Провадження №2-1193/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Лазаренко В.В.
при секретарі - Пономарьові М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, -
02.12.2014 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 30.11.2012 між ним та відповідачем ОСОБА_2 в усній формі укладено договір про надання послуг, за яким відповідач зобов'язався виконати роботи по укладанню асфальту біля будинку по АДРЕСА_1. Позивач згідно вказаного договору здійснив попередню оплату робіт на суму 7500,00 грн., про що відповідачем видано відповідну розписку. Також сторони домовились, що строк виконання вказаних робіт складає тиждень з моменту отримання передплати. Відповідач порушив умови договору, взяті на себе обов'язки щодо надання послуг по укладенню асфальту біля бцдинку по АДРЕСА_1 не виконав, а отриманий аванс в розмірі 7500,00 грн. не повернув. Позивач неодноразово намагався вирішити спір в позасудовому порядку, неодноразово звертався до відповідача з цього приводу, але останній уникає зустрічей та не бажає повертати кошти. На підтвердження того, що відповідач у визначений договором строк роботи по укладанню асфальту не виконав, позивачем у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складено акт про невиконання робіт. З наведених підстав позивач просить стягнути з відповідача суму авансу в розмірі 7500,00 грн.
В судове засідання позивач не з'явився. Від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутності та у відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався.
Враховуючи положення ст.ст. 169, 224 ЦПК України, позицію представника позивача, суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як визначено ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За ч. 1 ст. 626 ЦК України (ЦК), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
За ч. 1 та ч. 2 ст. 205 ЦК, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Судом встановлено, що 30.11.2012 між сторонами в усній формі було укладено договір про надння послуг, згідно якого відповідач зобов'язався виконати роботи по укладанню асфальту біля будинку по АДРЕСА_1, а позивач зобов'язався оплати вартість зазначених робіт.
30.11.2012 позивач на виконання вказаного договору передав відповідачу в якості авансу в рахунок оплати вартості робіт 7 500,00 грн., про що свідчить розписка видана відповідачем, копія якої долучена до матеріалів справи.
Як зазначено позивачем в позові, згідно усної домовленості з відповідачем строк виконання робіт погоджено одним тижнем з дня отримання авансу.
Відповідно до ст. 530 ЦК України (ЦК), якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 526 ЦК визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Водночас стаття 525 ЦК встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 610 ЦК, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Судом встановлено, що відповідач порушив умови домовленості досягнутої між сторонами 30.11.2012, роботи по укладанню асфальту біля будинку по АДРЕСА_1 не виконав. Вказана обставина підтверджується, зокрема, актом про невиконання робіт від 04.07.2013, складеним позивачем у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Згідно ст. 611 ЦК, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За ст. 623 ЦК, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
У відповідності до ч. 1 ст. 906 ЦК, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 570 ЦК України грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання є завдатком.
Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Згідно ч. 3 ст. 571 ЦК України у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.
Беручи до уваги вимоги чинного законодавства та встановлені вище обставини, зокрема, факт невиконання відповідачем роботи по укладанню асфальту біля будинку по АДРЕСА_1, суд знаходить вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів переданих позивачем відповідачеві на оплату вказаних робіт у розмірі 7 500,00 грн. законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Керуючись ст.ст. 3, 14-16, 205, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 623, 626, 638, 901, 906 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10-11, 57-58, 60, 74, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 7500,00 грн., витрати на оплату судового збору в сумі 243, 60 грн., а всього - 7743,60 грн.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: