Справа № 505/3224/15-ц
Провадження № 2/505/1548/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2015 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

повна назва суду

в складі: головуючого - судді Драгомерецької К. П при секретарі Марченко Н. Б. та адвоката (ів) представника громадськості розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Котовськ Одеської області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до

ЧАПАЄВСЬКОЇ ОСОБА_2

КОТОВСЬКОГО РАЙОНУ

про визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що 15.05.2010 року помер його дядько ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №418814 від 05 травня 2010 року.

Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з:

-земельної частки (пай) розміром 4,86 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Чапаєвської сільської ради, Котовського району Одеської області та належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0308378, що зареєстрований 24.09.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №181.

Він являється спадкоємцем за правом представлення. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом з обов'язковою часткою немає.

Він не може оформити спадщину у нотаріуса, оскільки втрачено оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №0308378, тому просив суд встановити факт прийняття спадщини після смерті дядька, визнати за ними право власності на земельну частку (пай) розміром 4,86 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Чапаєвської сільської ради, Котовського району Одеської області.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача -Чапаєвської сільська рада у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечував проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, врахувавши думку відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є спадкоємцем земельної ділянки, розташованої в межах Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області, розміром 4,86 в умовних кадастрових гектара, ОСОБА_3, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 та 15.05.2010 року - помер (свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 418814 від 05 червня 2015 року - а.с. 7). Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 4,86 в умовних кадастрових гектар, яка належала на праві власності останньому (сертифікат на земельну частку (пай) серії ОД № 0308378, зареєстрований 24.09.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №181 - а.с. 8) .

Відповідно до п. 4.15 Розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року "Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріальної контори правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві".

На підставі вищевикладеного, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку розміром 4,86 в умовних кадастрових гектар, що розташована на території Чапаєвської сільської ради, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД № 0308378 належала ОСОБА_4, який помер 15.05.2010, неможлива.

У Конституції України, Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст. 14).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців), до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ Про державний земельний кадастр земельні ділянки, право власності ( користування ) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. В ст.331 ЦК України зазначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню

За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову не встановлено.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Чапаєвської сільської ради Котовського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого 15.05.2010 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право приватної власності на спадкове майно після померлого ОСОБА_3, який помер 15.05.2010 року, а саме: земельну частку (пай) розміром 4,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "МИР" с. Чапаєво Котовського р-ну Одеської області та належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0308378.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.П. Драгомерецька