Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 листопада 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі : головуючого - судді Черновського Г.В.,

при секретарі - Шнейдеріс А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 04 лютого 1978 року, від якого не мають неповнолітніх дітей. Сторони припинили сімейні стосунки з листопада 2014 року, причиною чого стало відсутність взаєморозуміння з багатьох питань сімейного життя.

Позивач надав суду заяву про розгляд даної цивільної справи за його відсутності, в заяві наполягав на розірванні шлюбу між ним та відповідачем, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку.

За таких обставин суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути дану цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 лютого 1978 року, зареєстрованого Відділом ЗАГС Ленінського району м. Дніпропетровська, актовий запис №161, що підтверджується матеріалами справи.

Також судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинено, спільного господарства не ведеться, на час вирішення справи сторонами жодних заходів для примирення не вживається.

Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, та до цього часу не поновлені, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 197, 212, 213, 215, 224-229 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 04 лютого 1978 року Відділом ЗАГС Ленінського району м.Дніпропетровська, актовий запис №161, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, а саме: рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г. В. Черновськой