АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Гаращенко Д.Р., Стрижеуса А.М.

при секретарі: Пікало К.В.

за участю: представника позивача - Іваненко М.В.

представника відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут зв»язку» на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 2 червня 2015 року у справі за позовом Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут зв»язку» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зобов»язання звільнити займане жиле приміщення,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року позивач ДП «Український науково-дослідний інститут зв»язку» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_4, вимоги за яким в подальшому уточнив та просив визнати відповідачів такими, що не мають ( втратили) право користування квартирою АДРЕСА_1 та зобо»язати відповідачів звільнити незаконно займане приміщення цієї квартири. Свої вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_6 працював в ДП«Український науково-дослідний інститут зв»язку» з 1966 по 2008 роки. На підставі наказу № 19 від 27 березня 1995 року ДП «УНДІЗ» ОСОБА_5 було надано у тимчасове користування квартиру АДРЕСА_1 на період виконання ним трудових обов»язків на підприємстві. На даний час відповідачі не є працівниками підприємства та не мають законних підстав займати житлове приміщення, добровільно звільнити квартиру № 10 відмовляються. Посилаючись на ці обставини, позивач просив на підставі ст..109 ЖК України, ст..ст.386, 387, 826 ЦК України задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 2 червня 2015 року відмовлено у задоволення позовних вимог ДП «Український науково-дослідний інститут зв»язку» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зобов»язання звільнити займане жиле приміщення.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ДП через свого представника, подало апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача - Іваненко М.В. апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_2, ОСОБА_3 проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, пояснення осіб, які беруть участь у справі, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Судом установлено, що наказом директора ДП «Український науково-дослідний інститут зв»язку» № 19 від 27 березня 1995 року ОСОБА_5 надано для тимчасового проживання на родину з трьох осіб квартиру АДРЕСА_1 ( а.с.20).Відповідачу ОСОБА_5 спеціальний ордер не видавався та договір найму не укладався, відповідачі ніколи не були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 7 червня 2012 року відмовлено у задоволенні позову ДП «УНДІЗ» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про виселення без надання іншого житлового приміщення. Цим рішенням встановлено, що відповідачі у встановленому законом порядку не були вселені у спірне жиле приміщення та відповідно не набули право користування службовим жилим приміщенням, оскільки квартира АДРЕСА_1 надавалась їм як тимчасове житлове приміщення та останні є тимчасовими жильцями.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі не набули право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 що встановлено рішенням суду, а тому відсутні підстави для визнання їх такими, що втратили право користування цим приміщенням.

Крім того, суд виходив із того, що на правовідносини, які склались між сторонами, норми статей 387 та 826 ЦК України не поширюються і з цих підстав відповідачі виселенню не підлягають.

Такий висновок суду грунтується на обставинах справи та відповідає нормам матеріального права.

Встановлено, що будинок АДРЕСА_1 закріплений за ДП «УНДІЗ» на праві господарського відання ( а.с.98)

Відповідачу ОСОБА_5, як працівнику підприємства, на сім»ю з трьох осіб квартира АДРЕСА_1 була надана для тимчасового мешкання ( а.с.20)

В 2008 році ОСОБА_5 був звільнений з ДП «УНДІЗ».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачам спірне жиле приміщення було надано виключно в тимчасове користування, як працівнику підприємства, трудові відносини з якими були припинені в 2008 році. На 2014 рік відповідачі не мають законних підстав займати жиле приміщення, а тому на підставі ст..ст. 386, 387, 826 ЦК України просили виселити.

Статтею 826 ЦК України передбачено виселення з житла наймача та інших осіб, які проживають у помешканні, на підставі рішення суду у разі розірвання договору найма житла. Підстави розірвання договору за ініціативою наймодавця передбачені ст..825 ЦК України.

Враховуючи положення ст..11 ЦПК України, згідно з якими суд розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що на підставі ст..ст. 387 та 826 ЦК України відповідачі виселенню не підлягають,

Доводи апеляційної скарги зводяться до фактичного викладення обставин в обґрунтування позовних вимог, які не є підставами для виселення.

На інші обставин як на підставу для виселення ОСОБА_5, ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 позивач не посилався і доказів на підтвердження таких обставин не надавав.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.

З огляду на викладене, передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції по даній справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут зв»язку» - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 2 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді:

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

[2]

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Гаращенко Д.Р., Стрижеуса А.М.

при секретарі: Пікало К.В.

за участю: представника позивача - Іваненко М.В.

представника відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут зв»язку» на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 2 червня 2015 року у справі за позовом Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут зв»язку» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зобов»язання звільнити займане жиле приміщення,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут зв»язку» - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 2 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді:

Справа №759/21159/14-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/796/11076/2015

Головуючий у суді першої інстанції: КириленкоТ.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.

Справа №759/21159/14-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/796/11076/2015

Головуючий у суді першої інстанції: КириленкоТ.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.