АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/48/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Позарецька С. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОхріменко Н. І.
суддівЗахарової А. Ф. , Качана О. В.
при секретаріЖуравель Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ПП Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», ПАТ «Кредитпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсними додаткових угод до кредитного договору, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ПП Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», ПАТ «Кредитпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсними додаткових угод до кредитного договору.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що 25 липня 2008 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПП Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» було укладено кредитні договори №49.8.3/03/01/2009-КЛТ та № 49.8.2/38/2007-КЛТ.

Для забезпечення виконання умов цих договорів з позивачем було укладено відповідні договори поруки №49.8.2/38/ПК55/08-КЛТ та № 49.8.3/01/ПК04/09-КЛТ.

В подальшому позивачу стало відомо, що між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПП Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» було укладено додаткові угоди до кредитних договорів.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 23 серпня 2007 року до кредитного договору № 49.8.2/38/2007-КЛТ від 23 серпня 2007 року та додатковою угодою № 1 від 18 лютого 2009 року до кредитного договору № 49.8.3/01/2009-КЛТ від 18 лютого 2009 року було встановлено збільшену відповідальність позивача відносно його первинного зобов'язання, що призвело до збільшення відповідальності позивача проти його волі.

Позивач просив суд визнати додаткову угоду № 1 від 23 серпня 2007 року до кредитного договору № 49.8.2/38/2007-КЛТ від 23 серпня 2007 року та додаткову угоду № 1 від 18 лютого 2009 року до кредитного договору № 49.8.3/01/2009-КЛТ від 18 лютого 2009 року недійсними з моменту їх укладення.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 вересня 2014 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ПП Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», ПАТ «Кредитпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсними додаткових угод до кредитного договору та призначено судове засідання на 01 жовтня 2014 року.

30 вересня 2014 року, до початку судового розгляду, позивач звернувся до районного суду з клопотанням про направлення справи за підсудністю до належного суду м. Києва за місцезнаходженням юридичних осіб двох відповідачів (ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк») (а.с. 14).

Ухвалою суду від 01 жовтня 2014 року в задоволенні даного клопотання про передачу цивільної справи до іншого суду відмовлено (а.с. 28).

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду від 01 вересня 2014 року про відкриття провадження та закрити провадження по справі.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвал суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених в суді першої інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, відхиляє скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлена ухвала з додержанням вимог закону.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ПП Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», ПАТ «Кредитпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсними додаткових угод до кредитного договору суд першої інстанції, виходив з того, що позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а спір підвідомчий даному суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до ст.93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у справі - ПП Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Фрунзе, 45, що відноситься до юрисдикції Придніпровського районного суду м. Черкаси, однак два інших відповідачі знаходяться у а. Києві, а саме ПАТ «Кредитпромбанк» знаходиться по вул. Дружби Народів, 38, м. Київ, а ПАТ «Дельта Банк» знаходиться за по вул. Щорса, 36 б, м. Київ.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Позивач, маючи право вибору пред'явлення позову за місцезнаходженням одного з відповідачів, правомірно звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси, за місцезнаходженням відповідача ПП Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин».

Аналогічні норми містяться у п. 40 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 " Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" де зазначено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача (частина перша статті 113 ЦПК).

Крім того, згідно роз'яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" передбачено, що відповідно до частини четвертої статті 116 ЦПК забороняється передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, незалежно від зміни обставин, які впливають на визначення підсудності справи, крім випадків, установлених частиною першою цієї статті.

Підстав передбачених ч. 1 ст. 116 ЦПК України для передачі даної справи до іншого суду не встановлено.

Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Доводи апелянта не є суттєвими, були предметом дослідження суду і не дають підстав для задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався порядку, встановленого нормами цивільно-процесуального законодавства та застосував норми матеріального права, які підлягають до застосування, в результаті чого постановив ухвалу з додержанням вимог закону, відкривши провадження за місцезнаходженням одного з відповідачів - ПП Готельно-ресторанного комплексу «Апельсин», дотримавшись процесуальної норми про підсудність даної справи. У зв'язку з чим оскаржувану ухвалу належить залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ПП Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», ПАТ «Кредит промбанк», ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсними додаткових угод до кредитного договору - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу проголошення ухвали.

Головуючий :

Судді :