УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_6, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона є співвласником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вказувала, що зазначена квартира на підставі виконавчого напису від 25 листопада 2009 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 була продана з прилюдних торгів з метою погашення кредитної заборгованості її матері ОСОБА_6 перед ПАТ «ОТП Банк». Позивач вважає, що звернення стягнення на предмет іпотеки повинно здійснюватись виключно за рішенням суду та згодою всіх співвласників, а не за виконавчим написом нотаріуса.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня

2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від

20 листопада 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

На підставі ч. 3 ст. 33 Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, з висновками якого погодився апеляційний суд, на підставі доказів, наданих сторонами й належним чином оцінених судами (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив із того, що нотаріус, вчиняючи вищезгаданий виконавчий напис, діяв на підставі вимог діючого законодавства.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що звернення стягнення на предмет іпотеки повинно було здійснюватись виключно за рішення суду, оскільки сам договір іпотеки укладався за згодою її матері та органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві адміністрації, не заслуговують на увагу, оскільки на час відчуження квартири ОСОБА_4 була вже повнолітньою.

Інші доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта