АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Справа № 679/1658/14-ц
Провадження № 22-ц/792/270/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Фанди В.П., Купельського А.В.,

при секретарі - Дорощук О.М.

за участю: представника апелянта - Тесляра О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поруки,

встановила:

В серпні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, просила визнати недійсним договір поруки №014/ZB02J7/3/002/2 від 20.08.2012 року.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що в липні 2014 року вона дізналася про існування договору поруки №014/ZB02J7/3/002/2 від 20.08.2012 року, який був укладений від її імені з ПАТ«Ерсте Банк». Однак, договір поруки в забезпечення виконання позичальником ОСОБА_3 зобов'язань по кредитному договору вона не укладала та про його існування не знала. Позивач зазначає, що волевиявлення на укладання договору поруки у неї не було, умови договору не узгоджувала, договір не підписувала і не уповноважувала нікого на його укладання на викладених у ньому умовах від її імені, зобов'язання по договору не визнавала і до виконання не приймала.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 грудня 2014 року позов задоволено та визнано недійсним договір поруки №014/ZB02J7/3/002/2/2 від 20.08.2012 року, укладений між публічним акціонерним товариством «Ерсте Банк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі ПАТ «ФІДОБАНК» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у позові, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що, призначаючи почеркознавчу експертизу та направляючи справу для проведення останньої в НДЕКЦ при УМВС України у Хмельницькій області, судом першої інстанції порушено вимоги Закону України «Про

________________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції - Фурсевич О.В.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: 19,27судову експертизу» щодо регіонального зонування обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України.

Представник апелянта ПАТ «ФІДОБАНК» - Тесляр О.О. апеляційну скаргу підтримав.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 повідомлені належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилися, позивач подала заяву про слухання справи у її відсутності та у відсутності її представника.

Відповідач ОСОБА_3 повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності.

Заслухавши учасника процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із відсутності вільного волевиявлення позивача на укладення оскаржуваного договору поруки.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що 20 серпня 2012 року між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №014/ZB02J7/3/002, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отрималакредит у розмірі 300000грн. із кінцевим терміном повернення до 18 квітня 2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 23% річних.

20 серпня 2012 року від імені ОСОБА_2 було укладено договір поруки №014/ZB02J7/3/002/2 зПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3, відповідно до умов якого поручитель зобов'язалася в повному обсязі солідарно відповідати за порушення позичальником ОСОБА_3 зобов'язань, що випливають з кредитного договору №014/ZB02J7/3/002 від 20.08.2012 року.

Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» є правонаступником всіх прав та обов'язків публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк», що підтверджується витягом із статуту публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк».

Частиною першою ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із висновком судово-почеркознавчої експертизи №181П від 13.11.2014 року підпис в графі «поручитель» в розділі 8 договору поруки №014/ZB02J7/3/002/2 від 20.08.2012 року виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

При укладенні договору поруки від 20.08.2012 року у ОСОБА_2 було відсутнє вільне волевиявлення на його укладення, зокрема вона вказаного договору не підписувала, договір не був спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених цим договором, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що такий договір є недійсним.

Твердження апелянта щодо порушення судом першої інстанції вимог Закону України «Про судову експертизу» щодо регіонального зонування обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України є безпідставними.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров'я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони країни, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити її конкретному експерту, заявляти відвід експерту, давати пояснення експерту, знайомитися з висновком експерта, просити суд призначити повторну, додаткову, комісійну або комплексну експертизу.

Як вбачається з матеріалів справи судово-почеркознавча експертиза №54П від 31.03.2014 року була проведена на підставі ухвали Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16 вересня 2014 року судовим експертом НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_6, який має відповідну кваліфікацію.

Відповідач - представник ПАТ «ФІДОБАНК» не заявляв клопотання про проведення судово-почеркознавчої експертизи в іншій експертній установі, не заявляв відводів експерту.

Для вирішення питань, викладених в ухвалі суду про призначення експертизи, в експертну установу були надані необхідні документи, в т.ч. зразки почерку ОСОБА_2, на підставі яких було зроблено висновок.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Представником апелянта - ПАТ «ФІДОБАНК» не надано доказів відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, які б спростували висновок судово-почеркознавчої експертизи №181П від 13.11.2014 року.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» відхилити.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча:/підпис/ Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова