Справа № 591/3948/15-ц
Провадження № 2/591/1566/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2015 року м.Суми
Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Мальованої-Когер В.В.
при секретарі Чмуневич М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості , -
Позивач свої вимоги мотивує тим, що 25.12.2014 року він надав відповідачу, ОСОБА_2 11 900 грн.00 коп. та 600 доларів США . Відповідно до розписки відповідач зобовязався повернути кошти до 11.01.2015 року . 09.03.2015 року позивачем було додатково надано 6 100 грн.00 коп. Відповідно до розписки відповідач зобовязався повернути кошти до 11.03.2015 року .
Однак станом на 03.06.2015 року відповідачем борг не сплачено, у звязку з цим, просить суд стягнути з відповідача суму боргу за розпискою 30 750 грн. 93 коп., 16 600 грн. 00 коп. неустойки та 2302 грн.04 коп. інфляційних збитків.
Позивач та його представник в судове засідання не зявились, представник позивача надав в судове засідання заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.
В судове засідання відповідач не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що Правовідносини, що склалися між сторонами у зв'язку з передачею грошей відповідають умовам договору позики.
25.12.2014 року ОСОБА_1 надав відповідачу, ОСОБА_2- 11 900 грн.00 коп. та 600 доларів США /відповідно до офіційного курсу НБУ складає 12 650 грн.93 коп./ , що підтверджується копією розписки від 04.01.2015 року на а.с.8 . Відповідно до розписки відповідач зобовязався повернути кошти до 11.01.2015 року . 09.03.2015 року позивачем було додатково надано 6 100 грн.00 коп. відповідачу ОСОБА_2 , відповідно до розписки відповідач зобовязався повернути кошти до 11.03.2015 року (а.с. 9).
Розписка - це документ, який підтверджує передачу й одержання грошей, матеріальних цінностей, документів тощо від установи чи приватної особи.
Як вбачається з розписок від 04.01.2015 року та від 09.03.2015 року ОСОБА_2 засвідчив отримання вказаної грошової суми від ОСОБА_1
Положеннями ст. 207 ЦК України передбачено що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Нормою ч.1 ст. 1049 ЦК України покладено на позичальника обовязок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У розписках складених відповідачем ОСОБА_2 передачений строк повернення одержаної позики.
У цей термін позичальник отримані в позику грошові кошти не повернув, ухилившись від зобовязань, взятих на себе за договором позики.
Згідно копії листа , що міститься в матеріалах цивільної справи на а.с.10 ОСОБА_2 був письмово повідомлений про досудове врегулювання спору та добровільного повернення суми позики.
Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.
Згідно до умов розписок від 04.01.2015 року та від 09.03.2015 року передбачено строки повернення суми позики. А саме розпискою від 04.01.2015 року передбачено строк повернення 11.01.2015 року тому інфляційні збитки у період з січня по квітень 2015 року включно становлять виходячи із розрахунку 1,031*1,053*1,108*1,140*6200-6200=2302,04 грн.
Розпискою від 09.03.2015 року визначена сума неустойки за день прострочення виконання зобовязання та за 83 дні прострочення виконання зобовязання складає 16 600 грн.00 коп., що визначено самим договором /а.с.6/.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати.
Як вбачається з квитанції № 0.0.392739121.1 від 02.06.2015 року (а.с. 2), позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у загальній сумі 496 грн. 53 коп., а тому судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, окрім цього згідно квитанції позивачем було сплачено 30 грн.84 коп. за виклик відповідача у судове засідання телеграмою /а.с.44/.
З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.15, 16, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, та, керуючись ст.ст. 4,10,11,60,57, 88,209, 212-215 , 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Відповідач протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може подати до Зарічного районного суду м. Суми заяву про його перегляд.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду особами, які брали участь у розгляді справи, може бути подана до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому ст. 294 ЦПК України.

Суддя В.В.Мальована-Когер