У Х В А Л А

Іменем України

02 листопада 2015 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання рішень неправомірними та усунення порушень, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на дії державного виконавця відділу ДВС Селидівського МУЮ, яка мотивована тим, що на виконанні відділу ДВС перебуває виконавчий лист № 2/242/1204/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 124 000 грн. та на виконання вказаного документа державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. 11.12.2013 р. він звернувся до ВДВС Селидівського МУЮ із заявою про стягнення грошових коштів з його заробітної плати в рахунок погашення заборгованості. 31.03.2015 р. ВДВС Селидівського МУЮ було повторно прийнято постанову про арешт боржника та оголошення заборони його відчуження, якою, зокрема, було накладено арешт на ? частину будинку, розташованого за адресою: м.Селидове, вул.Зарічна, 44. У липні 2015 р. дізнався про проведення державним виконавцями Димитрівського МУЮ відрахувань з заробітної плати. На своє звернення отримав відповідь, що 28.04.2015 р. до ВДВС Димитрівського МУЮ надійшов виконавчий лист № 2/242/162/15, виданий Селидівським міським судом Донецької області 27.03.2015 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 33006,74 грн. 30.04.2015 р. ВДВС Димитрівського МУЮ відповідно до заяви стягувача було відкрито виконавче провадження за даним виконавчим листом. Разом із заявою про відкриття виконавчого провадження стягував також заявив вимогу про необхідність проведення відрахувань із заробітної плати боржника, у звязку з чим 15.05.2015 р. ВДВС Димитрівського МУЮ було прийнято постанову про звернення стягнення на доходи боржника та направлено відповідні документи за місцем роботи. Вважає, що дії ВДВС Селидівського МУЮ та ВДВС Димитрівського МУЮ Донецької області є протиправними, вчинені з порушенням чинного законодавства, а тому просив визнати протиправними дії ВДВС Селидівського МУЮ та ВДВС Димитрівського МУЮ щодо окремого здійснення виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1); зобовязати ВДВС Селидівського МУЮ та ВДВС Димитрівського МУЮ обєднати виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) у зведене в порядку, передбаченому чинним законодавством; визнати протиправними дії ВДВС Селидівського МУЮ та ВДВС Димитрівського МУЮ щодо одночасного зверення стягнення на майно та на заробітну плату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1); зобовязати ВДВС Селидівського МУЮ та ВДВС Димитрівського МУЮ припинити звернення стягнення на майно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1).

Скаржник в судове засідання не зявився, про день розгляду скарги повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути скаргу в його відсутності.

Представник скаржника ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, - в судове засідання не зявився, про день розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Представник відділу ДВС Селидівського МУЮ Донецької області ОСОБА_4 - в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності. Також, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що на виконанні у відділі ДВС Селидівського МУЮ перебуває виконавчий лист № 2/242/1204/13, виданий Селидівським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг у розмірі 124000,00 грн. 04.12.2013 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В рамках виконавчого провадження направлені запити до реєструючи органів з метою виявлення майнового стану боржника, згідно відповіді з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нерухомого майна боржник не має; згідно відповіді з МРЕВ, рухомого майна на праві власності не має; має один картковий рахунок, який арештований постановою державного виконавця, грошові кошти відсутні. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Представник відділу ДВС Димитрівського МУЮ Донецької області в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності. Також, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що згідно ч.1 ст.20 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. На виконання до ВДВС Димитрівського МУЮ 28.04.2015 р. від ОСОБА_2 надійшов виконавчий лист № 2/242/162/15 від 27.03.2015 р., виданий Селидівським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 33006,74 грн. Виконавчий лист надійшов разом із заявою стягувача про звернення стягнення на заробітну плату боржника, без перевірки майнового стану. 30.04.2015 р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.15.05.2015 р. винесена постанова про звернення стягнення на доходи боржника та направлена на виконання до підприємства бухгалтерії, де працює боржник. Згідно ч.2 ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Зацікавлена особа ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд скарги в його відсутності.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_2 ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності, - в судове засідання не зявилася, про день слухання справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд скарги в її відсутності. Також надала письмові заперечення, в яких зазначила, що скаргу подано з порушенням строку, встановленого процесуальним законом. Постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2/242/162/15 від 27.03.2015 р. про стягнення з ОСОБА_1 33006,74 грн. було винесено ВДВС Димитрівського МУЮ 30.04.2015 р. Копія постанови направлена сторонам 30.04.2015 р. Скаргу підписано ОСОБА_1 28.08.2015 р. Крім того, скарга є безпідставною, оскільки посилання заявника на постанову ВДВС Селидівського МУЮ від 31.03.2015 р. про арешт майна, як на підтвердження звернення стягнення на майно боржника є безпідставним, тому що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02.07.2015 р. дане рішення державного виконавця скасоване, майно звільнено з-під арешту. Отже, фактично виконання здійснюється лише ВДВС Димитрівського МУЮ з виконання судового рішення від 28.01.2015 р. Просила відмовити у задоволенні скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного.

Постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2/242/162/2015 від 27.03.2015 р. про стягнення з ОСОБА_1 33006,74 грн. було винесено ВДВС Димитрівського МУЮ 30.04.2015 р. Копію направлено сторонам 30.04.2015 р. за вих..№ 5106/04-70, № 5107/04-70.

Відповідно до ст. 383, 384 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та обовязки. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до статті 385 ЦПК України, скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у 10-денний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав і свобод.

У відповідності з приписами частини другої ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої ст. 11 Закону державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною другою ст. 25 Закону передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа, виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення, буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення (частина перша ст. 27 Закону).

Заходами примусового виконання рішень згідно ст. 32 Закону є: звернення стягнення на кошти та інше майно(майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають в інших осіб, або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Ці розяснення узгоджуються з практикою Європейського суду з прав людини щодо правової навантаженості статті 6 Конвенції. Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004року по справі «Шмалько проти України» зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом має розцінюватися як невідємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005року по справі «Чіжов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обовязком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1 статті 6 Конвенції.

Згідно ч.2, 5 ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Згідно ст.68 ЗУ «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не

перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати. За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та

інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

Таким чином, враховуючи, що скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки державні виконавця ВДВС Селидівського МУЮ та ВДВС Димитрівського МУЮ діяли в межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

Натомість скаржником порушені строки для звернення до суду з приводу оскарження дій державних виконавців і не ставиться питання про поновлення цих строків. Так, постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2/242/162/2015 від 27.03.2015 р. про стягнення з ОСОБА_1 33006,74 грн. було винесено ВДВС Димитрівського МУЮ 30.04.2015 р., копію направлено сторонам 30.04.2015 р., натомість скаржник звернувся зі скаргою 31.08.2015 р.; не зазначено, які саме права боржника порушено під час виконання судового рішення, не наведено жодного доводу з метою доведення порушення будь-якого права. Так, відрахування із заробітної плати здійснюється ВДВС Димитрівського МУЮ з виконання судового рішення від 28.01.2015 р. Інших виконавчих листів ні у ВДВС Селидівського МУЮ Донецької області, ні у ВДВС Димитрівського МУЮ Донецької області не перебуває. Звернення стягнення на заробітну плату передбачено чинним законодавством і будь-яким чином не порушує права скаржника.

Керуючись ст. 210 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання рішень неправомірними та усунення порушень відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя