Справа № 127/4956/15-ц Провадження № 22-ц/772/2517/2015Головуючий в суді першої інстанції Федчишен С. А.
Категорія 43Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" жовтня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі :
головуючого: Ковальчука О.В.,
суддів : Медяного В.В., Пащенко Л.В.
при секретарі : Куленко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням і вселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Служби у справах дітей виконавчого комітету Вінницької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданої її представником ОСОБА_4 , на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 9 липня 2015 року у цій справі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що вона та ОСОБА_2 повнорідні сестри. Згідно ордеру № 10 від 7 серпня 2002 pоку на житлову площу в гуртожитку, виданого на підставі рішення військової частини НОМЕР_1 (АО 155) від 7 серпня 2002 pоку, матері вказаних осіб - ОСОБА_5 надано право на заняття житлових приміщень (кімнат) № 906-907, що знаходяться по АДРЕСА_1 , сім`єю із 4 чоловік, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. На момент смерті матері, позивачці виповнилось 10 років, тому переоформлення особистого рахунку вищезазначених кімнат з основного квартиронаймача ОСОБА_5 було здійснено на відповідачку. Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію, виданою КЕВ м. Вінниці, у вказаних житлових приміщеннях зареєстровано 5 чоловік, а саме: ОСОБА_2 - квартиронаймач, ОСОБА_8 - сестра, ОСОБА_9 - син відповідачки, ОСОБА_10 - позивачка, ОСОБА_11 - дочка позивачки. Після смерті матері у спірних приміщеннях залишились проживати ОСОБА_2 та позивачка. Однак, згодом ОСОБА_2 почала створювати ОСОБА_10 перешкоди у користуванні житловими приміщеннями шляхом перешкоди у доступі до них, замінила замки. Позивачка неодноразово зверталась до КЕВ м. Вінниці з відповідними заявами, намагалась усно та письмово налагодити стосунки із сестрою, однак спір так і залишився невирішеним. 15 червня 2013 року ОСОБА_1 уклала шлюб, від якого у неї народилась дочка ОСОБА_3 . Позивачка не має коштів для оренди квартири, де могла б проживати зі своєю сім`єю, створити необхідні умови для розвитку своєї малолітньої дитини, іншого житла вона немає, а користуватися наданою на законних підставах вказаною житловою площею немає можливості через дії відповідачки.

Із метою захисту своїх прав та інтересів, а також житлових прав своєї малолітньої дитини, ОСОБА_1 звернулась до суду та просила зобов`язати ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди у користуванні вказаними житловими приміщеннями кімнат та вселити її до цих кімнат.

27 квітня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним вище зустрічним позовом та просила визнати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування вказаними спірними житловими кімнатами на підставі статей 71, 72 ЖК УРСР. Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_1 починаючи з 2003 року і по теперішній час фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , дане житло надано їй для проживання її опікуном - рідною бабусею ОСОБА_12 . Після смерті їх матері ОСОБА_5 , на яку і був наданий ордер на житлові кімнати у гуртожитку за вказаною вище адресою, залишились проживати ОСОБА_2 та її сестра ОСОБА_7 . Після народження позивачкою за зустрічним позовом сина ОСОБА_9 , з 2011 року він зареєстрований та проживає разом із нею за адресою спірних житлових кімнат. На відміну від ОСОБА_1 , ніякого іншого помешкання для проживання позивачка і її малолітній син немають. Окрім того, ОСОБА_2 вагітна. ОСОБА_1 , користуючись відміткою про реєстрацію, не отримавши від позивачки дозволу, як від наймача житлового приміщення, зареєструвала свою доньку, яка не є членом сім`ї наймача, хоча дитина має бути зареєстрована за місцем фактичного проживання батьків. Із 2003 року відповідачка повністю припинила виконувати обов`язки члена сім`ї, пов`язані з утриманням житлового приміщення та оплатою комунальних послуг, за час своєї відсутності житлом не цікавилась. За весь час відсутності, відповідач жодного разу не цікавилася житлом. Утримувала дане житло та робила у ньому ремонт ОСОБА_2 самостійно.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 9 липня 2015 року первісний позов задоволено, у задоволенні зустрічного позову відмовлено, вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із ухваленим рішенням, ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що згідно ордера № 10 від 7 серпня 2002 року на житлову площу в гуртожитку ОСОБА_5 отримала право на зайняття з сім`єю із 4 чоловік ( ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ) житлової АДРЕСА_3 (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 15 червня 2013 року прізвище позивачки після одруження змінено з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 » (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.13).

Згідно листа від 5 грудня 2007 року №182, наданого т.в.о. начальника Квартирно експлуатаційного відділу м. Вінниці В.В. Гамідером, Квартирно експлуатаційний відділ м. Вінниці не заперечує проти переоформлення особистого рахунку на квартиру АДРЕСА_3 з основного квартиронаймача ОСОБА_5 на дочку ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю її матері (а.с.14).

Згідно довідки Квартирно експлуатаційного відділу м. Вінниці від 16 грудня 2014 року № 32 в кім. № 906-907 за вказаною вище адресою зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 (а.с.15).

Відповідно до акту від 2 березня 2015 року ОСОБА_2 неодноразово чинить перешкоди в користуванні вказаним житловим приміщенням № 906-907 ОСОБА_1 та членам її сім`ї, що полягає у ненаданні доступу останнім до цих житлових приміщень ( втому числі зміна замків до вхідних дверей) (а.с.16).

Згідно акту соціального інспектування № 38 від 11 березня 2011 року ОСОБА_15 проживає по АДРЕСА_4 (а.с.96-97).

Згідно акту № 1560 від 8 червня 2015 року після смерті ОСОБА_5 , тобто з 2003 року її діти проживали з бабусею ОСОБА_12 у кв. АДРЕСА_5 . ОСОБА_2 з ОСОБА_16 з 2007 року проживали разом за адресою спірних житлових приміщень. Приблизно з 2011 року сумісне проживання ОСОБА_16 з ОСОБА_2 ускладнилося та як наслідок ОСОБА_2 почала не допускати ОСОБА_16 та її дитину до цих житлових приміщень (а.с.98).

Також судом встановлено, що позивачка вимушена тимчасово проживати у своєї бабусі ОСОБА_12 , оскільки ОСОБА_2 своїми діями позбавила останню можливості доступу до спірних кімнат, шляхом заміни замків до них та ненаданням ключів ОСОБА_1 .

Позивачка письмово зверталась до ОСОБА_2 не чинити їй перешкод у користуванні спірними кімнатами, а також до начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці Касьяна В.В. із відповідними заявами про врегулювання виниклого конфлікту (а.с. 17, 19).

Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції, керуючись ст. 47 Конституції України, статтями 9, 64, 65, 71, 106, 129 ЖК УРСР, статтями 29, 311 ЦК України , ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ч. 1-2 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення первісного позову, з огляду на положення цих правових норм. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд фактично виходив із того, що позивачкою за цим позовом не було доведено тих обставини, на які вона посилалась, як на підставу своїх зустрічних позовних вимог, як того вимагають положення статей 10, 60 ЦПК України. Посилання ОСОБА_2 на відсутність ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання суд до уваги не взяв, оскільки, як було встановлено, ОСОБА_1 була вимушена проживати у своєї бабусі, оскільки ОСОБА_2 сама позбавила її можливості вільного доступу до спірних кімнат. Посилання позивача за зустрічним позовом щодо неправомірної реєстрації місця проживання доньки ОСОБА_1 за адресою спірних житлових приміщень без згоди на це ОСОБА_2 суд також не визнав обґрунтованими з огляду на статті 29, 65 ЖК УРСР, з аналізу яких вбачається, що на вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди наймача не передбачено. Твердження ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 з 2003 року не проживає у зазначених вище житлових приміщеннях спростовуються матеріалами справи, зокрема наведеними вище актом соціального інспектування від 11 березня 2011 року № 38 та актом від 8 червня 2015 року № 1560. Враховуючи викладене суд відмовив у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується із висновками, яких дійшов суд першої інстанції, і відхиляє доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до іншої оцінки доказів, ніж зроблена судом, але висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку щодо незаконності чи необґрунтованості оскаржуваного рішення, а тому відповідно до положень ст. 308 ЦПК України вказану апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 9 липня 2015 року залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , поданої її представником ОСОБА_4 відхилити, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 9 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : О.В. Ковальчук

Судді : В.В. Медяний

Л.В. Пащенко