БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2392/15-ц
Провадження № 2/497/818/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Ковтун О.І.,

представника позивачки ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Одеської області, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання права на частку домоволодіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з названим позовом та просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на 11/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Радянської Армії, № 106, м. Болград, Одеська область.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно відомостей викладених у свідоцтві про право власності на житло за № 8 позивачці належить квартира за №7 в м. Болграді, по вул. Радянської Армії, будинок 106, а згідно з інформацією викладеною в довідці, виданої Комунальним підприємством «ОСОБА_4 бюро технічної інвентаризації» від 21.07.2015 року за № 218 позивачці ОСОБА_3, належить 11/100 часток житлового будинку за №106, яка розташована в м. Болграді, вул. Радянської Армії, тому вона змушена звернутися до суду з вимогою про визнання права власності на належну їй частку нерухомого майна.

Позивачка в судове засідання не прибула, повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.20, 21).

Представник позивачки ОСОБА_1, діючий за довіреністю від 31.03.2015 року, посвідченою приватним нотаріусом ОСОБА_4 районного нотаріального округу Одеської області (а.с.9-11) підтримав позовні вимоги, доводи викладені в позовній заяві, наполягав на їх задоволенні, надав пояснення з підстав зазначених в позові.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином (а.с.32), визнав позовні вимоги, не заперечував щодо їх задоволення. Подав заяву про розгляд справи за відсутності свого представника (а.с.33).

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення (а.с.34-39).

Відповідачі в судове засідання не прибули, повідомлені належним чином згідно вимог чинного законодавства (а.с.32). До суду подали, кожен окремо, заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність (а.с.40-42, 43-46, 47-49, 50-54, 55-61, 62-65).

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Одеської області від 21 лютого 2002 року № 42 позивачці ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на житло № 8 від 21 лютого 2002 року на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.12).

На даному свідоцтві є відмітка КП «ОСОБА_4 БТІ» про проведену реєстрацію.

30 березня 2015 року на дану квартиру виготовлено технічний паспорт КП «ОСОБА_4 БТІ», в якому зазначено не квартиру № 7, а 11/100 частин будинку 106 по вулиці Радянської Армії, одеської області, що належить позивачці.

Відповідно до довідки Комунального підприємства «ОСОБА_4 бюро технічної інвентаризації» від 21.07.2015 року за № 218 позивачці ОСОБА_3, належить 11/100 часток житлового будинку за №106, яка розташована в м. Болграді, вул. Радянської Армії (а.с.16).

Крім того, визначено право власності інших співвласників цього будинку також в частках, а саме:

-ОСОБА_11 (зараз ОСОБА_2) 11/100 часток, що також підтверджується договором купівлі-продажу від 12.05.2011 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_4 районної нотаріальної контори Одеської області (а.с.38-39);

-ОСОБА_5 11/100 часток, однак свідоцтво про право власності на житло № 208 від 2011.1998 року видано ОСОБА_4 міською радою Одеської області на підставі розпорядження виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради народних депутатів № 295 від 23.12.1992 року на імя ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_2 (а.с.42);

-ОСОБА_12 11/100 часток, тоді як відповідно до договору купівлі продажу від 26.05.1997 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_12 було придбано квартиру АДРЕСА_3 (а.с.46);

-ОСОБА_7 14/100 часток, однак згідно договору купівлі продажу від 21.11.2002 року № 749, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_13 та витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 27.06.2007 року ОСОБА_7 належить квартира АДРЕСА_4 (а.с.49);

-ОСОБА_8 14/100 часток, що також підтверджується договором дарування від 25.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_13 (а.с.54);

-ОСОБА_14 (на даний час ОСОБА_9) 14/100 часток, втім відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори Одеської області, відповідачка ОСОБА_14 успадкувала квартиру АДРЕСА_5 (а.с.58);

-ОСОБА_10 14/100 часток, проте відповідно до договору купівлі-продажу від 22.12.2000 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_4 районної нотаріальної контори Одеської області, ОСОБА_10 придбав квартиру АДРЕСА_6 (а.с.65).

Склавши усі вісім часток отримуємо 1 цілу, тобто житловий будинок, що підтверджує про правильність визначення часток співласників названого житлового будинку.

Позивачка мали намір вчинити правочин: укласти договір купівлі-продажу належної їй квартири, проте приватний нотаріус ОСОБА_4 районного нотаріального округу, ОСОБА_13 відмовила в оформленні правочину в звязку з наявністю розбіжностей між правовстановлюючим документом на належну позивачам квартиру та технічною документацією на нею (а.с.17).

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За результатом судового розгляду судом встановлено, що по справі мають місце обставини, передбачені ст. 392 ЦК України, оскільки позивачка будучи власником квартири № 7 за адресою: вул. Радянської Армії, 106, м. Болград, Одеська область та отримавши довідку з КП «ОСОБА_4 БТІ» щодо технічної документації на цю квартиру, не може вчинити правочин купівлі-продажу, в звязку з чим порушуються її права як власника.

За таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.16, 317-319, 321, 328, 392 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 131, 208, 209, 212-215, 223, 256-259, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Одеської області, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання права власності на частку домоволодіння задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1, право власності на 11/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресою: вулиця Радянської Армії, № 106, м. Болград, Одеська область.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В.Кодінцева