У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

справа № 285/3277/15-ц>

провадження № 2/0285/1289/15

26.08.2015 м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О.О., розглянувши матеріали

позовної заяви ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про виділення в натурі частини житлового будинку,

ВСТАНОВИЛА:

25.08.2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачем судовий збір сплачений по явно заниженій ціні, а саме мінімальний його розмір в сумі 243 грн. 60 коп.

Як слідує з доданих до позовної заяви документів, предметом спору є житловий будинок № 20 по вул. Партизанській в м. Новоград-Волинський Житомирської області загальною площею 84,5 кв.м, ? частка якого належить позивачу. Відповідно до технічного паспорту від 14.03.2014 року вартість спірного будинку разом з господарськими будівлями становить 196 989 грн.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України та розяснень, що містяться в постанові Пленуму ВСУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням дійсної вартості спірного майна. При цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості на момент предявлення позову, і суд не повинен визначати його вартість за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обовязок покладається на позивача. Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

На думку суду, з урахуванням існуючих ринкових цін, вартість спірного майна є істотно вищою і ціну позову слід визначати не з інвентаризаційної вартості будинку, яка становить 109 396 грн., а з вартості заміщення 196 989 грн. Очевидність заниження ціни позову не потребує окремого обґрунтування судом цієї обставини з посиланням на докази. Оцінка правильності визначення ціни позову здійснюється судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

З огляду на наведене суд, у відповідності до ч. 2 ст. 80 ЦПК України, визначає позивачу розмір судового збору в сумі 984 грн. 95 коп. ( ? вартості всього будинку 98 494,5 грн.), недоплачена сума судового збору в такому разі становитиме 741 грн. 35 коп.

Невірне визначення ціни позову, що призвело до недоплати судового збору, є недоліком позовної заяви, а тому до неї повинні застосовуватися вимоги, передбачені ст. 121 ЦПК.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для можливості усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 80, 119-121, 209 ЦПК України, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частини житлового будинку, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків терміном пять днів з дня отримання копії цієї ухвали та розяснити, що в іншому випадку його позовна заява може бути визнана неподаною і повернута йому.

Ухвала щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя О.О.Літвин