АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

при секретарі Філоненко О.В.

за участю: представника позивача Шокало Т.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 грудня 2014 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що 12.01.2007 року між ними укладено договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 1250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, та, оскільки відповідач свої зобов'язання не виконав, за ним утворилася заборгованість, яка станом на 05.10.2014 року складає 5763,82 грн.

У зв'язку з цим просили суд стягнути з ОСОБА_3 суму заборгованості та понесені судові витрати.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 грудня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму боргу за кредитним договором №б/н від 12.01.2007 року в розмірі 5763,82 грн. та 243,60 грн. судових витрат.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що, оскільки строк дії картки встановлено до серпня 2008 року, позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду, який сплинув у серпні 2011 року, що узгоджується з роз'ясненнями, викладеними у постанові Верховного Суду України при розгляді справи № 6-14цс14 від 19.03.2014 р., а його (відповідача) заява про застосування строку позовної давності судом не взята до уваги та проігноровано судовий наказ від 22.01.2008р., який підтверджує те, що уже тоді позивачу відомо було про порушення його права.

Вказує, що, основна вимога-заборгованість по тілу кредиту, вже стягнута судовим наказом, який міг бути звернутий до виконання і ця заборгованість повинна була бути стягнута на підставі цього наказу, однак Банк пропустив строк пред»явлення цього наказу до виконання та повторно, в порушення ст.61 Конституції України, звернувся до суду з тими самими вимогами.

Зазначає також, що карта Metro випускалася як карта миттєвого випуску, а, згідно з Умовами користування платіжною картою, п.3.1.4., строк дії карт миттєвого випуску подовженню не підлягає, як наслідок, із закінченням терміну дії карти 31.08.2008р. почав свій перебіг строк позовної давності, який сплинув через три роки, а саме 01.09.2011 року.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу не визнав та прохав її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення представника позивача, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як установлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 12.01.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №б/н, оформлений заявою позичальника, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 1250,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8).

Із наявної у матеріалах справи заяви від 12.01.2007 року вбачається, що ОСОБА_3 ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які, разом з Правилами користування платіжною карткою, складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг (а.с.8, на звороті).

Установлено та підтверджується наявними у справі доказами, що відповідач свої зобов'язання по погашенню кредитного ліміту виконував не належним чином, внаслідок чого станом на 05.10.2014 року загальна сума заборгованості ОСОБА_3 за вказаним кредитним лімітом склала 6716,84грн., з яких 1244,12грн. - заборгованість за кредитом; 5472,72грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Від зазначеної суми заборгованості сума 1703,68 грн. була стягнута згідно з Судовим наказом Октябрського районного суду м. Полтави від 22.01.2008 року (а.с.6).

Різниця заборгованості за кредитним договором станом на 05.10.2014 року складає 5013,16грн., що узгоджується з наданим суду Розрахунком (а.с.7).

Також, позивачем у відповідності до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг були нараховані штрафи: 500,00грн.-штраф (фіксована частина) та 250,66грн.-штраф (процентна складова).

Відтак, загальний розмір заборгованості відповідача перед Банком складає 5763,82 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості позовних вимог, невиконання Позичальником своїх зобов»язань перед Банком.

Відповідно до ст.ст.1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом п.3.1 Умов та Правил надання банківських послуг (далі-Умови) Банк відкриває Клієнту картрахунки, видає карти, їх вид і строк дії визначені у заяві та у Пам»ятці клієнта, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є відкриття рахунка, вказаного в розділі «Відмітки банку» заяви.

За пунктами 6.5, 6.9, 8.6. Умов Клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом та відсоткам за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором.

В разі виникнення заборгованості Держатель по Картрахунку зобов'язаний погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення.

За порушення строків платежу за будь-яким грошовим зобов'язанням згідно кредитного договору більше ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. та 5% від суми позову.

Згідно п.5.2. Умов у випадках порушення Держателем умов даного Договору Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому чи у визначеній Банком частині.

Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Установлено, що Позичальник не виконав належним чином взятих на себе зобов»язань, та, згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором, з урахуванням стягнутої судовим наказом від 22.01.2008 року суми, станом на 05.10.2014 року становить 5763,82грн.

Укладеним Кредитним договором сторони встановили порядок і строки виконання боржником зобов'язань.

Так, згідно пп.5.3.,5.4 Правил користування платіжною карткою, строк та порядок погашення по Кредиту (Кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам з установленим Мінімальним обов'язковим платежем приведено в Пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною Договору. Платіж включає в себе плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами та частину заборгованості за Кредитом.

Строк погашення по Кредиту (Кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам без установленого Мінімального обов'язкового платежу здійснюється в наступному порядку: строк погашення процентів по кредиту-щомісячно за попередній місяць; строк погашення Кредиту -в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті (в полі MONTH).

Частинами 1,4 ст.631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦКУ).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

За приписом ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

У відповідності до пунктів 3.1.1., 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на платіжній карті (поле MONTH).

Таким чином, згідно Правил, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦКУ) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦКУ), а не закінченням строку дії договору (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, від 06 листопада 2013 року по справі № 6-116цс13, які, відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України).

З матеріалів справи вбачається, що термін дії платіжної кредитної картки «METRO», яка була видана ОСОБА_3 12.01.2007 року - до серпня 2008 року, про що зазначено у заяві і ця обставина позивачем не заперечується (а.с.8 на звороті).

На копії платіжної кредитної картки «METRO» № 00584920 зазначена дата 20.07.2006 року (а.с.15).

За наданим позивачем Розрахунком та з пояснень відповідача ОСОБА_3 вбачається, що з 01.07.2008 року ним не здійснювалися будь-які операції з рахунком (а.с.7, 27).

Як вказувалося вище, термін дії кредитної картки «METRO» № 00584920 закінчився 31 серпня 2008 року.

Матеріалами справи знайшов підтвердження той факт, що кредитна картка «METRO» є картою миттєвого випуску, а тому, у відповідності до п.3.1.4. Правил користування платіжною картою строк її дії продовженню не підлягає.

Таким чином, із закінченням терміну дії карти (31.08.2008р.) почався перебіг строку позовної давності, який сплинув 01.09.2011 року, а тому право на звернення до суду з відповідним позовом виникло у позивача з 01.09.2008 року, однак своїм правом у визначений строк позивач не скористався, звернувшись до суду лише 17.10.2014 року, з пропуском строку позовної давності.

У суді першої інстанції відповідач ОСОБА_3 заявив про застосування до правовідносин строку позовної давності, однак суд залишив дану заяву поза увагою, як і не застосував правові норми, що підлягають застосуванню у даному випадку, не врахував роз'яснення Верховного суду України, внаслідок чого дійшов помилкових висновків про задоволення позову (а.с.29).

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення по суті вказаних позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1, ч.3 ст.309 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вправі скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення або неправильного застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.ст.314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3,- задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 грудня 2014 року, - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити, - за пропуском строку позовної давності.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/ Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун