Провадження № 2/750/8/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого - судді Литвиненко І.В.,

за участю секретаря Кравченко І. В.,

з участю позивача, відповідача, третьої особи із самостійними вимогами, представника відповідача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права на проживання в житловому приміщення, вселення та за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про вселення,

третя особа: орган опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради,

в с т а н о в и в :

03.12.2013 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_4 про визнання права на проживання в будинку АДРЕСА_1 та вселення в будинок, позовні вимоги мотивовані тим, що вона, як член сім'ї власника будинку має право на користування цим будинком на підставі ст.. ст.. 156, 405 ЦК України, а відповідач не дозволяє вселитись до житлового приміщення. Третя особа ОСОБА_5 звернувся із позовом про вселення до будинку АДРЕСА_1, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він є неповнолітнім сином сторін, зареєстрований в зазначеному житловому приміщенні та проживав в ньому, відповідно до ст.. 47 Конституції України та ст.. 64 ЖК України має право на проживання в ньому, а відповідачем чиняться перешкоди в його праві Позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Третя особа із самостійними вимогами та її законний представник ОСОБА_3 просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради просила задовольнити позовні вимоги третьої особи - ОСОБА_5

Відповідач та представник відповідача заперечували проти задоволення позову ОСОБА_3 та ОСОБА_5, подали заяву про застосування строків позовної давності, оскільки вважають, що ОСОБА_5 пропущено строк позовної давності.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.07.1989 року. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігіва від 17.02.2003 року шлюб було розірвано.

Згідно із копією свідоцтва про народження серії І-ЕЛ, виданого 17 квітня 1998 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Місце проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з 30 серпня 2011 року(а.с. 90).

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 22 липня 2015 року визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за кожним право власності по 1/2 частині будівельних матеріалів і обладнання, що були використані при зведенні незакінченого будівництвом двоповерхового будинку в АДРЕСА_1 загальною площею забудови 121,2 кв.м, об'ємом 823 куб.м, який має конструктивні елементи: фундамент з бетонних блоків (стіни підвалу), стіни цегляні, перегородки цегляні (1 поверх), перекриття з залізобетонних плит (1-й поверх) і дерев'яних балок (2-й поверх), дах із дерев'яних крокв, покриття з азбоцементних хвильових листів, підлоги з дерева і кахеля, віконні прорізи заповнені металопластиковими блоками, дверні прорізи, заповнені дерев'яними блоками, централізована мережа електропостачання, газопостачання, водопостачання, каналізація на вигріб, опалення від індивідуального побутового котла на газовому паливі, і складається з: приміщення 1-1, площею 19,2 кв.м, вартістю 92424 грн., приміщення 1-2, площею 19,2 кв.м, вартістю 92424 грн., приміщення 1-3, площею 23,2 кв.м, вартістю 111678 грн., приміщення 1-4, площею 20,7 кв.м, вартістю 99645 грн., приміщення 1-5, площею 8,5 кв.м, вартістю 40917 грн., а також: підвалу загальною площею забудови 121,2 кв.м, об'ємом 351 куб.м, з конструктивними елементами: фундаменти і стіни з бетонних блоків, перекриття із залізобетонних плит, підлоги з глини, віконні та дверні прорізи, заповнені дерев'яними блоками, який складається з приміщення І, площею 8,5 кв.м, вартістю 23150 грн., приміщення ІІ площею 32,3 кв.м, вартістю 87969 грн., приміщення ІІІ площею 48,5 кв.м, вартістю 132089 грн., приміщення ІУ площею 6,3 кв.м, вартістю 17158 грн.; веранди загальною площею забудови 11,9 кв.м, об'ємом 49 куб.м, з конструктивними елементами: фундаменти з бетонних блоків, стіни з цегли, перекриття із залізобетонних плит і дерев'яних балок, покриття з азбоцементних хвильових листів, підлоги з кахелю, віконні прорізи, заповнені блоками з металопластику, дверні прорізи, заповнені дерев'яними блоками, централізовані мережі електропостачання, з площею приміщення 9,6 кв.м, вартістю 41007 грн.; входу до підвалу загальною площею забудови 3,8 кв.м, вартістю7800 грн., з конструктивними елементами: стіни з бетонних блоків, сходи з цегли; ганку, загальною площею забудови 4,18 кв.м, вартістю 3346 грн., який має з конструктивних елементів 4 сходинки з цегли. Виділено ОСОБА_3 будівельні матеріали та обладнання, що були використані в АДРЕСА_1 в будівництві: приміщення 4, площею 20,7кв.м, вартістю 99645 грн., приміщення 5, площею 8,5 кв.м, вартістю 40917 грн., частина приміщення 1 площею 12,7 кв. м, вартістю 61135 грн., частина приміщення V, площею 4,8 кв.м, вартістю 20503,5 грн., приміщення другого поверху площею 47,6 кв.м, вартістю 41661 грн., підвального приміщення І площею 8,50 кв.м, вартістю 87969 грн., підвального приміщення ІІ площею 32,30 кв.м, вартістю 87969 грн., входу до підвалу вартістю 7800 грн., а всього на суму 382780,50 грн., що складає 46/100 часток від вартості всього недобудованого будинку, визнавши за нею права забудовника на цю частину. Виділено ОСОБА_4 будівельні матеріали та обладнання, що були використані в АДРЕСА_1 в будівництві: приміщення 3, площею 23,20 кв.м, вартістю 111678 грн., приміщення 2, площею 19,20 кв.м, вартістю 92424 грн., частини приміщення І площею 6,5 кв.м, вартістю 31289 грн., частина приміщення V, площею 4,8 кв.м, вартістю 20503,5 грн., приміщення другого поверху ІІ площею 54,4 кв.м, вартістю 47612 грн., підвального приміщення ІІІ площею 48,5 кв.м, вартістю 132089 грн., підвального приміщення ІУ площею 6,30 кв.м, вартістю 17158 грн., ганку «а2-1» вартістю 3346 грн., а всього на суму 456009,50 грн., що складає 54/100 часток від вартості всього недобудованого будинку. Визнано за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частину земельної ділянки в АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_4 права власності на 1/2 частину земельної ділянки в АДРЕСА_1. Виділено ОСОБА_3 земельну ділянку в АДРЕСА_1 площею 550 кв.м з урахуванням земельної ділянки під забудовою частини житлового будинку, в межах: від точки Е до точки Ж - 11,95 м, від точки Ж до точки З -2 м, від точки З до точки І - по лінії розподілу житлового будинку, від точки І до точки К - 1 м, від точки К до точки Л -10,16 м, від точки Л до точки М - 8,48 м, від точки М до точки В - 26,45 м, від точки В до точки Г - 10,94 м, від точки Г до точки Д - 50 м, від точки Д до точки Е - 3,95 м. Виділено ОСОБА_4 земельну ділянку в АДРЕСА_1 площею 550 кв.м з урахуванням земельної ділянки під забудовою частини житлового будинку, в межах: від точки А до точки Б - 50,0 м, від точки Б до точки В 11,06 м, від точки В до точки М - 26,45 м, від точки М до точки Л - 8,48 м, від точки Л до точки К - 10,16 м, від точки К до точки І - 1,00 м, від точки І до точки З - по лінії розподілу будинку, від точки З до точки Ж - 2,00 м, від точки Ж до точки Е - 11,95 м, від точки Е до точки А - 18, 05 м.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже підстави для вселення у весь будинок у ОСОБА_3, як колишнього члена сім'ї ОСОБА_4 відсутні, оскільки на час розгляду справи в суді, позивач стала співвласником будівельних матеріалів та обладнання, що були використані в АДРЕСА_1 в будівництві: приміщення 4, площею 20,7кв.м, вартістю 99645 грн., приміщення 5, площею 8,5 кв.м, вартістю 40917 грн., частина приміщення 1 площею 12,7 кв. м, вартістю 61135 грн., частина приміщення V, площею 4,8 кв.м, вартістю 20503,5 грн., приміщення другого поверху площею 47,6 кв.м, вартістю 41661 грн., підвального приміщення І площею 8,50 кв.м, вартістю 87969 грн., підвального приміщення ІІ площею 32,30 кв.м, вартістю 87969 грн., входу до підвалу вартістю 7800 грн., а всього на суму 382780,50 грн., що складає 46/100 часток від вартості всього недобудованого будинку за нею визнано права забудовника на цю частину, отже її право користування житловим приміщенням є похідним від права власності та вона має право користуватись не всім будинком, а лише тією його частиною, що виділено їй рішенням суду, при цьому підстав та предмету позову вона не змінювала, у зв'язку із чим, з урахуванням ст..11 ЦПК України, у задоволенні її позову слід відмовити. При цьому слід зазначити,що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.10.2015 року захищені її права, як співвласника будівельних матеріалів та конструкцій та усунуто перешкоди ОСОБА_3 в користуванні 1/2 частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та будівельними матеріалами та обладнаннями, що були використані при зведенні незавершеного будівництвом двоповерхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, рішення не набрало законної сили.

Згідно із актом обстеження умов проживання у будинку АДРЕСА_1, 1 кімнату, кухню, коридор, веранду займає батько неповнолітнього, іншою кімнатою та санвузлом він не користується, в цій кімнаті відсутні меблі, кімната, якою не користується батько відключена від електропостачання та теплопостачання.

Будинок АДРЕСА_1 має 84,67 % готовності, цей факт встановлений рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 22 липня 2015 року. Оскільки вказаний незавершений будівництвом будинок є житлом неповнолітнього, в якому він проживав до розірвання шлюбу між сторонами, суд вважає, що він як член сім'ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 має право на користування ним, як тією частиною, що виділена позивачу, так і тією частиною, що виділена відповідачу. Заперечення відповідача щодо користування третьою особою із самостійними вимогами його частиною недобудованого будинку суперечить ст.. 18 ЗУ «Про охорону дитинства». Із запереченнями відповідача стосовно того, що третьою особою пропущений строк позовної давності для звернення до суду, суд не погоджується, оскільки свідки зі сторони відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що влітку ОСОБА_5 вселився до будинку і проживав там влітку 2015 року більше тижня, а отже строк позовної давності був перерваний і його перебіг розпочався спочатку. Крім того, ОСОБА_6 повідомила про те, що вона з двома дітьми проживала з дозволу відповідача за адресою АДРЕСА_1 а ОСОБА_5 спав у кімнаті на підлозі. Свідок ОСОБА_8 пояснила, що в травні 2015 року ОСОБА_5 ночував у неї та її сина, який є його одногрупником, оскільки зі слів ОСОБА_5, його батько не пускав його додому. Свідок ОСОБА_9 був свідком, як позивач не могла відкрити двері в будинку АДРЕСА_1, коли приїхала за своїми речами влітку 2012 року і другий раз став свідком бійки між нею та відповідачем. Висновком від 05.08.2015 року за результатами перевірки за зверненням ОСОБА_3 та ОСОБА_4, встановлено, що заявник із сином не змогли потрапити до будинку 25.07.2015 року, у зв'язку із чим були змушені залізти до будинку через другий поверх. Згідно із відповіддю Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради від 08.09.2015 року № 02-02/1178, при проведенні бесіди із ОСОБА_4, він повідомив, що не має наміру допускати позивача та неповнолітнього сина до помешкання.

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Згідно з положеннями ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадяни матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність, або взяти в оренду.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка підписана та ратифікована Україною, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов"язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Отже на підставі вищевикладеного, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_3 із заявлених підстав слід відмовити, а позовні вимоги ОСОБА_5 підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що батько категорично заперечує проти вселення своєї неповнолітньої дитини до житла, де він зареєстрований та яким має право користуватись, оскільки є членом сім'ї і своєї матері - ОСОБА_3, і свого батька - ОСОБА_4 З відповідача на користь третьої особи підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права на проживання та вселення відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про вселення задовольнити.

Вселити ОСОБА_5 до будинку АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судові вирати в сумі 487 грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя