Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/4688/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого-судді Трагнюк В.Р., при секретарі - Конар В.М., за участю заявниці - ОСОБА_1, зацікавлених осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, зацікавлені особи: Великоком"ятівська сільська рада Виноградівського району, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, зацікавлені особи: Великоком»ятська сільська рада Виноградівського району, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Вимоги заяви мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявниці - ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати заявниці-ОСОБА_6.

Після смерті батька заявниці відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, входить житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1.

За життя спадкодавцем залишено заповідальне розпорядження на її користь, яке посвідчено 21.03.2006 року секретарем Великоком"ятської сільської ради Виноградівського району за реєстровим №81. Заповіт не змінено і не скасовано.

Заявниця є єдиним спадкоємцем за заповітом. Спадкоємців, визначених у ст.1241 ЦК України немає.

На час відкриття спадщини, заявниця постійно проживала однією сім»єю із її батьком-ОСОБА_5 (з січня 1999 року по день його смерті-ІНФОРМАЦІЯ_2), вели спільне господарство та мали спільний побут, заявниця дбала про належні умови життя свого батька, а також своєї матері, стежила за станом здоров"я батька, в подальшому організувала і провела його поховання.

Разом з тим заявниця була прописана за адресою АДРЕСА_2, тобто не за місцем фактичного проживання разом із спадкодавцем.

У визначений ст.1269 ЦК України шестимісячний строк, заявниця не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, поскільки вважала що спадщину автоматично прийняла в порядку передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України.

У грудні 2014 року, при зверненні до нотаріуса з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька, однак нотаріусом заявниці було відмовлено та роз'яснено про необхідність звернутися до Виноградівського районного суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини.

Заявниця ОСОБА_1, в судовому засіданні заявлені вимоги заяви підтримала та просила суд такі задовольнити.

Зацікавлені особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в судовому засіданні пояснили, що заявниця ОСОБА_1, дійсно постійно проживала однією сім»єю із своїм батьком-ОСОБА_5 (з січня 1999 року по день його смерті-ІНФОРМАЦІЯ_2), вели спільне господарство та мали спільний побут, заявниця дбала про належні умови життя свого батька, а також своєї матері, стежила за станом здоров"я батька, в подальшому організувала і провела його поховання.

Свідки^ ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 підтвердили пояснення заявника та зацікавлених осіб.

Зацікавлена особа-представник Великоком»ятівської сільської ради Виноградівського району, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, та зазначив, що не заперечує проти задоволення вимог заяви.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявниці-ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати заявниці-ОСОБА_6.

Заявниця постійно проживала однією сім»єю зі своїм батьком-ОСОБА_5 (з січня 1999 року по день його смерті-ІНФОРМАЦІЯ_2), вели спільне господарство та мали спільний побут, заявниця дбала про належні умови життя свого батька, а також своєї матері, стежила за станом здоров"я батька, в подальшому організувала і провела його поховання.

Разом з тим заявниця була прописана за адресою АДРЕСА_2, тобто не за місцем фактичного проживання разом із спадкодавцем.

У визначений ст.1269 ЦК України шестимісячний строк, заявниця не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, поскільки вважала що спадщину автоматично прийняла в порядку передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України.

У грудні 2014 року, при зверненні до нотаріуса з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька, нотаріусом заявниці було відмовлено та роз'яснено про необхідність звернутися до Виноградівського районного суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України заявниця має право на спадкування, але у визначений законом строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, з метою оформлення права на нерухоме спадкове майно відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297, ст. 1299 ЦК України.

Також факт постійного проживання заявниці разом зі спадкодавцем підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України: "Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Крім того у відповідності до п. 23 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Враховуючи, що заявницею прийнято спадщину в порядку, визначеному ч.3 ст.1268 ЦК України, поскільки вона постійно проживала разом із спадкодавцем до часу відкриття спадщини, однак без реєстрації в даному місці фактичного проживання, встановлення в судовому порядку факту її постійного проживання разом із батьком ОСОБА_5, дасть їй можливість реалізувати свої спадкові права.

В свою чергу, ВССУ в своєму Листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування», зазначив, - «Щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, зокрема в спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

У зв'язку із вищевикладеним заявлені вимоги заявниці підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 61, 214, 215, 218, 271-275 ЦПК України та Постановою ПВС України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 у житловому будинку АДРЕСА_1, з січня 1999 року і до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк