АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Справа № 676/3691/14-ц
Провадження № 22-ц/792/52/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді П'єнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

при секретарі: Сацюк Г.О.

за участю: представника позивача Тимцясь І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2, про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2, про стягнення заборгованості. В обґрунтування якого зазначалось що 05.02.2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №700003105, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 8000,80 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13% річних та терміном повернення до 06.02.2014 року. Однак, ОСОБА_2 належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконував, в результаті чого станом на 24.04.2014 року утворилась прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 6952,05 дол. США, що еквівалентно 79146 грн. 57 к., та за відсотками - 5122,50 дол. США, що еквівалентно 58317 грн. 80 к.. В рахунок забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №700003105-П від 05.02.2008 року. З врахуванням того, що позичальником не виконуються договірні зобов'язання щодо повернення кредиту, позивач вважає, що він вправі вимагати стягнення існуючої заборгованості з поручителя.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2014 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2, про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість по кредитному договору №700003105 від 05.02.2008 року у розмірі 137464,37 грн., із них 79146,57 грн. заборгованість за кредитом, 58317,80 грн. заборгованість по відсотках. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» судові витрати по справі в сумі 1374,64 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає, що позивач умисно сприяв збільшенню розміру неустойки, оскільки звернувся до суду через значний час після початку порушення ним умов договору. Крім того, позивач не повідомив суду тієї обставини, що було звернуто стягнення на належний йому автомобіль в рахунок погашення заборгованості перед банком.

В судовому засіданні представник позивача просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про день, місце і час розгляду справи повідомлені у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Частиною 1 статті 309 ЦПК України визначено, що підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2, як боржник, поручитель ОСОБА_3 не виконали свого кредитного зобов'язання перед ПАТ «Альфа-Банк» за кредитним договором №700003105 від 05.02.2008 року, у зв'язку з чим позовні вимоги банку є підставними та підлягають задоволенню.

Однак, суд першої інстанції дійшов таких висновків при неповному з'ясуванні обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенні норм матеріального та процесуального права.

Встановлено, що 05.02.2008 року між ЗАТ КБ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №700003105, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 8000,80 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% річних, на строк до 06.02.2014 року. Та додатком №1 до даного договору встановлено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а.с. 5-11).

В забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором 05.02.2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №700003105-П (а.с. 12).

Пунктом 2.1 статті 2 вищезазначеного договору поруки передбачено, що поручитель поручається за виконання боржником обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому:

а) обов'язок повертати банку кредит рівними частинами, у терміни визначені основним договором та додатком №1 до основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 06.02.2014 року;

б) обов'язок щомісяця сплачувати банку проценти за користування кредитом у терміни, визначені основним договором та додатком до нього.

Відповідно до пп. 3.1, 3.2 ст. 3 договору поруки, боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків, передбачених у статті 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Передбачена п. 3.1 цього договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання будь-якого з обов'язків, зазначених у п. 2.1 цього договору.

З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що позивачем з 01.09.2008 року було збільшено відсоткову ставку з 13% річних до 16%, про що підтвердив і представник банку в засіданні апеляційного суду (а.с. 16, 165).

Пунктом 6.2 Загальних умов кредитування визначено, що банк має право змінити розмір процентів за користування кредитом в разі зміни кон'юктури ринку, облікової ставки НБУ, індексу інфляції (споживчих цін), загальновизнаних внутрішньодержавних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів тощо. Про зміну відсоткової ставки по кредиту та внесення у зв'язку з цим змін в Додаток №1 до цього договору банк повідомляє позичальника за 7 днів до моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа на адресу позичальника. У зв'язку зі зміною процентної ставки в разі настання події, незалежної від волі сторін, позичальник цим надає свою згоду на внесення змін до Додатку №1 до цього договору та викладення Додатку №1 в новій редакції (а.с. 63-64).

З матеріалів справи вбачається, що на адресу позичальника ОСОБА_2 банком направлялось відповідне повідомлення про зміну відсоткової ставки та було отримано позичальником 17.09.2008 року (а.с. 169-174).

Однак, як встановлено матеріалами справи, відповідні зміни до Додатку №1 до кредитного договору не вносились.

Згідно п. 6.4 договору поруки №700003105-П від 05.02.2008 року, у разі збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором передбачена цим договором поруки діє тільки у випадку, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення.

Проте, як встановлено, в судовому засіданні, згода ОСОБА_3, як поручителя, на збільшення відсоткової ставки за договором банком отримана не була, це питання з поручителем не узгоджувалось. Хоча відповідний лист-погодження направлявся на адресу поручителя (а.с. 166-167).

Безпідставними є посилання представника позивача на договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору №700003105 від 24.02.2011 року, укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3, оскільки даний договір не підтверджує надання ОСОБА_3, як поручителем, згоди на збільшення відсоткової ставки у вересні 2008 року (а.с. 168).

На підставі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (чч. 1, 2 ст. 553 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не із зміною будь-яких умов основного договору.

Колегія суддів вважає, що всупереч умовам договору поруки кредитор без згоди поручителя збільшив відсоткову ставку за кредитним договором з 13% річних до 16% річних, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя ОСОБА_3, що є підставою припинення поруки. У зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2, про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В.П'єнта

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Воєвідко Я.І. Провадження № 22-ц/792/52/15

Доповідач -П'єнта І.В. Категорія № 27