Номер провадження: 22-ц/785/1391/15
Головуючий у першій інстанції Погрібний С. О.
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Кравця Ю.І., Оверіної О.В.,

за участю секретаря - Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності за апеляційними скаргами Одеської міської ради, заступника прокурора Приморського району м. Одеси на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду позовом до Одеської міської ради про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1, та складаються з приміщень першого поверху: 1 - кімната площею 17,5 кв.м., 2 - кімната площею 10,5 кв.м., 3 - кімната площею 19,9 кв.м., 4 - кухня площею 10,3 кв.м., 5 - сходи площею 3,0 кв.м., 6 - туалет площею 1,3 кв.м., 8 - коридор площею 8,0 кв.м., 9 - коридор площею 3,0 кв.м., 10 - коридор площею 4,3 кв.м.; з приміщень підвалу: 11 - підсобне площею 34,1 кв.м., 12 - підсобне площею 13,5 кв.м., 13 - підсобне площею 32,1 кв.м., 14 - підсобне площею 8,0 кв.м., 15 - підсобне площею 5,3 кв.м., 16 - санвузол площею 4,2 кв.м., влаштувати окремий фасадний вхід з приміщення коридору площею 4,3 кв.м..

Позивач посилався на те, що згідно договору дарування від 04 грудня 2003 року, укладеного між ним та ОСОБА_3, до нього перейшло право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Крім того, він набув право власності на нежитлове приміщення підвалу АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 21 вересня 2010 року, укладеного між ним та територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради.

Здійснюючи своє право володіння та користування позивач провів реконструкцію квартири та підвального приміщення. На думку позивача, реконструкція не призвела до порушення несучої конструкції будинку, реконструкція проведена у відповідності до чинних будівельних норм.

Однак, Одеська міська рада не визнає за позивачем права власності на об"єкт нерухомості - реконструйоване під житлове приміщення.

Свої позовні вимоги позивач заявив на підставі ст. ст. 319, 328 ЦК України.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси 23 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1, що складається з приміщень першого поверху: 1 - кімната площею 17,5 кв.м., 2 - кімната площею 10,5 кв.м., 3 - кімната площею 19,9 кв.м., 4 - кухня площею 10,3 кв.м., 5 - сходи площею 3,0 кв.м., 6 - туалет площею 1,3 кв.м., 8 - коридор площею 8,0 кв.м., 9 - коридор площею 3,0 кв.м., 10 - коридор площею 4,3 кв.м., та з приміщень підвалу: 11 - підсобне площею 34,1 кв.м., 12 - підсобне площею 13,5 кв.м., 13 - підсобне площею 32,1 кв.м., 14 - підсобне площею 8,0 кв.м., 15 - підсобне площею 5,3 кв.м., 16 - санвузол площею 4,2 кв.м., з влаштуванням окремого фасадного виходу з приміщення 10 - коридору площею 4,3 кв.м., шляхом встановлення металевих сходів та пандусу.

В апеляційних скаргах Одеська міська рада та заступник прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України та Одеської міської ради, просять рішення суду скасувати, тому що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Справа в суді апеляційної інстанції розглянута на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України у відсутності ОСОБА_2 та його представників. Згідно рекомендованого повідомлення Укрпошти представник позивача ОСОБА_4, яка діє від імені позивача за нотаріально посвідченою довіреністю, яка діє до 21.03.2017 року, та яка приймала участь при розгляді справи в суді першої інстанції, 19.01.2015 року отримала судову повістку про виклик до судового засідання на 26.01.2015 року. Відповідно до ч. 5 ст. 76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції посилався на те, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника /користувача/ земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають обставинам справи та судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що, відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, є підставами для скасування рішення суду з ухваленням нового.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 04 грудня 2003 року є власником квартири АДРЕСА_1, та складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 51,1 кв.м. та підсобних приміщень, корисна площа квартири -71,6 кв.м., загальна площа - 73,9 кв.м. / а.с. 25/.

За договором купівлі-продажу від 21.09.2010 року ОСОБА_2 купив у територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради нежитлові приміщення підвалу АДРЕСА_2, та в цілому складається з приміщень загальною площею 97,2 кв.м., основною площею 93 кв.м. / а.с. 16-19/.

Позивач об"єднав обидва приміщення: квартиру та підвал, в одне шляхом влаштування окремого входу з боку Французького бульвару, тобто створив нове майно та просив визнати за ним право власності на новостворене майно.

Право власності на нову річ, яка виготовлена /створена / особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила /створила/ річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно /житлові будинки, будівлі, споруди тощо/ виникає з моменту завершення будівництва / створення/ майна. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку / квартири/, що належить громадянинові на праві власності, проводиться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про архітектурну діяльність" робоча документація для будівництва / реконструкції, реставрації, капітального ремонту/ об"єкта виконується відповідно до державних стандартів, норм і правил на підставі затвердженого проекту.

Частиною 1 ст. 9 Закону України " Про архітектурну діяльність" визначено, що будівництво/ нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт /об"єкта здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначено Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни в квартирі, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушують санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Стаття 383 ЦК України не передбачає визнання права власності на реконструйовану квартиру.

Згідно ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об"єкти комунальної власності.

Стаття 116 ЗК України передбачає, що рішення про передачу земельної ділянки, що входить до складу державної /комунальної/ власності в користування є виключним правом органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Проектна документація на реконструкцію, перебудову квартири № 27 та підвального приміщення у будинку № 10 по пр. Гагаріна в м. Одесі, тобто документи, які підтверджують законність реконструкції спірного приміщення та введення його до експлуатації, відсутні.

Під час реконструкції ОСОБА_2 здійснив прибудову до своєї квартири на земельній ділянці, яка йому не надавалася в установленому законом порядку для здійснення цього будівництва, та яка не перебуває у його власності чи користуванні.

Також позивачем не надано доказів того, що Одеська міська рада відмовила йому у прийнятті в експлуатацію новоствореного майна.

Оскільки позивачем вибрано неправильний спосіб захисту, не надано доказів порушення його прав, то підстав для задоволення позову про визнання права власності на об"єднану квартиру з підвальним приміщення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.209, 303,304, 305, 307, 309 ч. 1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги Одеської міської ради, заступника прокурора Приморського району м. Одеси задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий К.П. Мартинова

Судді Ю.І. Кравець

О.В. Оверіна