Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/21/15 Головуючий у 1-й інстанції: Троценко Т.А.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 липня 2014 року по справі за позовом Бердянської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про зобов'язання здійснити знесення, за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, знесення самовільно побудованої споруди,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2012 року Бердянська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про зобов'язання здійснити знесення, в обґрунтування якого зазначала, що в серпні 2011 року до виконавчого комітету Бердянської міської ради звернувся ОСОБА_6, який мешкає АДРЕСА_1, зі скаргою на сусідів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про порушення його прав шляхом самовільного будівництва останніми альтанки «З1».

Виїзним засіданням постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду звернень громадян, права яких порушуються співвласниками або сусідами шляхом самочинного будівництва від 26.09.2011 року встановлено, що на території зазначеного домоволодіння проводяться самовільні будівельні роботи з будівництва нової альтанки на місці дерев'яної альтанки, зазначеної в технічному паспорті як «З1». Вказаний об'єкт нерухомості у експлуатацію не введений, право власності на нього у забудовника не виникало.

Самовільні будівельні роботи порушують ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», ст.ст. 34-37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 27, 28 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Посилаючись на зазначені обставини, Бердянська міська рада на підставі ст. 376 ЦК України просила суд зобов'язати ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 здійснити за власний рахунок знесення самовільно збудованої альтанки «З1», розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

У вересні 2012 року ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, знесення самовільно побудованої споруди.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 зазначали, що їх права як співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 порушено будівництвом відповідачами альтанки «З1», розташування якої впритул до їх житлового будинку не дозволяє їм обслуговувати свою частину домоволодіння. Відповідачі не прислухаються до їх зауважень, вони випробували усі можливі засоби впливу на них.

Посилаючись на вищевикладені обставини, на підставі ст. 376 ЦК України просили суд знести самовільно збудовану цегельну будівлю, яка побудована на місці знесеної альтанки, позначеної в технічному паспорті як альтанка «З1», що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2012 року позовні вимоги Бердянської міської ради та позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 об'єднані в одне провадження (т. 1, а.с. 75)

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 липня 2014 року позови Бердянської міської ради та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 задоволені.

Зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 знести самовільно збудовану альтанку «З1», розташовану по АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 судовий збір 107,30 грн. та на користь Бердянської міської ради судовий збір 107,30 грн.

Не погоджуючись із рішення суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовів Бердянської міської ради та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положеннями п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Задовольняючи обидва позови, суд виходив із того, що права ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, як співвласників житлового будинку, безумовно порушені в результаті самочинного будівництва ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 будівлі «З1», тож вони підлягають захисту у спосіб заявлений позивачами, а саме, шляхом зобов'язання відповідачів знести альтанку «З1».

Проте, з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитись з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 є співвласниками кожний по 1/80 частини домоволодіння АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 42, 43, 44-50).

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 є співвласниками кожний по 1/42 частці у цьому ж домоволодінні, їх частки складають квартиру АДРЕСА_4 (т. 1, а.с. 122-127, 128, 129).

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 21.02.2008 року за ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 визнано в рівних частках право власності на самочинно збудоване нерухоме майно - житлово-господарчу прибудову та мансарду «Мс» над нею, альтанку «Т1» та частину сіней «В», що відноситься до квартири АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 51-52).

У листопаді 2009 року ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 вже зверталися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, 3 особа - Бердянська міська рада, про усунення порушень прав власника і користувача, спонукання до знесення самовільно збудованого нерухомого майна, спонукання не перешкоджати у користуванні двором загального користування.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 квітня 2011 року позов було задоволено частково. Усунуто порушення прав власників та користувачів квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 шляхом зобов'язання ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 знести самовільно збудовану альтанку «З1», яка розташована на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 14 червня 2011 року рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 квітня 2011 року по вказаній справі скасовано та ухвалено нове рішення наступного змісту: У задоволенні позову ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 про усунення порушень прав власника і користувача, спонуканню до знесення самовільно збудованого нерухомого майна, спонуканню не перешкоджати у користуванні двором загального користування відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 14 червня 2011 року були встановлені наступні обставини: альтанка «31» ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 не будувалася, вони отримали її у користування з часу отримання квартири. Ця альтанка збудована наприкінці 1960-х років, експертне дослідження вказує приблизну дату не менше 30 років. ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 отримали свою квартиру у 1995 році, альтанка вже існувала. Спір між ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 виник після того, як останні самовільно здійснили будівництво прибудов до будинку АДРЕСА_1, наблизившись будівлями до спірної альтанки. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно було визнано за ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 рішенням апеляційного суду Запорізької області від 21 лютого 2008 року.

Як вбачається з протоколу № 10/11 виїзного засідання постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду звернень громадян, права яких порушуються співвласниками або сусідами шляхом самочинного будівництва житлових будівель, господарчо-побутових споруд, інших об'єктів нерухомого майна від 26.09.2011 року на місці самовільної дерев'яної альтанки, зазначеної в технічному паспорті на домоволодіння АДРЕСА_1 як літ. «З1» ОСОБА_3 проводяться самовільні будівельні роботи з будівництва нової альтанки (т. 1, а.с. 53).

Як вбачається з висновку № 02-13 судової будівельно-технічної експертизи від 16.01.2013р., проведеної судовим експертом ОСОБА_10, будівельним нормам та правилам будівництво споруди, що розташована на місці дерев'яної альтанки (за літерою «31») за адресою: АДРЕСА_1 - відповідає.

При зверненні за виготовленням поновленого технічного паспорту до Комунального підприємства з технічної інвентаризації будівля альтанки (за літерою «З1»), яка значилася самовільною станом на 26.07.2007р. - вже не є самочинним будівництвом.

Не вирішене питання з устрою відливів на покрівлі мансардного поверху квартири АДРЕСА_1, яке повинно бути закінчене в першу чергу. На даний момент покрівля альтанки (за літерою «31») і перешкоджає її виконанню, тому необхідно спочатку виконати першочергові роботи на покрівлі мансардного поверху квартири АДРЕСА_1.

Питань стосовно можливості перебудування будівлі (за літерою «З1») таким чином, щоб вона не створювала перешкод в експлуатації приміщень, які належать до квартири АДРЕСА_1 - в цілому не існує, крім питання - з устрою відливів на покрівлі мансардного поверху квартири АДРЕСА_1.

Доступ для обслуговування та здійснення догляду за стінами та покрівлею квартири АДРЕСА_1 присутній.

Протипожежні розриви між житловими будинками та господарськими будівлями у межах однієї присадибної ділянки згідно вимог (додатка 3.1) ДБН 360-92** «Містобудування. Планування й забудови міських і селищних поселень» - не нормуються.

Проектна документація на будівлі, що відносяться до господарських споруд (окремо стосується альтанок) будівельними нормами та правилами не нормується; в цілому воно повинне бути технічно грамотне виконане, з додержання елементарних вимог до їх будівництвам (т. 1, а.с. 136-141).

Згідно висновку експерта Черкаського відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення повторної судової будівельно - технічної експертизи № 1122-БТ від 29.08.2013 року, будівельним нормам та правилам будівництво самовільно збудованої будівлі літньої кухні, зведеної на місці альтанки «З1», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, не відповідає.

Перебудувати будівлю літ. «З1» таким чином, щоб вона не створювала перешкод в експлуатації приміщень «в6», «в5», мансарди «Мс», кімнати 10-3 основного приміщення «В», які належать до квартири АДРЕСА_1 не можливо, а тому самовільно побудована будівля літньої кухні літ. «З1» підлягає знесенню (т. 1, а.с. 211-219, 220).

За висновком повторної судової будівельно - технічної експертизи, що виконана судовим експертом ТОВ «НЕКОС +» № 059/06-14 від 05.06.2014р. відповідно проведеного дослідження будівля «З1», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, не відповідає вимогам будівельних норм і правил в частині її місцерозташування відносно прибудови «в6». Будівля «З1» не порушує вимог санітарних та протипожежних норм та правил. Будівля «З1» не підпадає під норми та правила щодо їх конструктивних рішень.

Будівля «З1» не перешкоджає обслуговувати належні до АДРЕСА_1 будівлі «в5», «в6», мансарди «Мс».

На час виконання дослідження існує доступ до проведення обслуговуючих робіт будівлі «в5», «в6», мансарди «Мс».

Експерт вважає можливим перебудову літньої кухні «З1», яке приведе до усунень порушень вимог будівельних норм та правил (єдиним порушенням будівельних норм і правил (щодо будови «З1») являється близьке розташування літньої кухні «З1» до прибудови «в6», яке становить 0,54 м всупереч мінімально нормативного 1,0 м. Експертом розглянуто питання щодо можливості усунення зазначеного порушення. Експерт вважає технічно нескладним та можливим і пропонує на розгляд суду варіант перебудови літньої кухні «З1». Згідно запропонованого варіанту відстань від стін прибудови «в6» до стін будови «З1» буде становити 1,0 м., тобто зазначене порушення норми буде усунуто) (т. 2, а.с. 47-60, 61-62).

Крім того, відповідно до акту прийняття виконаних робіт від 14.01.2013р., виконавець - Запорізьке обласне спеціалізоване ремонтно - будівельне об'єднання ППР, замовник - ОСОБА_3, виконана вогнетривка обробка дерев'яних конструкцій даху літньої кухні за адресою: АДРЕСА_4 (т. 1, а.с. 181).

Як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді відповідачі погоджувалися на перебудову будівлі «З1» відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами.

Крім іншого, порядок користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння не визначався.

За правилами ч.ч. 1, 4, 7 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

У п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30 березня 2012 року № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" судам роз'яснено, що знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

В інших випадках суд за позовом відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування може на підставі частини сьомої статті 376 ЦК України зобов'язати забудовника здійснити перебудову житлового будинку, будівлі, споруди або іншого об'єкта нерухомості, який побудовано чи будується з істотними відхиленнями від проекту або з істотним порушенням основних будівельних норм і правил, у тому разі, коли таке будівництво суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб, коли порушення будівельних норм і правил є істотним, а також є технічна можливість виконати перебудову.

Якщо технічна можливість перебудови об'єкта нерухомості відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд, незалежно від поважності причин відмови, за позовом зазначених органів або особи, права чи інтереси якої порушено таким будівництвом, ухвалює рішення про знесення житлового будинку або іншого нерухомого майна.

За позовом громадянина рішення про знесення самочинного будівництва може бути ухвалено на підставі ст. 391 ЦК України в разі доведеності ним відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України факту створення йому перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном при неможливості усунення перешкод в інший спосіб.

Згідно зі ст. 15, ч. 2 ст. 16, ст.ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Способи захисту цивільних прав, у тому числі захисту права власності, визначені в ст. 16 ЦК України, перелік яких не є вичерпним.

Відповідно до положень норм ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Крім того, відповідно до п. 22 вищевказаної Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 30.03.2012 року, знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про знесення будівлі «З1», не врахував вищевказаних норм матеріального права, не прийняв до уваги, що перебудова будівлі «З1» можлива відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, відповідачі погоджуються на таку перебудову.

Зважаючи на викладене, за наслідками апеляційного розгляду справи судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, яка підлягає задоволенню зі скасуванням рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Бердянської міської ради та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з одночасним ухваленням нового рішення, яким у задоволенні обох позовів необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 липня 2014 року по цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

В задоволенні позову Бердянської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про зобов'язання здійснити знесення, та позову ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, знесення самовільно побудованої споруди, - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: