У х в а л а

іменем україни

21 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф., Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_3, про поділ спільного сумісного майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою її представником ОСОБА_4, на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 5 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 23 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила розділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності та таке, що було придбано з ОСОБА_2 під час шлюбу.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з 30 квітня 1999 року по

7 лютого 2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з

ОСОБА_2, під час якого за спільні кошти ними було придбано наступне майно: холодильник «Веко», стіл та чотири стільця, чотири табурета, кухонний гарнітур з чотирьох шаф, газова плита, пральна машинка «Індезіт», стінка меблева, стіл письмовий, стіл та чотири стільця, м'який куточок, спальний гарнітур, матрац, покривало, дивандек, ковдра ситцева, ковдра з верблюжої бавовни, посуд, набір інструментів, рулон клейонки, постільна білизна, чотири стільця, вісім курок та півень, всього на загальну суму 44 810 грн. Зазначала, що відповідач 25 лютого 2012 року забрав з квартири частину вказаного майна, а саме: холодильник «Веко», стіл та чотири стільця, пральну машинку «Індезіт», м'який куточок, спальний гарнітур, матрац, покривало, диван дек, ковдру ситцеву, ковдру з верблюжої бавовни, посуд, набір інструментів, рулон клейонки, постільну білизну, вісім курок та півня, які на даний час вони знаходяться у нього.

У квітні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просив розділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності та таке, що було придбано з ОСОБА_1 під час шлюбу.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що з 30 квітня 1999 року по

7 лютого 2012 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, під час якого за спільні кошти ними було придбано наступне майно: телевізор «Самсунг», бойлер, 4 ватяні ковдри, килим коричневого кольору

2х2,5 м, килим 2х3 м, люстра діодна, 2 люстри звичайні, зварювальний апарат, шафа 4-х дверна, шафа 2-х дверна, меблі для кухні, 20 листів шиферу, цегла 2 тис. штук, кутник металевий 25 мм - 10 шт. по 2,5 м, кутник металевий 35 мм - 10 шт. по 2,5 м, кутник металевий 40 мм - 20 шт. по

2,5 м, кутник металевий 50 мм - 20 шт. по 3 м, кутник металевий 63 мм -

20 шт. по 3 м, кутник металевий 75 мм - 20 шт. по 3 м, всього вартістю

3 180 грн; прут металевий 8 мм - 40 шт. по 3 м, прут металевий 10 мм -

100 шт. по 3 м, прут металевий 12 мм - 100 шт. по 3 м, прут металевий

14 мм - 100 шт. по 4 м., прут металевий 16 мм - 40 шт. по 2,5 м, арматуру металеву 16 мм - 10 шт. по 3 м, всього вартістю 2 400 грн. Крім того, під час сумісного проживання ними за спільні кошти був побудований цегляний сарай по АДРЕСА_2, вартість якого на даний час становить 53 135 грн, та зроблений ремонт у квартирі АДРЕСА_1, вартість якого становить 63 734 грн.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від

5 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 23 квітня 2014 року, первісний та зустрічний позов задоволено частково.

Розділено майно, нажите під час спільного життя, виділено

ОСОБА_1: бойлер, вартістю 850 грн, кухонний гарнітур з чотирьох шаф, вартістю 1 тис. грн, газову плиту, вартістю 1 тис. грн, стінку меблеву, вартістю 28 тис. грн, стіл письмовий, вартістю 640 грн, стіл та чотири стільця, вартістю 1 820 грн, 4 ватяні ковдри, вартістю 600 грн, килим коричневого кольору 2х2,5 м, вартістю 180 грн, килим 2х3 м, вартістю

200 грн, люстру діодну, вартістю 620 грн, люстру, вартістю 350 грн, люстру, вартістю 150 грн, посуд, вартістю 700 грн, постільну білизну, вартістю

200 грн, загальною вартістю 36 310 грн.

Виділено ОСОБА_2: холодильник «Веко», вартістю

2 315 грн, телевізор «Самсунг» (домашній кінотеатр), вартістю

8 тис. грн, стіл та чотири стільця, вартістю 2 200 грн, чотири табурета, вартістю 400 грн, пральну машинку «Індезіт», вартістю 2 010 грн, м'який куточок, вартістю 4 500 грн, спальний гарнітур, вартістю 2 500 грн, матрац, вартістю 250 грн, покривало, вартістю 100 грн, дивандек, вартістю

100 грн, ковдру ситцеву, вартістю 100 грн, ковдру з верблюжої бавовни, вартістю 150 грн, набір інструментів, вартістю 2 500 грн, рулон клейонки, вартістю 250 грн, вісім курок та півня, вартістю 360 грн, зварювальний апарат, вартістю 450 грн, загальною вартістю 26 185 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 062 грн грошової компенсації за надлишкове отримане спільне майно та 27 221 грн грошової компенсації за проведення ремонту в квартирі АДРЕСА_1, а всього 32 283 грн.

У задоволенні решти позовів відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову в повному обсязі та відмову у задоволенні зустрічного позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що все майно є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу у рівних частках між сторонами з урахуванням вартості набутого у період шлюбу майна та вартості ремонтних робіт, проведених у квартирі.

Проте повністю погодитися з такими висновками судів не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судові рішення зазначеним вимогам закону не відповідають.

Судами установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 1999 року по 7 лютого 2012 року, від шлюбу мають дочку ОСОБА_5, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час шлюбу сторони придбали майно: холодильник «Веко», вартістю 2 315 грн, телевізор «Самсунг» (домашній кінотеатр), вартістю 8 тис.грн, бойлер, вартістю 850 грн, стіл та чотири стільця, вартістю 2 200 грн, чотири табурета, вартістю 400 грн, кухонний гарнітур з чотирьох шаф, вартістю 1 тис. грн, газову плиту, вартістю 1 тис. грн, пральну машинку «Індезіт», вартістю 2 010 грн, стінку меблеву, вартістю 28 тис. грн, стіл письмовий, вартістю 640 грн, стіл та чотири стільця, вартістю 1 820 грн, м'який куточок, вартістю 4 500 грн, спальний гарнітур, вартістю 2 500 грн, матрац, вартістю 250 грн, покривало, вартістю 100 грн, дивандек, вартістю 100 грн, ковдру ситцеву, вартістю 100 грн, ковдру з верблюжої бавовни, вартістю 150 грн, 4 ватяні ковдри, вартістю 600 грн, килим коричневого кольору 2х2,5 м, вартістю 180 грн, килим 2х3 м, вартістю 200 грн, люстру діодну, вартістю 620 грн, люстру, вартістю 350 грн, люстру, вартістю 150 грн, посуд, вартістю 700 грн, набір інструментів, вартістю 2 500 грн, рулон клейонки, вартістю 250 грн, постільну білизну, вартістю 200 грн, вісім курок та півень, вартістю 360 грн, зварювальний апарат, вартістю 450 грн, на загальну суму 62 495 грн.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 Протягом 2007 року сторонами у вказаній квартирі було зроблено ремонт.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3369 від 14 грудня 2012 року вартість ремонтних робіт та матеріалів, витрачених на ремонт квартири АДРЕСА_1, на дату проведення обстеження (7 грудня 2012 року) складає 63 734 грн.

Згідно висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 9 грудня 2013 року № 1357 вартість ремонтних робіт та матеріалів, витрачених на ремонт квартири АДРЕСА_1, на час проведення ремонту (2007 рік) складає 54 443 грн, це майно подружжя залишилося у власності ОСОБА_1, а тому з неї на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 27 221 грн (1/2 від 54 443 грн) грошової компенсації за проведення ремонту в вищевказаній квартирі.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як роз᾽яснено в п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з᾽ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Судами було встановлено обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовано джерело і час його придбання.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, дійшов висновку про те, що розмір частки кожної із сторін становить 31 247 грн 50 коп., а оскільки майно розподілити в натурі порівну не можливо, то суд, врахувавши домовленість сторін в цій частині, виділив майно ОСОБА_1 на загальну суму 36 310 грн, а ОСОБА_2 - на суму 26 185 грн, а тому з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнув грошову компенсацію за надлишкове отримане спільне майно в розмірі 5 062 грн, при цьому судом не визначено, яке саме надлишкове майно було виділено ОСОБА_1

Крім того, суд дійшов висновку про те, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню грошова компенсація на користь ОСОБА_2 у розмірі 27 221 грн, оскільки, невід'ємні поліпшення, які сталися в результаті ремонтних робіт, зроблених під час шлюбу сторін, є майном подружжя і залишаються в квартирі, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1

Однак, з матеріалів справи не убачається, що ОСОБА_2 довів належними та допустимими доказами те, що саме за його кошти було зроблено ремонт у квартирі ОСОБА_1, оскільки у висновку експертизи визначено саме вартість проведених ремонтних робіт, а не особу, за чиї кошти їх проведено.

Апеляційний суд, у порушення вимог ст. 303 ЦПК України на зазначене уваги не звернув, недоліків суду першої інстанції не усунув, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Висновки судів попередніх інстанцій ґрунтуються на припущеннях, що, відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України, є неприпустимим.

За таких обставин, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану її представником ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 5 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 23 квітня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко