АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Гаращенка Д.Р.

- Борисової О.В.

при секретарі - Пилипчук В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 26 серпня 2015 року ОСОБА_3, генеральному директору Спільного Українсько-Французького підприємства з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3, директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні клопотань про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, відповідач ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 серпня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення клопотання ОСОБА_3, генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» ОСОБА_3, директора Спільного Українсько-Французького підприємства з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала Печерського районного суду міста Києва від 26 серпня 2015 року є необґрунтованою та постановлена з порушенням норм процесуального права. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд 1-ї інстанції не врахував, що все рухоме та нерухоме майно, на яке накладено арешт, є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та його дружини ОСОБА_4, а тому заходи забезпечення позову застосовані судом 1-ї інстанції по даній цивільній справі порушують конституційні принципи права власності. Також, необґрунтовано судом 1-ї інстанції відмовлено в задоволенні клопотань генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» ОСОБА_3, директора Спільного Українсько-Французького підприємства з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, оскільки положеннями ст.154 ЦПК України імперативно встановлено, що заходи забезпечення позову скасовуються у разі закриття провадження у справі. Постановою Верховного суду України від 01.07.2015 року провадження у справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька Основа», Спільного Українсько-Французького підприємства з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості закрито, а тому є всі правові підстави для скасування заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» Семенець Іван Іванович проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив ухвалу суду 1-ї інстанції залишити без змін.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки він самостійно не може захищати свої права та обов'язки в судовому засіданні, а його представник ОСОБА_6 не може прийняти участь у судовому засіданні у зв'язку з зайнятістю в іншій судовій справі. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження даних доводів до заяви не надав, а тому колегія суддів вважає за можливе розгляди справу за відсутності ОСОБА_3 та його представника.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 20.08.2014 року Публічне акціонерне товариство «Неос Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька Основа», Спільного Українсько-Французького підприємства з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10 вересня 2014 року заяву представника Публічного акціонерного товариства «Неос Банк» про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_3, Товариству з обмеженою відповідальністю «Основа», Товариству з обмеженою відповідальністю «Галицька Основа», Спільному Українсько-Французькому підприємству з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю в межах суми позовних вимог 62 720 976,24 грн., в тому числі: на квартиру, загальною площею 68,4 м2, розташовану за адресою:АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3; житловий будинок, загальною площею 1929 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3; комплекс, розташований за адресою: 82435, Львівська обл., Стрийський район, с.Грабовець, вулиця Поповича, 52а, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Галицька Основа»; комплекс, розташований за адресою: 82435, Львівська обл., Стрийський район, с.Грабовець, вулиця Поповича, 52г, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Галицька Основа»; комплекс, розташований за адресою: 82435, Львівська обл., Стрийський район, с.Грабовець, вулиця Поповича, 52д, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Галицька Основа»; комплекс, розташований за адресою: 07400, Київська обл., м.Бровари, вулиця Будьоного, 14а, що належить Спільному Українсько-Французькому підприємству з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю.

Заборонено ОСОБА_3, Товариству з обмеженою відповідальністю «Основа», Товариству з обмеженою відповідальністю «Галицька Основа», Спільному Українсько-Французькому підприємству з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю вчиняти будь-які дії (в тому числі) щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку та будь-якого іншого обтяження рухомого та нерухомого майна, що належить на праві власності вищезазначеним особам до розгляду справи по суті.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.11.2014 року апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька Основа», Спільного Українсько-Французькому підприємству з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю відхилено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 10 вересня 2014 року в частині накладення арешту на квартиру, загальною площею 68,4 м2, розташовану за адресою:АДРЕСА_1, та житловий будинок, загальною площею 1929 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_2, що належать ОСОБА_3 і заборони їх відчуження скасовано та відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову в даній частині.

В іншій частині ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 10 вересня 2014 року залишено без змін.

З матеріалів справи також вбачається, що ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 25 вересня 2014 р. цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Неос Банк» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька Основа», Спільного Українсько-Французького підприємства з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» про стягнення заборгованості передано на розгляд до Печерського районного суду міста Києва.

Правонаступником Публічного акціонерного товариства «Неос Банк» є Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк».

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 03 грудня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька Основа», Спільного Українсько-Французького підприємства з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька Основа», Спільного Українсько-Французького підприємства з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 4 797 635,14 доларів США, що станом на 18 серпня 214 року складає 62 720 976,24 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька Основа», Спільного Українсько-Французького підприємства з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» по 913,50 грн. судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26.02.2015 року, залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 29.04.2015 року, рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 грудня 2014 року залишеною без змін.

Постановою Верховного суду України від 01.07.2015 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 грудня 2014 року, ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26.02.2015 року, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 29.09.2015 року скасовано.

Провадження у справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька Основа», Спільного Українсько-Французького підприємства з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості закрито.

В частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості справу передано на новий розгляд до суду 1-ї інстанції.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 17 липня 2015 року цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості справу прийнято до провадження.

14.08.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з заявою про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10 вересня 2014 року щодо всього рухомого й нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_3.

14.08.2015 року, 14.08.2015 року генеральний директор Спільного Українсько-Французького підприємства з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3, директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» ОСОБА_3 також звернулися до суду з заявами про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10 вересня 2014 року.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 26 серпня 2015 року ОСОБА_3, генеральному директору Спільного Українсько-Французького підприємства з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3, директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні клопотань про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Постановляючи дану ухвалу, суд 1-ї інстанції виходив з того, що правових підстав для скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10 вересня 2014 року, немає.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на майно ОСОБА_3 зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження обставин справи та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову, при цьому суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Крім того, ч.3 ст.152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За приписами ст.154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд 1-ї інстанції правильно встановив, що ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову до розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по суті позовних вимог.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд 1-ї інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 в скасуванні заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10 вересня 2014 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що, відмовляючи у скасуванні арешту з майна ОСОБА_3, суд не врахував доводи його заяви про те, що все рухоме та нерухоме майно, на яке накладено арешт, є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та його дружини ОСОБА_4, а тому застосовані судом заходи забезпечення позову по даній цивільній справі порушують конституційні принципи права власності, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки арешт майна - це накладання тимчасової заборони на право розпоряджатися майном шляхом його відчуження. Накладення арешту на майно не є перешкодою його власнику в володінні та користуванні ним, а також не є перешкодою в поділі цього майна між подружжям, якщо воно є спільною сумісною власністю подружжя.

У разі ж звернення стягнення на майно боржника, яке є спільною сумісною власністю подружжя, державний виконавець зобов'язаний звернутись до суду з поданням про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності подружжя і виділ її в натурі, а у разі задоволення позову про поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, одне з подружжя наділено правом на звернення до суду з позовом про виключення майна з акту опису.

Колегія суддів не надає правової оцінки доводам апеляційної скарги ОСОБА_3 про необґрунтованість ухвали Печерського районного суду міста Києва від 26 серпня 2015 року в частині відмови генеральному директору Спільного Українсько-Французького підприємства з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3, директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» ОСОБА_3 в задоволенні клопотань про скасування заходів забезпечення позову, оскільки, в силу вимог ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі перевіряти законність судових рішень відносно осіб, які не подали апеляційної скарги. В силу вимог змагальності та диспозитивності процесу, учасники цивільного процесу самі визначають свою процесуальну поведінку: оскаржити рішення чи ні.

Надана ОСОБА_3 апеляційна скарга, підписана ним, як фізичною особою, а не посадовою особою Спільного Українсько-Французького підприємства з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю та Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа», дані товариства апеляційні скарги не подавали, а тому суд апеляційної інстанції не вправі перевіряти законність ухвали Печерського районного суду міста Києва від 26 серпня 2015 року в частині відмови генеральному директору Спільного Українсько-Французького підприємства з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3, директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» ОСОБА_3 в задоволенні клопотань про скасування заходів забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 серпня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: