УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Журавель В.І., Євтушенко О.І.,Євграфової Є.П., Мартинюка В.І.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Комунального підприємства «Житлосервіс» Сарненської міської ради до ОСОБА_6 про стягнення боргу за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 03 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 04 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року Комунальне підприємство «Житлосервіс» Сарненської міської ради (далі - КП «Житлосервіс») звернулось до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_6 3282 грн 71 коп. боргу за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, 229 грн 40 коп. судового збору.

На обґрунтування своїх вимог посилалось на ті обставини, що ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1, що перебуває на обслуговуванні та утриманні позивача, однак несвоєчасно сплачує за спожиті послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, просило задовольнити позов.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 03 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 04 квітня 2014 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідач не виконав своїх зобов'язань та не сплатив плату за надані позивачем послуги в результаті чого утворився борг.

Проте погодитися з такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не можна на таких підставах.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з виконанням усіх вимог цивільного судочинства, згідно із законом, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом (ч. 4 ст. 10 ЦПК України).

Оскаржувані судові рішення цим вимогам закону не відповідають.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1, який перебуває на обслуговуванні та утриманні у КП «Житлосервіс».

Відповідач сплачував за надані позивачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території не у повному обсязі, внаслідок чого станом на 1 грудня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 3 282 грн 71 коп.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не виконав вимоги процесуального права щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, не перевірив та не встановив, хто є власником квартири та споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, не перевірив обставин справи та доводів відповідача щодо наявності співвласників квартири та не з'ясував, чи впливає вирішення цього спору на їх права або обов'язки, не виконав вимог, передбачених ст. ст. 33-36 ЦПК України і не вирішив питання про залучення їх до участі у справі.

А встановивши, що договір про надання послуг з відповідачем не був укладений, не перевірив межі відповідальності співвласників зі сплати боргу, а отже не визначився із нормами матеріального права, які регулюють ці відносини та підлягають застосуванню.

Крім того, не перевірив доводів відповідача про наявність у нього пільг зі сплати комунальних послуг як дитини війни відповідно до закону, не надав їм відповідної оцінки, зробив передчасний висновок про задоволення позову, ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

Апеляційний суд цих недоліків не усунув, не перевірив законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, а прийнявши як доказ виписку з технічного паспорта на квартиру про її співвласників, не надав їй відповідної оцінки, постановив ухвалу про залишення рішення суду без змін з порушенням норм процесуального права.

Невиконання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, як передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно задовольнити, рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 03 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 04 квітня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити, рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 03 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 04 квітня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян
Судді:В.І. Журавель Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Мартинюк