Провадження № 2/234/345/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2015 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Кравченко О.Ю.,

при секретарі Каліберді А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И В:

21.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" (далі - АТ "Сбербанк Росії") про стягнення захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу (депозиту), обґрунтовуючи свої вимоги там, що 15.10.2013 року між ним та відповідачем в письмовій формі був укладений договір банківського вкладу (депозиту) №3330/128/512768 з видачею без купонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника. За умовами договору банк прийняв від нього грошові кошти в сумі 20 000 доларів США та видав йому відповідний неемісійний цінний папір в документальній формі - ощадний (депозитний) Сертифікат №014699 на пред'явника та зобов'язався виплатити йому або особі, що придбала або якій вручено Сертифікат номінальну вартість Сертифікату (суму вкладу) та сплатити нараховані проценти за Сертифікатом, на умовах та в порядку, передбаченому цим договором. Згідно умов договору строк розміщення вкладу складає 367 днів, дата вимоги вкладу 17.10.2014 року, процентна ставка за сертифікатом складає 7,45% річних. Вказаний сертифікат він нікому не продавав, нікому не передавав, не дарував, нікому не вручав. Коли настала дата вимоги вкладу за Сертифікатом, а саме 17.10.2014 року, з'ясувалося, що він втратив Сертифікат.

30.10.2014 року він звернувся до АТ "Сбербанк Росії" з вимогою повернення вкладу та нарахованих процентів, а також із заявою про блокування Сертифікату у зв'язку з його втратою. Однак до теперішнього часу банк вклад йому не повернув.

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму вкладу (депозиту) внесеного ним на рахунок до АТ "Сбербанк Росії" згідно договору №3330/128/512768 від 15.10.2013 року в розмірі 20 000 доларів США та нарахованих процентів в розмірі 1 490 доларів США, а всього - 21 490 доларів США.

У судове засідання представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав.

Через канцелярію суду представником відповідача були надані письмові заперечення, з яких вбачається, що відповідач заперечує проти позову з наступних підстав. Особливості правового режиму ощадних (депозитних) сертифікатів визначаються Законом України "Про цінні папери та фондовий ринок" і Положенням про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженим постановою Правління НБУ №516 від 3 грудня 2003 року. Відповідно до зазначених правових актів ощадні (депозитні) сертифікати можуть бути іменними або на пред'явника. При цьому іменні ощадні (депозитні) сертифікати розміщуються у бездокументарній формі, а на пред'явника - у документарній. За умови настання строку вимоги вкладу (депозиту) банк здійснює платіж проти пред'явлення ощадного (депозитного) сертифіката. Виконання боржником зобов'язання, що випливає з цінного папера на пред'явника, вважається належним виконанням незалежно від того, чи пред'явник законно володіє цінним папером чи ні. В той же час, відповідно до ст..260 ЦПК України особа, яка втратила цінний папір на пред'явника, може звернутися до суду із заявою про визнання його недійсним і про відновлення її прав на втрачений цінний папір в порядку процедури окремого провадження. Таким чином, Позивачем не правильно обрано спосіб захисту (позовне провадження) своїх прав за втраченим ощадним (депозитним) сертифікатом, який повинен вирішуватись у окремому провадженні. У задоволенні позову просив відмовити.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вивчив доводи позовної заяви та заперечень, проаналізувавши у сукупності надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст.64 Конституції України, права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та АТ "Сбербанк Росії" був укладений Договір банківського вкладу (депозиту) № 3330/128/512768 з видачею безкупонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника. За умовами договору банк прийняв від позивача грошові кошти в сумі 20 000 доларів США та видав йому відповідний неемісійний цінний папір в документальній формі - ощадний (депозитний) Сертифікат №014699 на пред'явника. Згідно умов договору строк розміщення вкладу складає 367 днів, дата вимоги вкладу 17.10.2014 року, процентна ставка за сертифікатом складає 7,45% річних (а.с.8-11).

Таким чином, між сторонами був укладений договір банківського вкладу.

30.10.2014 року позивач звернувся до банку із заявою, відповідно до якої просив виключити видачу вклад та відсотки третім особам до рішення суду, у зв'язку з неможливістю представлення депозитного сертифіката внаслідок активних бойових дій в регіоні (а.с.12).

Як вбачається з письмових пояснень позивача (а.с.33-34), він звертався до банку після закінчення строку дії договору із заявою про видачу депозитних коштів, але йому було відмовлено у прийнятті заяви, у зв'язку з чим, він звернувся з письмовою заявою до Національного банку України про усунення порушення його прав.

Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках в банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно п.3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України № 516 від 03 грудня 2003 року, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Оскільки строк дії договору банківського вкладу закінчився 17 жовтня 2014 року, то вимоги ОСОБА_1 про повернення банківського вкладу в сумі 20 000 доларів США і нарахованих згідно договору відсотків в сумі 1490 доларів США, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Як роз'яснив Верховний суд України у постанові від 18 грудня 2009 року № 14 згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Станом на 19 січня 2015 року офіційний курс гривні до долару США становить: 1 дол. США = 15,81 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму вкладу, внесеного позивачем на рахунок АТ "СБЕРБАНК РОСІЇ" згідно договору №3330/128/512768 від 15.10.2013 року у розмірі 20 000 доларів США, що еквівалентно 316 200 грн. та відсотки у сумі 1490 доларів США, що еквівалентно 23 556,90 грн., а всього - 21490 доларів США, що еквівалентно 339 756, 90 грн.

Згідно ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави стягується судовий збір в розмірі 3397,57 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 14, 60, 88, 212-215, ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позовні ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" (, розташоване за адресою м.Київ, вул.Володимирська, 46)

на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 банківський вклад, внесений позивачем на підставі договору банківського вкладу №3330/128/512768 від 15.10.2013 року в сумі 20000 доларів США, що еквівалентно 316 200 грн. та нараховані на суму вкладу проценти в сумі 1490 доларів США, що еквівалентно 23 556,90 грн., а усього 21490 доларів США, що еквівалентно 339 756,90 грн. (триста тридцять дев'ять тисяч сімсот п'ятдесят шість грн. 90 коп).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" (, розташоване за адресою м.Київ, вул.Володимирська, 46) в доход держави судовий збір у сумі 3397,57 грн. (три тисячі триста дев'яносто сім грн. 57 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Ю. Кравченко