Справа №493/1587/15-ц
Провадження № 2/493/700/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2015 року

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді БОДАШКО Л.І.,

при секретарі ТИХОНОВІЙ Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Борсуківської сільської ради Балтського району Одеської області про тлумачення змісту заповіту та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить здійснити тлумачення заповіту, складеного 26 липня 2000 року на її імя ОСОБА_2, померлою 05 січня 2012 року, як такого, що дає їй право на спадкування земельної ділянки площею 3,07 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0030 на території Борсуківської сільської ради Балтського району Одеської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №035920, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 26.07.2004 року №360/А-2004 на імя ОСОБА_2, визнати за нею право власності на вище вказану земельну ділянку, стверджуючи, що її баба ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай) на території Борсуківської сільської ради Балтського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0240682.

За свого життя, 26 липня 2000 року, ОСОБА_2 у Борсуківській сільській раді Балтського району Одеської області склала заповіт, реєстр №244, в якому заповіла своїй онуці ОСОБА_1 належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0240682.

У вересні 2004 року ОСОБА_1 замість сертифікату на право на земельну частку (пай) отримала на своє імя встановленого зразка державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №035920, але після цього змін до заповіту вона не внесла, вважаючи, що різниці між сертифікатом на право на земельну частку (пай) і державним актом на право власності на земельну ділянку не існує.

05 січня 2012 року ОСОБА_2 померла. Після її смерті спадщину, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняла позивач, але отримати встановленим порядком свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона не може по причині того, що у заповіті предметом спадкування вказано сертифікат на право на земельну частку (пай), а в позивача перебуває державний акт на право власності на земельну ділянку.

Вказані вище обставини позбавили позивача права на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі.

Представник відповідача до судового засідання не зявилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, заперечень до заявлених вимог не має, просить справу розглянути за її відсутності у відповідності з вимогами законодавства України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що баба позивача ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай) на території Борсуківської сільської ради Балтського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0240682, вище вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 у Борсуківській сільській раді Балтського району Одеської області 26.07.2000 року заповіла своїй онуці позивачу ОСОБА_1 (заповіт посвідчений секретарем Борсуківської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр №244, заповіт ніким не змінено і не скасовано), у вересні 2004 року взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 отримала на своє імя встановленого зразка державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №035920, але після цього вона, по причині юридичної неосвіченості, не внесла змін до заповіту, вважаючи, що різниці між сертифікатом на право на земельну частку (пай) і державним актом на право власності на земельну ділянку не існує, що вказана обставина не є суттєво важливою при здійсненні права спадкування, заповіт в частині інших питань вона не змінювала і не скасовувала, будучи людиною похилого віку, не маючи юридичної освіти, вона не могла передбачити, що з отриманням державного акту заповіт буде недійсним, не бажала настання таких наслідків, в іншому випадку вона б скасувала заповіт, а як зазначалося вище - відомостей про зміну або скасування заповіту суд не має.

Після смерті ОСОБА_2 спадщину, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняла її онука позивач ОСОБА_1, але отримати встановленим порядком свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона не може по причині того, що у заповіті предметом спадкування спадкодавцем вказано сертифікат на право на земельну частку (пай), а в позивача на руках перебуває державний акт на право власності на земельну ділянку.

Таким чином, шляхом оцінки наданих доказів, суд дійшов висновку, що заповіт, складений ОСОБА_2 26.07.2000 року на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0240682, поширюється і на державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №035920, виданий на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 26.07.2004 року №360/А-2004, що позивач, як спадкоємець за заповітом, має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді вище вказаної земельної ділянки, що вказані вище обставини підтверджуються зібраними в матеріалах справи доказами, в тому числі паспортом, заповітом, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД №035920, довідкою відділу Держземагентства у Балтському районі Одеської області №696 від 02.06.2015 року, свідоцтвом про смерть, довідкою Саражинської сільської ради Балтського району Одеської області №549 від 21.07.2015 року та ін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213,1216,1225,1233,1268 ЦК України, ст.ст.10,11,209,212,214,215,223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати, що заповіт, складений ОСОБА_2 26 липня 2000 року в Борсуківській сільській раді Балтського району Одеської області, в якому вона заповіла своїй онуці ОСОБА_1 належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0240682, поширюється і на земельну ділянку площею 3,07 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0030 на території Борсуківської сільської ради Балтського району Одеської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №035920, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 26.07.2004 року №360/А-2004 на імя ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,07 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0030 на території Борсуківської сільської ради Балтського району Одеської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №035920, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 26.07.2004 року №360/А-2004, яка раніше на праві приватної власності належала ОСОБА_2, померлій 05 січня 2012 року в с. Саражинка Балтського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СУДДЯ