У х в а л а

26 січня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у цивільній справі від 20 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Державної установи «Новокаховський рибоводний завод частикових риб» про скасування наказу № 46-К від 18 червня 2014 року та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди у зв'язку з незаконним звільненням,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним та скасувати наказ Державної установи «Новокаховський рибоводний завод частикових риб» №46-к від 18 червня 2014 року та поновити його на роботі на раніше займаній посаді з окладом, встановленим згідно штатного розпиту; стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 20 000 грн, середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позов мотивовано тим, що 11 липня 2007 року позивач був прийнятий на роботу в ДУ «Новокаховський рибоводний завод частикових риб» на посаду робітника рибовода. 3 вересня 2007 року був переведений рибоводом 1 категорії. За час роботи нагороджений подяками за сумлінну працю, високий професіоналізм, високі показники в роботі. 18 червня 2014 року його ознайомили з наказом №46-к про звільнення з посади за прогул без поважних причин 12 червня 2014 року на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає вказаний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки у ньому зазначено, що він 12 червня 2014 року виїхав за межі рибозаводу без належно оформлених документів. З 12:26 год по 17:00 год був відсутній на робочому місці без поважних причин більше трьох годин, чим порушив правила внутрішнього розпорядку. Разом з тим, позивач був відсутній за наказом свого начальника, що підтверджується відповідними пояснювальними записками. В наказі є посилання на згоду профспілкового комітету, разом з тим, таке засідання не проводилося. Відповідач у наказі зазначив про вжиття до позивача виховних заходів в лютому та березні 2014 року, однак такі виховні заходи не застосовувалися. В результаті грубого порушення відповідачем трудових прав позивача, приниження його в очах співробітників установи, йому завдано моральної шкоди в сумі 20 000 грн. Посилаючись на викладене позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх трудових прав.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 6 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 1 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2014 року, ОСОБА_3 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на вказані рішення місцевого та апеляційного судів з підстав, передбачених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд даного рішення суду касаційної інстанції в порядку, визначеному главою 3 розділу 5 ЦПК України.

В обґрунтування заяви позивач посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Дослідивши подані заявником матеріали колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

В обґрунтування своєї позиції щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2014 року, про перегляд якої ставиться питання, та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 серпня 2013 року у справі про визнання незаконним наказу про звільнення, зміну формулювання причин звільнення, дати звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі по день фактичного розрахунку, відшкодування моральної шкоди, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2013 року у справі про визнання наказу про звільнення і запису у трудовій книжці недійсними, визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, а також на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 квітня 2014 року та від 15 листопада 2012 року про відкриття касаційних проваджень у справах.

Зі змісту поданих копій рішень суду касаційної інстанції, на які посилається заявник в обґрунтування заяви не вбачається наявність неоднакового застосування судом норм матеріального права у правовідносинах, подібних, вирішеним у даній цивільній справі.

Під подібними правовідносинами слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

В даному випадку, зі змісту зазначених вище рішень, не вбачається тотожність підстав позову та фактичних обставин, встановлених судом у інших справах, ніж встановлені у даному спорі.

Доводи заяви про перегляд судового рішення зводяться до переоцінки встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин та доказів, на які вони посилалися ухвалюючи рішення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 серпня 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2013 року, на які посилається заявник в обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, були скасовані рішення судів апеляційних інстанцій з передачею справи на новий розгляд до цих же судів. Вказаними ухвалами не вирішено спору по суті та не відбулося застосування норм матеріального права.

Підставами скасування судових рішень з направленням справ на новий розгляд стало те, що апеляційні суди допустили неповноту перевірки законності і обґрунтованості рішень місцевих судів та встановлених ними обставин, що в свою чергу свідчить про відсутність тотожності встановлених фактичних обставин у цих справах, зі справою, вирішеною ухвалою суду касаційної інстанції, про перегляд якої ставиться питання.

Ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 квітня 2014 року та від 15 листопада 2012 року, на які посилається заявник, були відкриті касаційні провадження у справах. Вказані ухвали не є рішеннями суду касаційної інстанції по суті спору, у них судом не застосовано норми матеріального права, тому на такі ухвали не може здійснюватись посилання підтвердження підстав, передбачених ст. 355 ЦПК України.

Враховуючи наведене, у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 354, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до Державної установи «Новокаховський рибоводний завод частикових риб» про скасування наказу № 46-К від 18 червня 2014 року та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди у зв'язку з незаконним звільненням, за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у цивільній справі від 20 жовтня 2014 року до провадження Верховного Суду України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
судді В.С. Висоцька
О.В. Кафідова
В.М. Колодійчук
О.В. Умнова