Справа № 515/2969/14-ц
Провадження № 2/515/99/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сивоконь Т.І.

при секретарі Коваленко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари справу за позовом ОСОБА_1 до Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, в порядку спадкування, посилаючись на наступні обставини.

09 квітня 2014 року мати позивачки, ОСОБА_2, вчинила заповіт на її ім'я в Глибоківській сілській раді, яким заповіла позивачці державний акт на право приватної власності на землю серії РІ №450088, виданий Глибоківськоб сільською радою 23.10.2001 року та свідоцтво про право власності на майновий пай серії ОД-ХХІУ №312 видане Глибоківською сільською радою 20.10.2001 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року мати позивачки ОСОБА_2 померла у с.Глибоке Татарбунарського району Одеської області померла. Після її смерті залишилась земельна ділянка площею 3,64 га, що розташована на території Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області та майновий пай, вартість якого незначна і позивачка не бажає приймати його у спадок.

Позивачка звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в зв'язку з тим, що заповіт не відповідає вимогам ст.1247 Цивільного кодексу України, а саме у вказаному заповіті зазначено, що заповідається Державний акт на право власності на землю, а не сама земельна ділянка. Ту обставину, що мати заповіла позивачці земельнуц ділянку, а не державний акт, як вказано помилково в заповіті, позивачка підтверджує документально, а тому при таких обставинах вона змушена звернутись до суду з даною позовною заявою.

Представник позивачки до судового засідання надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області до судового засідання надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.5) вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Із копії заповіту від 09 квітня 2014 року (а.с.4) вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті заповіла ОСОБА_1 державний акт на право приватної власності на землю та свідоцтво про право власності на майновий пай.

З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №450088, вбачається, що земельна ділянка площею 3,64 га, розташована на території Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, дійсно належала на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с.6).

Згідно довідки від 09.12.2014 року №К-278/2014(а.с.12) вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 3,64 га, яка належала гр.ОСОБА_2, з урахуванням коефицієнтів індексації, станом на 01.01.2014 року становить - 91404,37 грн.

Згідно листа нотаріуса №12/4/02-31 від 12.12.2014 р.(а.с.13) ОСОБА_1 відмовлено у прийомі заяви про прийняття спадщини з причини невідповідності заповіту вимогам ст.1247 Цивільного кодексу України, а саме у вказаному заповіті зазначено, що заповідається Державний акт на право власності на землю, а не сама земельна ділянка, свідоцтво про право власності на майновий пай, замість самого майнового паю.

Відповідно до інформаційної довідки (а.с.18) зі спадкового реєстру, виданої приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу щодо наявності спадкової справи після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, за вказаними параметрами така інформація у Спадковому реєстрі відсутня.

В силу ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що земельна ділянка площею 3,64 га, яка розташована на території Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, дійсно належала за життя ОСОБА_2, позивачка є єдиним спадкоємцем зазначеного спадкового майна по заповіту. А зазначені недоліки заповіту є лише опискою посадової особи, яка його посвідчувала, тому дійсно не могли залежати від волі спадкодавиці.

За таких обставин, суд вважає, що за ОСОБА_1 повинно бути визнано право власності на земельну ділянку площею 3,64 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №450088, яка розташована на території Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що залишилась після смерті ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.58-60,130,174, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1233 ,1235 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 3,64 гектара, яка розташована на території Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії Р1

№450088, виданого Глибоківською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 23 жовтня 2001 року, яка залишилась після смерті її матері ОСОБА_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сивоконь