Справа № 2/489/139/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 січня 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивача Годза Л. П., відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Миколаївбуд» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, про виселення, стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2014 року ПАТ «Будівельна фірма «Миколаївбуд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, про виселення, стягнення заборгованості.

Позивач вказує на те, що відповідачка ОСОБА_2 проживає в гуртожитку по АДРЕСА_1 в м. Миколаєві з 2001 року, зареєстрована з 12 липня 2011 року.

3 грудня 2013 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 укладено короткостроковий договір найму житла № 44/14 - 2 ліжко-місць в кімнаті № 313 по АДРЕСА_1 у м. Миколаєві строком до 3 листопада 2014 року.

На умовах п. 1.1 зазначеного договору в кімнаті № 313 разом з наймачем поселилися і проживають неповнолітні діти відповідачки ОСОБА_2 та її сестра ОСОБА_3.

Згідно договору відповідачка ОСОБА_2 зобов'язалась сплачувати комунальні платежі та плату за житлове приміщення.

Відповідачка свої зобов'язання за договором найму по оплаті комунальних послуг та плати за житлове приміщення не виконує, внаслідок чого станом на 15 жовтня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 2866 грн. 27 коп., нарахована пеня з 11 січня 2014 року по 15 жовтня 2014 року в розмірі 286 грн. 70 коп., 3% річних - 40 грн. 48 коп., інфляційні витрати за період з січня 2014 року по вересень 2014 року складають 720 грн. 27 коп.. Всього сума заборгованості складає 3913 грн. 72 коп..

Відповідачка ОСОБА_2 проживає з сім'єю в гуртожитку, втративши право користування житлом, у зв'язку з систематичним порушенням зобов'язання по оплаті проживання в гуртожитку.

Посилаючись на викладене, позивач просив виселити відповідачів з кімнати № 313 у гуртожитку по АДРЕСА_1 у м. Миколаєві без надання їм іншого житла, стягнути з ОСОБА_6 на свою користь заборгованість за проживання в гуртожитку у розмірі 2866 грн. 27 коп., пеню - 286 грн. 70 коп., 3% річних - 40 грн. 48 коп., інфляційні витрати - 720 грн. 27 коп., а всього 3913 грн. 72 коп..

В подальшому позивач позовні вимоги зменшив та уточнив в частині стягнення заборгованості. Просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за користування житлом та спожиті комунальні послуги за договором № 44/14 від 3 грудня 2013 року станом на 27 листопада 2014 року в сумі 2267 грн. 99 коп., пеню за період з 1 січня 2014 року по 15 жовтня 2014 року в розмірі 289 грн. 70 коп., 3 % річних - 40 грн. 48 коп., інфляційні витрати за період з січня 2014 року по вересень 2014 року в розмірі 720 грн. 27 коп., а всього 3315 грн. 44 коп., стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.. В іншій частині позовні вимоги залишив без змін.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні посилалася на те, що має скрутне матеріальне становище та не має можливості своєчасно сплачувати платежі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 3 листопада 2013 року між ПАТ «Будівельна фірма «Миколаївбуд» та ОСОБА_2 було укладено договір № 44/14 користування площею в гуртожитку, за яким в користування ОСОБА_2 і членам її сім'ї ОСОБА_3, неповнолітнім ОСОБА_4, ОСОБА_5 передано 2 ліжко-місця в кімнаті № 313 строком до 3 листопада 2014 року на умовах щомісячної оплати за користування жилою площею.

Згідно п. 1.1 договору наймодавець надав в оплатне короткострокове користування зазначену кімнату гуртожитку ОСОБА_2 разом з членами сім'ї.

ОСОБА_2 у трудових стосунках з позивачем, якому належить гуртожиток, не перебувала і не перебуває. У наданій їй кімнаті проживає разом з неповнолітніми дітьми сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до п. 2.3.2 договору наймач зобов'язався вносити плату за користування житлом в гуртожитку та надані комунальні послуги щомісячно, не пізніше 10 числа наступного за оплачуваним місяцем до дати виселення з гуртожитку.

Згідно п. 3.1 договору наймач несе відповідальність перед наймодавцем за порушення умов договору як сам так і члени його сім'ї, які проживають разом з ним.

Відповідно п. 3.2 договору у випадку прострочення платежів за користування житлом, спожитих комунальних послуг, наймач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діятиме на той час, від суми боргу за кожен день прострочення, та несе відповідальність за умовами ст. 625 ЦК України.

Згідно вимог п. 3.3 договору при невнесенні наймачем плати за житло на надані послуги понад два рази наймодавець вправі розірвати договір найму в судовому порядку та виселити за рішенням суду його та осіб, які проживають разом з ним, без надання іншого житла, зі зняттям реєстрації місця проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 із зазначеними умовами договору ознайомлена та була згодна, про що є її особистий підпис.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка своїх зобов'язань не виконує, оплату по квартирній платі не здійснює. Позивачка неодноразово була повідомлена про необхідність погашення заборгованості, а також та необхідність виселення із гуртожитку.

Порядок надання та користування жилою площею у гуртожитках регулюється главою 4 ЖК України та Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів Української РСР від 3 червня 1981 р. № 208 (далі - Положення), відповідно до яких гуртожитки використовуються для проживання робітників, службовців, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.

Як зазначено вище, відповідачці кімната у гуртожитку була надана не у зв'язку з роботою, а на підставі договору з власником гуртожитку, який за своїм змістом та предметом є договором найму житла. За такого на спірні правовідносини розповсюджуються не норми глави 4 ЖК України та Положення, а глави 59 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Відповідно ч. 1ст. 812 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема, квартира або її частина, житловий будинок або його частина.

Статтею 820 ЦК України передбачено, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла.

В силу ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, викладене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Будівельна фірма «Миколаївбуд» в частині вимог про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, оскільки 15.01.2015 року відповідачкою було сплачено 800 грн. заборгованості. Що ж стосується вимог позивача про виселення відповідачів, то вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.

У відповідності до положень ст..825 ЦК України договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не встановлений більш тривалий строк, а при короткостроковому наймі - понад два рази.

Згідно ст.826 ЦК України у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла.

Звертаючись до суду з даним позовом про виселення відповідачів з кімнати гуртожитку в період дії договору найму житла вимог про його розірвання з зазначених вище підстав позивач не заявляв, а також не змінював підстави позову про виселення відповідачів у зв'язку з припиненням дії договору найму.

Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Миколаївбуд» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, про виселення, стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Миколаївбуд» 1467 грн. 99 коп. заборгованості, 286 грн. 70 коп. пені, 40 грн. 48 коп. трьох процентів річних, 720 грн. 27 коп. інфляційних витрат, а всього 2515 грн. 44 коп., та 487 грн. 20 коп. судового збору.

В іншій частині в позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Спінчевська