року у справі за позовом Кредитної спілки «Запоріжжя» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до кредитної спілки «Запоріжжя» про визнання дій незаконними,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2011 року Кредитна спілка «Запоріжжя» (далі - КС «Запоріжжя») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

В обґрунтування вимог КС «Запоріжжя» посилалася на те, що 27 серпня 2007 року між нею та ОСОБА_3 укладено договір кредитної лінії № 203, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 20 000 грн. У забезпечення виконання зобов'язань за договором кредитної лінії, між КС «Запоріжжя» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки від 27 серпня 2007 року, згідно з яким відповідач передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 886 кв.м. Відповідач свої зобов'язання за договором кредитної лінії не виконала, станом на 14 грудня 2011 року має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 19 345 грн 47 коп. та заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 45 177 грн 20 коп., а всього 64 522 грн 67 коп.

Посилаючись на вказані обставини та уточнивши позивні вимоги, КС «Запоріжжя» просила суд: звернути стягнення на предмети іпотеки: житловий будинок АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 886 кв. м, що є власністю ОСОБА_3, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення здійснення продажу майна; виселити відповідача; стягнути з відповідача судові витрати.

ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до КС «Запоріжжя» про визнання дій незаконними.

В обґрунтування вимог за зустрічним позовом ОСОБА_3 посилалася на те, що КС «Запоріжжя» продовжує нарахування процентів після закінчення строку дії договору, вказаному у п. 1.3 та безпідставно просить стягнути заборгованість за процентами станом на 06 грудня 2012 року. Вважала, що проценти за користування кредитом повинні нараховуватися у відповідності до умов договору, а саме: за період з 27 серпня 2007 року до 27 серпня 2010 року, а тому не можуть бути стягнуті за більш тривалий період. Крім цього, позивач за зустрічним позов зазначала, що у відповідності до п. п. 1.4, 1.5 договору плата за користування кредитом становить 0,1288 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. При зміні позичальником умов зобов'язання, в тому числі графіка погашення кредиту, плата за користування кредитом становить 0, 2576 % від суми залишку кредиту за кожен день дії змін умов зобов'язання, а згідно з п. 4.1 договору зміни і доповнення до цього договору приймаються за взаємною згодою сторін та укладаються у письмовій формі. При цьому позивач за зустрічним позовом вважала, що оскільки сторони не підписували додаткову угоду про зміну умов зобов'язання, то нарахування процентів за ставкою 0,2576 % є не правомірними.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_3 просила суд визнати незаконними дії КС «Запоріжжя» щодо застосування п. 1.5 договору кредитної лінії від 27 серпня 2007 року № 203 без письмового повідомлення про зміну умов договору, як це передбачено п. 4.1 вказаного договору, а також стягнути з відповідача за зустрічним позовом судові витрати.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2013 року позов КС «Запоріжжя» задоволено.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед КС «Запоріжжя» станом на 06 грудня 2012 року за договором кредитної лінії від 27 серпня 2007 року № 203 у розмірі 82 363 грн 22 коп., з яких: 19 345 грн 47 коп. - заборгованість за кредитом, 63 017 грн 75 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, звернуто стягнення на предмети іпотеки: житловий будинок АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 886 кв. м, що є власністю ОСОБА_3, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення здійснення продажу майна.

Виселено ОСОБА_3 з житлового будинку АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КС «Запоріжжя» судовий збір у розмірі 917 грн 73 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 28 квітня 2014 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2013 року в частині задоволення позову кредитної спілки «Запоріжжя» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення ОСОБА_3 скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову КС «Запоріжжя» відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2014 року відмовлено КС «Запоріжжя» у відкритті касаційного провадження на рішення апеляційного суду Запорізької області від 28 квітня 2014 року у справі за позовом КС «Запоріжжя» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до КС «Запоріжжя» про визнання дій незаконними.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява КС «Запоріжжя» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема ст. 39 Закону України «Про іпотеку», що потягло ухвалення різних за змістом рішень у подібних правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року у справі за позовом про стягнення заборгованості.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року «Про судову практику застосування статей 353-360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Крім того, у відповідності до п. 6 згаданої вище постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року, заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК України, може бути подана за сукупністю таких умов: судом касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні і ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Аналіз наведеного судового рішення від 29 жовтня 2014 року не дає підстав для висновку про наявність, передбачених ст. 355 ЦПК України, обставин для перегляду судових рішень у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України, оскільки справи розглянуті за різних фактичних обставин.

Враховуючи наведене, у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом кредитної спілки «Запоріжжя» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до кредитної спілки «Запоріжжя» про визнання дій незаконними, за заявою кредитної спілки «Запоріжжя» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2014 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

С.О. Карпенко

В.М. Колодійчук