Справа №489/561/15-ц 28.10.2015
Провадження №22-ц/784/2731/15
Справа № 489/561/15-ц
Провадження № 22ц/784/2731/2015
У Х В А Л А

28 жовтня 2015 року м. Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Лівінський І.В., розглянувши апеляційну скаргу представника відповідачки - ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 6 жовтня 2015 року по справі за позовом Миколаївської міської ради (далі-ММР) до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, треті особи Комунальне підприємство «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток» (далі- КП «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток»), служба у справах дітей адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради про звільнення приміщення, шляхом виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради про усунення перешкод у користуванні житлом, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 6 жовтня 2015 року позовні вимоги ММР до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, треті особи КП «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток», служба у справах дітей адміністрації Ленінського району ММР про звільнення приміщення, шляхом виселення задоволено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник відповідачки - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на її подачу.

Відповідно до ст.73 ЦПК України суд поновлює строк, встановлений законом, за клопотанням сторони чи іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Так, з матеріалів справи вбачається, що представник відповідачки отримав копію вступної та резолютивної частини рішення 6 жовтня 2015 року(а.с.110), однак повний текст оскаржуваного рішення представник відповідачки отримав лише 19 жовтня 2015 року (а.с.114), отже апелянт не мав можливості оскаржити зазначене рішення суду в передбачений законом строк.

Враховуючи викладене слід вважати, що строк пропущений з поважних причин, а тому клопотання представника відповідачки підлягає задоволенню, а пропущений строк на апеляційне оскарження рішення місцевого суду - поновленню.

Проте, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки подана без дотримання вимог ст. 297 ЦПК України.

Відповідно до вимог ЦПК України, апеляційні скарги мають бути оплачені судовим збором за ставками, які визначені частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 01 вересня 2015 року).

Між тим, судовий збір апелянтом не сплачений.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що згідно п.п.9 п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Оскільки ОСОБА_2 як матір є законним представником своєї доньки ОСОБА_3 інваліда-дитинства, вона має бути звільнена від сплати судового збору.

Проте, з такими доводами погодитись не можна, оскільки ОСОБА_2 приймає участь в розгляді справи не лише як законний представник дитини-інваліда, а і як відповідач за позовом Миколаївської міської ради та позивач за її зустрічним позовом, який вона пред'явила в тому числі і в своїх інтересах.

Як вбачається із змісту пунктів 10, 21 Постанови №10 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року, у разі якщо судовий збір підлягає сплаті в мінімальному розмірі, а один із кількох позивачів звільнений від сплати судового збору, інший позивач (позивачі) зобов'язаний сплатити суму судового збору в повному обсязі. При цьому, у разі якщо в апеляційному порядку оскаржується судове рішення яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Тому, виходячи зі змісту апеляційної скарги та відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 цього Закону, судовий збір в даному випадку має складати 535 грн. 92 коп. (110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за дві вимоги немайнового характеру - по 243 грн. 60 коп.)

На підставі викладеного та відповідно до вимог ч. 2 ст. 297 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не сплачена сумою судового збору, застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 294, 297,121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідачки - ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити представнику відповідачки - ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 6 жовтня 2015 року.

Апеляційну скаргу представника відповідачки - ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 6 жовтня 2015 року залишити без руху.

Надати апелянту можливість в строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали, усунути недоліки, наведені у її мотивувальній частині, а саме: сплатити 535 грн. 92 коп. судового збору та надати оригінал квитанції про сплату судового збору до апеляційного суду Миколаївської області.

Реквізити рахунку для сплати судового збору:

Одержувач коштів: Державний м. Миколаїв 22030001

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992781

Банк отримувача: ГУДКСУ у Миколаївській області

Код банку отримувача (МФО): 826013

Рахунок отримувача: 0002

Код класифікації доходів бюджету: 22030001

Призначення платежу: «Судовий збір за позовом Миколаївської міської ради, Апеляційний суд Миколаївської області, Код ».

У випадку не сплати судового збору у зазначений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області І.В. Лівінський