АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/2079/2015 року Головуючий у 1-й інстанції: Макаренко В.В.
Доповідач: Чобіток А.О.
У х в а л а

Іменем України

22 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким,що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2013 року позивач пред»явив вказаний позов до відповідача та зазначав,що 15.05.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис на договорі іпотеки № МL-001/225/2006 від 27.10.2006 року,укладеного між ним та АКБ «Райффайзенбанк Україна»,правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк»,правонаступником якого є АТ «ОТП Банк»,процесуальним правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Виконавчий напис зроблено на звернення стягнення на нерухоме майно-квартиру АДРЕСА_1 в м. Києві,що належить йому на праві власності в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № МL-001/225/2006.

Посилаючись на те,що виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом з порушенням законодавства,а саме: не перевірено безспірність боргу та існування спору з цього питання,позивач просив визнати цей виконавчий напис таким,що не підлягає виконанню.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове,яким задовольнити позовні вимоги. Зазначає,що суд не врахував тієї обставини,що при вчиненні виконавчого напису на договорі іпотеки приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 відсутня його згода з сумою боргу зазначеною позикодавцем,тобто нотаріусом не перевірено факт безспірності боргу. Суд також не встановив факту отримання ним вимоги банку про погашення боргу не менше ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису. Крім того нотаріус при здійсненні виконавчого напису вийшов за межі своїх повноважень,оскільки на його думку такий напис повинен був здійснений нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 27.10.2006 року між ОСОБА_1 та АКБ «Райффайзенбанк Аваль», правонаступником якого було ЗАТ «ОТП Банк», а в подальшому ПАТ «ОТП Банк» за всіма правами та обов»язками, укладений кредитний договір № ML-001/225/2006 відповідно до умов якого позивач отримав кредит у розмірі 150 000 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 13,99 % річних.

В забезпечення виконання зобов»язань за вказаним договором, в цей же ж день між сторонами був укладений договір іпотеки № PCL-001/255/2006, за яким ОСОБА_1 передав банку в іпотеку належну йому квартиру АДРЕСА_1.

27.06.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг», був укладений договір про відступлення права вимоги, за яким останнім було отримано право вимоги і за кредитним договором № ML-001/225/2006 укладеним з ОСОБА_1.

04.04.2013 року ТОВ «ОТП Факторинг» надіслало позивачу за адресою : АДРЕСА_1 вимогу про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором , яка складає залишок заборгованості за кредитом у розмірі 99 314, 68 доларів США та суму відсотків за користування кредитом у розмірі 18805,87 доларів США, що підтверджується списком № 01327--1 згрупованих поштових відправлень з відміткою поштового відділення зв»язку КИЇВ ЦОКК 1. При цьому попереджено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов»язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця , а повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв»язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу ( а.с.34,35-36) .

15.05.2013 року ТОВ «ОТП Факторинг» подало заяву приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки № PCL-001/255/2006 від 27.10.2006 року , укладеного з ОСОБА_1 , до якої було додано копію кредитного договору № ML-001/225/2006, оригінал договору іпотеки № PCL-001/255/2006, оригінал розрахунку заборгованості за кредитним договором № ML-001/225/2006 , яка складалась з залишку заборгованості за кредитом у розмірі 99 314, 68 доларів США та суми відсотків за користування кредитом у розмірі 18805,87 доларів США, оригінал досудової вимоги про погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, договір про відступлення права вимоги та комісії від 27.06.2012 року , оригінал установчих документів ТОВ «ОТП Факторинг».

15.05.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на вказаний предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив та виходив з того, що при вчинені виконавчого напису, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 дотримано вимоги Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року за № 20/5.

Таке рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, висновків якого доводи апеляційної скарги не спростовують.

Порядок вчинення виконавчих написів визначається Законом України «Про нотаріат» та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року за № 20/5 , відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості, і для одержання виконавчого напису подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов»язання.

При цьому , постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», передбачено, що для посвідчення виконавчого напису подаються : оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає право звернення стягнення на заставлене майно і документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» в редакції на час вчинення напису, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного

зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Частиною 1 ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися, зокрема,суми, що підлягають стягненню.

Як вбачається з матеріалів справи, то відповідачем дотримано процедури направлення боржнику вимоги щодо усунення порушення зобов»язання , що підтверджується відміткою поштового відділення зв»язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу та подано пакет документів у відповідності до вищевказаних норм закону, серед яких зокрема і розрахунок заборгованості , а нотаріусом перед вчиненням виконавчого напису перевірено їх наявність, що підтверджується копією виконавчого напису та документів, на підставі яких його вчинено ( а.с.83-70 ).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Частина 1 ст. 58 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Зазначаючи про те , що нотаріусом не перевірено факт безспірності боргу, ОСОБА_1 будь-яких належних доказів, які б підлягали оцінці у відповідності до ст. 212 ЦПК України, того, що наданий відповідачем розрахунок його заборгованості за кредитним договором не відповідає дійсності , не надав та наданий відповідачем доказ направлення йому вимоги про усунення порушення зобов»язання не спростовував .

Також не заслуговує на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що нотаріус при здійсненні виконавчого напису вийшов за межі своїх повноважень, оскільки на його думку такий напис повинен був здійснений нотаріусом Київського міського нотаріального округу, так як виконавчий напис нотаріусом ОСОБА_2 здійснено у м. Дніпропетровськ, тобто у межах свого нотаріального округу, а згідно з Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за № 296/5 від 22.02.2012 року, виконавчі написи вчиняються нотаріусом незалежно від місцезнаходження боржника або стягувача.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення суду, ухваленого в даній справі, підстави до скасування якого відсутні .

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -