У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

21 січня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Парінової І.К., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну» про стягнення боргу та зобов'язання виконати мирову угоду, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну» про стягнення боргу та зобов'язання виконати мирову угоду, обґрунтовуючи вимоги тим, що він є спадкоємцем майнових прав, що належали ОСОБА_5 на підставі угоди № 8 про уступку права вимоги від 06 травня 2008 року, укладеної між нею та АКБ «Прем'єрбанк», а саме: майнового права вимоги до ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» зі сплати заборгованості в сумі 3 806 645,28 грн. відповідно до умов мирової угоди від 08 грудня 2005 року, укладеної між кредиторами ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» та ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну», затвердженої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2006 року у справі №Б15/197/01. За умовами зазначеної мирової угоди ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» зобов'язався виплачувати первісному кредитору АКБ «Прем'єрбанк», починаючи з 10 січня 2013 року (день набрання чинності зазначеної угоди) щорічно рівними частками відповідні суми боргу. Вказуючи, що він, як спадкоємець за заповітом нового кредитора відповідача - ОСОБА_5, набув у встановленому законом порядку право вимоги до ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» щодо погашення на протязі 2013-2022 років суми в розмірі 3 806 645,28 грн, позивач просив стягнути з ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» на свою користь 402 786,57 грн. боргу (сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції за період з січня 2013 року по лютий 2014 року - 389 113,95 грн. та 3% річних від простроченої суми заборгованості за 437 днів в розмірі 13 672,62 грн.), строк сплати якого настав за мировою угодою від 08 грудня 2005 року по справі № Б15/197/01, затвердженою ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2006 року по справі № Б15/197/01 та зобов'язати відповідача виконати у відношенні нього, як спадкоємця нового кредитора, умови зазначеної мирової угоди.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов'язано ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» виконати у відношенні ОСОБА_4, як спадкоємця кредитора, умови мирової угоди від 08.12.2005 року, затвердженої ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2006 року. Стягнуто з ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» на користь ОСОБА_4 заборгованість за 2013 рік за умовами мирової угоди від 08.12.2005 року, затвердженої ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2006 року, в сумі 380 664 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну» просить скасувати ухвалені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження судами і при їх дослідженні та встановленні судами дотримані норми процесуального та матеріального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди виходили з того, що згідно з п. 1.2. угоди № 8 про уступку права вимоги від 06 травня 2008 року, укладеною між АКБ «Прем'єрбанк» та спадкодавцем ОСОБА_5, остання, як новий кредитор, одержала право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми, відповідно до умов мирової угоди від 08 грудня 2005 року, затвердженої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2006 року у справі Б15/197/01 у розмірі 3 806 645,28 грн.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну» відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун І.К. Парінова С.П. Штелик