АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 648/44/15-ц Головуючий в І інстанції Кусік І.В.
Провадження №22ц/791/2977/2015 Доповідач - Радченко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року листопада місяця 04 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Колісниченко А.Г., Капітан І.А.

при секретарі: Пляс Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 14 вересня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом мотивуючи його тим, що 11.06.2007 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір відповідно до умов якого, ПАТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачу кредит у розмірі 29400,00 доларів США строком до 11.06.2027 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлені у договорі. Посилаючись на те, що в порушення умов кредитного договору, ОСОБА_2 свої зобов'язання за договором не виконав, в наслідок чого станом на 22.10.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 24590,93 доларів США, просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

В квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом в якому вказав, що відповідно до п. 7.1. кредитного договору, Банк зобов'язався надати йому кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу, на строк з 11.06.2007 року по 11.06.2027 року на наступні цілі: придбання житлового будинку 24000,00 доларів США та 5400,00 доларів США на сплату страхових платежів. Позичальник зазначив, що фактично 24 000 доларів США він отримав готівкою згідно кредитного договору HEQ0G100000112 від 11.06.2007 року. В той же час суму в розмірі 5400,00 доларів США він готівкою не отримував. Позивач вважаючи, що його таким чином було введено в оману та було поставлено у невигідне становище, що, в свою чергу є порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того вказав, що банк не повідомив суд та не надав йому для огляду договори страхування № НЕQ0LК00002993 та № НЕQ0G100002992, які начебто були укладені відповідачем з СК ЗАО «Страхова компанія «Інгосстрах». При цьому, договори кореспондуються з обов'язком банку надати позичальнику кредитні кошти в сумі 5400,00 доларів США на сплату страхових внесків у випадку та порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 кредитного договору. Банк свого обов'язку профінансувати старування майна та життя позивача не виконав, а відтак позивач не зобов'язаний був страхувати заставне майно та своє життя. При цьому, банк щорічно списував з поточного рахунку позичальника чергові страхові внески в сумі 189,54 долари США. Також зазначив, що в результаті одностороннього підвищення ПАТ КБ «Приватбанк» відсоткової ставки за користування кредитом та самовільного списування банком сум страхових платежів і утворилася прострочка боржника, по незалежним від останнього обставинам, саме з вини позивача. З урахуванням вищевикладеного, позивач за зустрічним позовом просив стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» 24549,14 доларів США; визнати недійсним договір особистого страхування № НЕQ0LК00002993 та договір страхування майна № НЕQ0G100002992, які були укладені між ПАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ОСОБА_2 11.06.2007 року; визнати недійсним п. 2.1.3 кредитного договору № HEQ0G100000112 від 11.06.2007 року ; визнати частково недійсним п. 2.2.7. кредитного договору № HEQ0G100000112 від 11.06.2007 року в частині зобов'язання позичальника надати банку договір страхування заставного майна та договір особистого страхування; зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_2 з урахуванням зустрічних позовних вимог.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 14 вересня 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 21 104,28 доларів США, за кредитним договором № HEQ0G100000112 від 11.06.2007 року. Вирішено питання щодо судового збору.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідно до кредитного договору № НЕQ0G100000112 від 11.06.2007 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу кредит у розмірі 29 400,00 доларів США на термін до 11.06.2027 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлені у договорі (а.с.9-11).

Відповідно до договору особистого страхування № НЕQ0LK100002993 від 11.06.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ЗАТ «СК «Інгосстрах», на виконання договору застави та з метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, страховик зобов'язався у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві (ЗАТ КБ "ПриватБанк"), а страхувальник зобов'язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови правил страхування (а.с.63).

11.06.2007 року ЗАТ «СК «Інгосстрах» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування майна №НЕQ0G100002992, згідно умов якого страховик зобов'язався у разі страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або іншій особі, визначеній договором, на користь якої укладено дану угоду, а страхувальник зобов'язався своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (а.с.62).

Відповідно до п.п. 2.1.3 та 2.1.7 Кредитного договору ОСОБА_2 доручив Банку перераховувати суми необхідних страхових платежів у відповідності з договорами страхування. За даними Страховика ЗАТ «Страхова компанія «Інгострах» умови кредитних договорів ПАТ КБ «Приватбанк» виконує вчасно, в повному обсязі та за умовами, передбаченими Договорами (а.с.75).

Згідно зі ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При укладенні кредитного договору, договорів особистого страхування та страхування майна сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов.

Таким чином, підписавши кредитний договір та договори страхування позивач погодився з усіма їх умовами без застережень та протягом тривалого часу виконував передбачені кредитним договором обов'язки щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач не довів, що вищенаведені договори є не справедливими та такими що не відповідають вимогам Закону України «Про захист Прав споживачів».

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на належних доказах, і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення в оскаржуваній частині, колегією суддів не встановлено, то підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, рішення законне та обґрунтоване, а тому скасуванню не підлягає.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом на предмет його законності та обґрунтованості.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 14 вересня 2015 рокув оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: