Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

21 січня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу.

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 2007 року. Шлюб зареєстрований 25.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис за № 1164. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судовому засіданні підтримує вимоги, мотивуючи тим, що протягом декількох років сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті привело до припинення шлюбних відносин, вважає, що сім'я повністю розпалась, оскільки стало зрозумілим, що втрачені почуття і сенсу підтримувати спільне життя не має. З середини 2014 року проживають окремо, переконався, що є зовсім різними людьми, сімейні стосунки не підтримують, ведуть роздільне господарство та мають різний бюджет і тому в подальшому підстав для збереження їх сім'ї не має. В сім'ї виникали конфлікти та сварки через несумісність характерів, різності поглядів на життя та сімейні відносини, побутові проблеми, що негативно впливало на дитину, яка була їх свідком та на її психічний стан. Вважає, що збереження шлюбу з відповідачкою суперечить його інтересам.

Зазначає, що житлових спорів на час звернення до суду з цією позовною заявою про розірвання шлюбу у нього не існує. Неповнолітня дитина залишається проживати з відповідачкою, а на її утримання він надає матеріальну допомогу за рішенням суду. Просить позов задовольнити, наполягаючи на розірванні шлюбу, заперечує проти надання судом будь-якого строку для примирення, оскільки сенсу в цьому не має і за час наданий судом для примирення по клопотанню останньої, відповідачка навіть не намагалась відновити стосунки, а лише вирішувала питання щодо розподілу майна в судовому порядку подавши позов до суду.

Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідачки, відповідно до вимог ст.169 ЦПК України.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов доведений та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так частина друга ст. 104 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Зі змісту статті 105 СК України вбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства та бюджету, з середини 2014 року проживають окремо і позивач не бажає відновлення сімейних стосунків.

Вирішуючи питання про розірвання шлюбу суд враховує також ту обставину, що відповідачкою не надано суду будь-яких доказів в підтвердження її намірів для збереження сім'ї та належних доказів, які б свідчили про її дії які б переконали в можливості відновлення стосунків сторін в майбутньому і мали суттєве значення при розгляді справи та були підставою для відмови в позові. Строк для примирення наданий судом не був використаний нею для реального примирення та збереження сім'ї, а лише для вирішення майнових питань.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сім'ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому суперечить їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини, що має істотне значення.

Крім того, оскільки суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу, а відповідачка в судове засідання не з'явилася та не висловила свою думку стосовно вибору прізвища після розірвання шлюбу, оскільки останньою під час реєстрації шлюбу воно було змінено, суд вважає за можливе залишити їй шлюбне прізвище «ОСОБА_2», що не позбавляє її права в подальшому змінити його відповідно до вимог чинного законодавства України.

На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 208, 209, 213-215, 218, 223, 224, 226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Шлюб зареєстрований 25.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1164 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище: «ОСОБА_2».

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб, відповідно до вимог ч. 2 ст. 115 СК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В. С. Декаленко