АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Великохацька В.В.
№ 22-ц/796/7515/2015 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Крижанівської Г.В.,

при секретарі Шпируку О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року задоволено частково позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 15 грудня 2006 року №K2H0RX04280294, що складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 1226,12 грн., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 15660,42 грн., заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом у сумі 286,08 грн., пені за прострочення позичальником термінів виконання зобов'язань за договором у сумі 1226,12 грн., штрафу за неналежне виконання зобов'язань за договором у сумі 3101,30 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у сумі 215,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням положень норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта суд першої інстанції безпідставно відхилив його заяву про застосування позовної давності та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк». Крім того, зазначає, що він не був реально ознайомлений з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, якими передбачено збільшення позовної давності.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

В судове засідання представник ПАТ «ПриватБанк» не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення представника ПАТ «ПриватБанк», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 грудня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» (банк) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено кредитний договір №K2H0RX04280294. Відповідно до умов договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 1792,12 грн. на строк 12 місяців по 15 грудня 2007 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 2,0 % на місяць, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 23,84 грн. одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 162,92 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (СТАНДАРТ) строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «6» по «10» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 193,59 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами.

Згідно п. 4.2 Умов, при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користуванням кредитом в розмірі 10.83 % в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.

Пунктом 5.1. Умов передбачено, що у випадку погашення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою п. 3.2.2., 3.2.3. даних умов, банк має право нараховувати. а позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочення платежу.

Згідно з п. 5.3. Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Згідно з п. 5.4. Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. п. 5.1., 5.2., 5.3. цих Умов, здійснюється протягом 3 років з дня коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане позичальником.

Згідно з п. 5.5. Умов термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків, штрафів за договором сторони встановили тривалістю 5 років.

Посилаючись на те, що позичальник не виконує зобов'язання за кредитним договором, ПАТ КБ «ПриватБанк» порушило перед судом питання про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 15 грудня 2006 року, яка відповідно до наданих суду розрахунків станом на 19 вересня 2014 року становить 55 127,34 грн., з яких: 1226,12 грн. - заборгованість за кредитом; 15660,42 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 286,08 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 34853,42 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2601,30 грн. - штраф (процентна складова).

Суд першої інстанції позов задовольнив частково, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 15 грудня 2006 року №K2H0RX04280294, що складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 1226,12 грн., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 15660,42 грн., заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом у сумі 286,08 грн., пені за прострочення позичальником термінів виконання зобов'язань за договором в сумі 1226,12 грн., штрафу за неналежне виконання зобов'язань за договором у сумі 3101,30 грн.

При цьому, суд відхилив заяву ОСОБА_1 про застосування позовної давності, посилаючись на переривання її перебігу на підставі ч. 1 ст. 264 ЦК України.

Повністю з висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не перевірив розрахунків заборгованості, які були надані позивачем в обґрунтування заявлених вимог.

Як вбачається з вказаних розрахунків, пеня за прострочення виконання зобов'язань по поверненню кредиту та сплати відсотків за користування кредитом була обрахована банком за період з 15 грудня 2006 року по 19 вересня 2014 року (а. с. 3).

Разом з тим, відповідно до положень п. 5.4. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. п. 5.1., 5.2., 5.3. цих умов здійснюється протягом трьох років з дня коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане позичальником.

За умовами укладеного між сторонами кредитного договору №K2H0RX04280294 від 15 грудня 2006 року кредит надано позичальнику строком на 12 місяців. Враховуючи положення п. 5.4. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, нарахування ПАТ КБ «ПриватБанк» неустойки після 15 грудня 2010 року є незаконним.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Частиною 1 ст. 259 ЦК України визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Згідно з п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторони дійшли згоди щодо збільшення строку позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором до 5 років.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку

Згідно умов кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язався повністю повернути кредит до 15 грудня 2007 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 травня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою, в якій визнав наявну на той час заборгованість в сумі 30841,27 грн. та просив переглянути її розмір після погашення ним заборгованості в сумі 6721,35 грн. протягом 24 місяців (а. с. 49). 27 червня 2012 року та 30 липня 2012 року ОСОБА_1 вніс в рахунок погашення заборгованості 281,00 грн. та 285,00 грн. відповідно (а. с. 50).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для переривання перебігу позовної давності по вимогам ПАТ КБ «ПриватБанк».

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що він не був ознайомлений з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, оскільки вони спростовуються матеріалами справи. Підписанням заяви про визнання заборгованості, ініціювання її перегляду та зобов'язання погасити ОСОБА_1 підтвердив факт ознайомлення з Умовами надання споживчого кредиту, які були надані йому у письмовій формі та згоду з ними.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду, що переривання перебігу позовної давності мало місце щодо всіх вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та обрахування строку позовної давності має бути з 15 грудня 2007 року - терміну повернення кредиту в повному обсязі.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

За умовами укладеного кредитного договору №K2H0RX04280294 від 15 грудня 2006 року ОСОБА_1 зобов'язався погашати заборгованість за кредитним договором, в тому числі заборгованість за кредитом, відсотками, винагородою та комісією, шляхом сплати ним щомісячних платежів з «6» по «10» число кожного місяця в сумі 193,59 грн. Також згідно з п. 5.3. Умов ОСОБА_1 зобов'язався сплатити штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів.

Із заявою про визнання заборгованості ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» 28 травня 2012 року.

Відтак, переривання перебігу позовної давності не поширюється на вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо виконання зобов'язань, строк яких настав до 28 травня 2007 року.

З урахуванням положень п.п.5.4., 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, ч. 1 ст. 259, ч. 1 ст. 264, 267 ЦК України, заборгованість відповідача за кредитним договором №K2H0RX04280294 від 15 грудня 2006 року за період з 28 травня 2007 року по 19 вересня 2014 року становить: 1086,83 грн. - заборгованість за кредитом, 15 362,52 грн. - заборгованість за процентами, 143,04 грн. - комісія та 3782,17 грн. - пеня за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором. Враховуючи, що розмір пені перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту, колегія суддів на підставі положень ст. 551 ЦК України вважає за необхідне зменшити її розмір до 1086,83 грн.

Відтак, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 15 грудня 2006 року №K2H0RX04280294 в розмірі 17 679,2 грн., з яких: 1086,83 грн. - заборгованість за кредитом, 15 362,52 грн. - заборгованість за процентами, 143,04 грн. - комісія та 1086,83 грн. - пеня за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором

Враховуючи викладене, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 176,79 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 15 грудня 2006 року №K2H0RX04280294 за період з 28 травня 2007 року по 19 вересня 2014 року в розмірі 17 679,2 грн., з яких: 1086,83 грн. - заборгованість за кредитом, 15 362,52 грн. - заборгованість за процентами, 143,04 грн. - комісія та 1086,83 грн. - пеня за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором

В іншій частині позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 176,79 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді