Справа № 185/9570/14-ц
Провадження № 2/185/113/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря Муржиєвої І.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення подвійної суми завдатку,

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2014 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення подвійної суми завдатку, посилаючись на те, що у березні 2010 року він домовився з відповідачем про купівлю жилого будинку за адресою АДРЕСА_1. На той час земельна ділянка, на якій розташований будинок, не була приватизована, тому договір купівлі-продажу будинку було неможливо укласти. Згідно домовленості будинок мав бути проданий за 5000 доларів США, у якості завдатку відповідач отримав 600 доларів США, що складає 4800 грн, про що написав розписку. У квітні 2012 року відповідач дозволив позивачу заселитися до будинку і робити ремонт. Позивачем були здійснені ремонтні роботи у будинку на суму 4310 грн. У січні 2013 року відповідач став виселяти позивача з будинку, тому позивач просить стягнути з відповідача подвійну суму завдатку - 9600 грн, витрати на ремонт будинку - 4310 грн та судові витрати.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що вони з відповідачем уклали договір на проживання у будинку з подальшим укладенням договору купівлі-продажу. Відповідач свої зобов'язання не виконав, у січні 2013 року вигнав його з будинку до закінчення строку договору, намагався продати будинок іншій особі. Коли він давав завдаток вони домовилися усно з відповідачем про те, що він зробить у будинку ремонт, відповідач проти цього не заперечував.

У письмовому запереченні відповідач посилався на те, що він дійсно 26 березня 2010 року уклав з ОСОБА_1 договір завдатку та до 13 березня 2011 року отримав від нього завдаток різними частками у загальній сумі 600 доларів США. Згідно зазначеного договору він повинен був до 01 квітня 2013 року підготувати документи для продажу будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, і вчасно виконав своє зобов'язання, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 10 грудня 2012 року та державним актом на право власності на земельну ділянку. До 09 вересня 2013 року ОСОБА_1 був зареєстрований в будинку і мав право там проживати. Він як власник будинку не надавав ОСОБА_1 згоди на проведення ремонту і не укладав договору підряду на виконання будівельних робіт. Позивач майже три роки прожив у будинку безкоштовно, після чого відмовився купувати будинок і став вимагати гроші за ремонт. Тому завдаток залишається у кредитора як передбачено ч.1 ст.571 ЦК України, оскільки порушення сталося з вини боржника.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 пояснив, що дійсно він домовлявся з позивачем про те, що позивач буде проживати в його будинку і протягом трьох років частинами сплатить його вартість. Він отримав від позивача гроші за будинок в загальній сумі 600 доларів США, після чого позивач перестав сплачувати гроші. Позивач проживав у будинку безкоштовно, він пропонував сплачувати квартплату у розмірі 200 грн, але позивач відмовився. Ніякої домовленості щодо ремонту у будинку між ними не було. На прохання позивача він зареєстрував його в будинку для того, щоб позивач мав змогу отримати кредит у банку. Після отримання державного акту на землю він одразу повідомив про це позивача і запропонував укласти договір купівлі-продажу, позивач просив зачекати, пояснював, що не має грошей, у видачі кредиту йому було відмовлено. У січні 2013 року позивач остаточно відмовився купувати будинок і став вимагати гроші за ремонт. Він був змушений зламати замок на вхідній двері до будинку, оскільки позивач не віддавав ключі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

26 березня 2010 року ОСОБА_3 була написана розписка, за змістом якої відповідач зобов'язався продати будинок в с.Богданівка Павлоградського району (без зазначення адреси) у термін до 01 квітня 2013 року ОСОБА_1 та надав дозвіл ОСОБА_1 на проживання у цьому будинку та ведення господарства. Станом на 13 березня 2011 року відповідач отримав від ОСОБА_1 600 доларів США (а.с.10).

Відповідач згідно письмового заперечення визнає той факт, що він 26 березня 2010 року уклав з ОСОБА_1 договір завдатку та до 13 березня 2011 року отримав від нього завдаток різними частками у загальній сумі 600 доларів США.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що у березні 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали між собою угоду про те, що ОСОБА_1 до 01 квітня 2013 року купить у ОСОБА_3 будинок. ОСОБА_1 дав ОСОБА_3 завдаток у сумі 2000 грн, після чого зробив ще кілька виплат. ОСОБА_3 написав розписку, у якій зазначив умови укладеної угоди, він розписався на цій розписці в якості свідка. У січні 2013 року він разом зі ОСОБА_3 приїхав до ОСОБА_1, ОСОБА_3 сказав, що документи для продажу будинку готові і спитав, чи має ОСОБА_1 намір купувати будинок. ОСОБА_1 заявив, що у нього немає грошей і будинок купувати він не буде.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він був присутнім при тому як ОСОБА_1 давав завдаток ОСОБА_3 в сумі 2000 грн і вони домовлялись про покупку будинку. ОСОБА_3 написав про це розписку. Гроші передавалися у гривнях. Будинок був без ремонту, але придатний для проживання. ОСОБА_1 і ОСОБА_3 домовилися про те, що ОСОБА_1 буде проживати в будинку. Стосовно ремонту та оплати за проживання домовленості не було.

За змістом ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно із ч. 3 ст. 640 ЦК України, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст. 220 ЦК України, в разі недодержання сторонами вимоги про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Оскільки договір купівлі-продажу будинку в установленому законом порядку між сторонами укладено не було, то передані позивачем відповідачу грошові кошти є авансом.

На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, тому авансовий платіж підлягає поверненню у тому розмірі, в якому надавався.

Загальна сума отриманого відповідачем авансового платежу складає 600 доларів США. Як пояснили сторони у судовому засіданні гроші передавалися частково у гривнях, частково у доларах, після чого загальна сума була переведена ОСОБА_3 у долари.

Зі змісту розписки ОСОБА_3 видно, що він отримував суми від ОСОБА_1 частками: 2000 грн, 300 грн, 100 доларів, 100 доларів.

Загалом ОСОБА_3 отримав 2300 грн і 200 доларів.

Згідно офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого Національним банком України на день розгляду справи 100 доларів США еквівалентно 1577,1240 грн.

200 доларів США еквівалентно 3154 грн 24 коп.

Загальна сума авансового платежу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 5454 грн 24 коп.

На підтвердження позовних вимог про стягнення коштів, витрачених на ремонт будинку, позивачем надані копії чеків на придбання будівельних матеріалів (а.с.8-9), але докази того що у будинку фактично був зроблений ремонт за згодою власника у матеріалах справи відсутні. Тому у цій частині позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору при подачі позовної заяви підтверджуються квитанціями (а.с.1-3) і підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 243 грн 60 коп.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 212, 214 ЦПК України, суд.

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аванс у сумі 5454 (п'ять тисяч чотириста п'ятдесят чотири) грн 24 коп, судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) грн 60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: У. М. Болдирєва