Справа №531/2132/14-ц Провадження №2/531/42/15
31 січня 2015 року м. Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Попова М.С.
за участю секретаря - Пустогородській А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка цивільну заочно цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Відповідач до суду не з*явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причина неявки не відома, тому суд, керуючись ч. 4 ст. 169 ЦПК України на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Раніше від ОСОБА_1 надійшла заява у якій заперечує проти позову та просить суд відмовити у його задоволенні застосувавши строк позовної давності .
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно із ст. ст. 11, 509 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Згідно ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
З матеріалів справи вбачається, що 04.04.2007 року відповідач звернулася до ЗАТ КБ «ПриватБанк» з заявою про отримання строкового кредиту у сумі 3960,00 грн. ( а.с.6) на строк з 04.04.2007 р. по 04.04.2009 р. включно. Відповідач зобов*язалася щомісячно у період з 15 по 20 число кожного місяця надавати банку щомісячний платіж у сумі 250,08 грн.
Також до матеріалів справи додано Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка») («Стандарт») ( а.с.7-10).
З свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ «ПриватБанк» Серії А01 №054809 ( а.с.14) вбачається, що датою зміни найменування юридичної особи з ЗАТ КБ «Приватбанк» є 17.07.2009 р.
Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Ст.261ЦК України перебіг позовної давності починається від дня,коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Пунктом 5. Умов договору передбачено відповідальність сторін за порушення зобов*язань, зокрема у п.п.5.5 визначено , що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту , відсотків за користування кредитом , винагороди, неустойки- пені, штрафів за Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років ( а.с.10).
Судом було встановлено, що у заяві про отримання кредиту визначено строк дії договору, а саме з 04.04.2007 р. по 04.04.2009 р.
Останній платіж відповідачем зроблено 11.06.2007 р., з цього часу до дня звернення до суду з даним позовом - 11 листопада 2014 року, банк зайняв пасивну позицію , не вчиняючи жодних дій для повернення боргу по кредитному договору.
Отже, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, застосувавши строк позовної давності, відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
При вирішенні даної справи судом було взято до уваги висновки, що містяться в постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року в справі №6-116цс13, які, відповідно до ст. 3607 ЦПК України, є обов'язковими для всіх судів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 257, 258, 261, 267 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 197,209, 212-215, 224-226, 3607 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити .
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Карлівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії тексту рішення. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя