У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Нагорняка В.А., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 14 242 грн 36 коп.

Позивач посилався на те, що 30 березня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою.

Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умов даного договору, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30 квітня 2014 року становить 14 242 грн 36 коп.

Заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2014 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 14 242 грн 36 коп. Вирішено питання про розподіл судових втрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно виходив з того, що відповідачем були порушені умови договору щодо погашення тіла кредиту та відсотків за його користування, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 14 242 грн 36 коп., яка підлягає стягнення з відповідача на користь позивача.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами попередніх інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Леванчук А.О. Маляренко А.В.