Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/69/15 Головуючий у 1 інстанції: Галущенко Ю.А.
Суддя-доповідач: Дзярук М.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4, треті особи: служба у справах дітей Запорізької міської ради, Відкрите акціонерне товариство УніКредитБанк, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовною заявою, яку протягом розгляду справи уточнювало, до ОСОБА_4 про звернення стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що відповідно до укладеного договору № ZPJ0GA від 13.03.2008 року ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 38830,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.03.2018 року.

Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.

У порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим ОСОБА_5 станом на 14.01.2014 року має заборгованість 48365,41 доларів США, (що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.01.2014 року складає 386439, 63 грн.), яка складається з:

- 34584,69 доларів США - заборгованість за кредитом;

- 7989,79 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 220,54 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

- 3237,49 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору:

- 31,28 доларів США - штраф (фіксована частина).

- 2301,63 доларів США - штраф (процентна складова).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "ПриватБанк" і ОСОБА_5 13.03.2008 року уклали договір іпотеки № ZPJ0GA, предметом іпотеки за яким є двокімнатна житлова квартира загальною площею 48.55 кв. м., житловою площею 28.10 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та на момент укладання договору іпотеки належала ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності №1209 від 19.05.1994 року. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 262600 грн. 00 коп.

Договором іпотеки, укладеним між Позичальником та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та ст. 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду.

30.09.2010 року ОСОБА_5 помер, грошові кошти, які були запозичені, позичальником повернені не в повному обсязі, у зв'язку з чим було направлено претензію кредитора до П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори про включення кредиторських вимог до спадкової маси.

Банку стало відомо, що померлий ОСОБА_5 має сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідача по справі, який зареєстрований та проживає за тією ж адресою, що і померлий ОСОБА_5, та є спадкоємцем першої черги за законом.

За змістом ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців.

26.11.2013 року до спадкоємців ОСОБА_5 направлено лист-претензію, але ніяких дій вчинено не було.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 608, 629, ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054, 1218, 1219, 1261, 1268, 1281, 1282, 1283 ЦК України, ст.ст. 33, 39, 40 Закону України "Про іпотеку", ст. 109 ЖК України, ст.ст. 6, 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" просило:

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPJ0GA від 13.03.2008 року звернути стягнення на двокімнатну житлову квартиру загальною площею 48,55 кв.м., житловою площею 28,10 кв.м. яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, шляхом набуття ПАТ КБ "ПриватБанк" права власності на предмет іпотеки за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією переходу права власності на предмет іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для оформлення права власності на предмет іпотеки.

Виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловій квартирі , що є предметом іпотеки, зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири.

Судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2014 року в задоволенні позову відмовлено. Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ПАТ КБ "ПриватБанк".

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що Банком не було пропущено строк пред'явлення вимоги до спадкоємців, судом не застосовано ст.ст. 526, 527, 543, 546, 553, 554, 608, 629 ЦК України та неправильно застосовано ст. 1281 ЦК України, висновок суду про те, що відповідач не є спадкоємцем померлого ОСОБА_5, не відповідає дійсності, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 13.03.2008р. між ОСОБА_5 та ПАТ КБ "Приватбанк" було укладено кредитний договір №ZPJ0GA, відповідно до якого ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 38 830,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.03.2018 року.

Банк свої зобов"язання щодо надання кредиту виконав в повному обсязі. ОСОБА_5 свої зобов"язання щодо своєчасної виплати кредиту та відсотків виконував неналежним чином, в зв"язку з чим станом на 14.01.2014р. існує заборгованість у розмірі 48 365,41 дол. США.

В забезпечення виконання умов кредитного договору між банком та ОСОБА_5 13.03.2008р. було укладено договір іпотеки № ZPJ0GA, відповідно до якого ОСОБА_5 надав в іпотеку майно, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 48,55 кв.м., житловою площею 28,10 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на спірну квартиру.

Згідно відповіді п"ятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 ніхто не звертався, спадкова справа на померлого була заведена лише на підставі претензій кредиторів.

Згідно відповіді управління державної міграційної служби України в Запорізькій області Шевченківський районний відділ у м. Запоріжжі від 24.10.2013р. в спірній квартирі з 18.05.2009р. по теперішній час зареєстрований ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 68).

Пред'являючи позов, ПАТ КБ "Приватбанк" обґрунтовувало його, зокрема, посиланням на ст. 1282 ч. 1 ЦК України, відповідно до якої спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора в межах вартості успадкованого майна.

За правилами ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; той з подружжя, який пережив спадкодавця, і діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом; за загальним правилом, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, проте, за відповідною угодою ці частки можуть бути змінені на користь будь-кого зі спадкоємців; спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, малолітня, неповнолітня особа вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами 2-4 ст. 1273 цього Кодексу; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; спадкоємець може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини і є безумовною та беззастережною (ст.ст. 1216-1218, 1261, 1267, 1268, 1270, 1273).

Враховуючи викладене, посилаючись на ч. 4 ст. 1268 ЦК України, беручи до уваги свідоцтво про смерть ОСОБА_6 (а.с. 115), єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 є його малолітній син ОСОБА_4 (а.с. 114), а тому до нього перейшли зобов"язання спадкодавця. Висновок суду про недоведеність цього факту не ґрунтується на законі, суперечить обставинам справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Невиконання спадкоємцем вимог закону щодо оформлення та реєстрації спадкового майна не може бути підставою для відмови у задоволенні позову в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

У роз'ясненнях, наданих у п. 36. постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року № 5 зазначено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (стаття 23 Закону України "Про іпотеку").

Проте якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Якщо боржник та іпотекодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця переходять не лише права та обов'язки іпотекодавця, а й обов'язки за основним зобов'язанням у межах вартості спадкового майна.

Отже, правила статті 1281 ЦК України щодо строку пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців не застосовуються до зобов'язань, забезпечених іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 Закону "Про іпотеку". Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Оскільки, зобов'язання за кредитним договором порушене, погашення боргу не виконане, то вимоги банку про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог є правомірними, і відповідач зобов'язаний їх задовольнити у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Враховуючи те, що суд першої інстанції не взяв до уваги наведені обставини та норми закону, що регулюють встановлені правовідносини, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Разом з цим, згідно із ст. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті.

Враховуючи положення Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", колегія суддів дійшла висновку, що спірне іпотечне майно під час дії вищезазначеного закону не може бути примусово відчужене, а тому з цих підстав в позові Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2014 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4, треті особи: служба у справах дітей Запорізької міської ради, Відкрите акціонерне товариство УніКредитБанк, про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: