Справа № 523/8016/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" листопада 2015 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Погрібного М.О.

При секретарі Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про розірвання шлюбу, зміну прізвища, визначення місця проживання дитини та встановлення способу участі у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, який був укладений ними 30 квітня 2011 року у відділі ДРАЦС по Котовському району Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №20, змінити її прізвище з «Грицюта» на її дівоче прізвище «Доброва», визначити місце проживання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з нею за адресою АДРЕСА_1 та встановити спосіб участі у вихованні сина відповідачу ОСОБА_2, зобовязавши його не приходити до її дому та спілкуватися з сином з її дозволу протягом 5-6 годин в тиждень поза місцем її проживання.

В обґрунтування позову, вона посилалася на те, що життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння по життєво важливим питанням. Між ними постійно виникали сварки, суперечки через відсутність спільних інтересів, однакового підходу до виховання дитини, що привело до втрати між ними довіри та почуття поваги і любові. Вони припинили спільне проживання однією сімєю з березня 2015 року і примирення між ними неможливо, оскільки вона проти цього категоричного заперечує. При розірванні шлюбу вона бажає змінити своє прізвище з «Грицюта» на дошлюбне прізвище, «Доброва».

Після припинення шлюбних відносин, їхній малолітній син ОСОБА_3, який народився 20 жовтня 2011 року, залишився проживати з нею, де проживає по теперішній час і знаходиться на її утриманні. Вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, із своїми батьками, яка належить на праві власності їй батькам та її братові в рівних частинах, де є усі необхідні умови для нормального проживання та виховання сина. Оскільки відповідач немає ніякого відношення до квартири, де вони проживають, вважає, що він не повинен приходити до них та порушувати їхній спокій. Для побачення сина з відповідачем, як батьком, вона вважає можливим надати йому 5-6 годин на тиждень за домовленістю з нею поза місцем її та сина проживання, що на її думку буде достатнім для відповідача. Оскільки, коли відповідач приходив за місцем їхнього з сином проживання, то неодноразово влаштовував скандали в присутності дитини, що негативно на сина впливає.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та їх обґрунтування і просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та показала, що дійсно, з 30 квітня 2011 року її довіритель знаходиться в зареєстрованому шлюбі з позивачкою, з якою проживав однією сімєю. Під час спільного проживання, у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Із-за неможливості подальшого спільного проживання з різних побутових причин, вони з позивачкою в березні 2015 року припинили шлюбні відносини та спільне проживання однією сімєю. Відповідач забрав усі належні йому речі і переїхав проживати до батьків в село Перехрестове, Фрунзовського району Одеської області де проживає по теперішній час. Подальше збереження сімї з позивачкою відповідач вважає недоцільним і не можливим, тому з позовними вимогами про розірвання шлюбу погоджується. Також він погоджується з позовними вимогами про встановлення місця проживання їхнього малолітнього сина з позивачкою, оскільки вона є матірю дитини і будь-яких підстав відлучати сина від неї, на його думку, немає.

В частині запропонованого позивачкою способу участі відповідача у вихованні сина та його обґрунтування, позовні вимоги не визнають, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам та надумані. Між відповідачем і позивачкою існують неприязні стосунки, які позивачка бажає використати, як спосіб усунення його від сина. Відповідач переїхав до своїх батьків з міста Одеси в село і єдиним його бажанням є спілкування з сином, можливістю його утримання та виховання. Згідно законодавства України він, як батько, має право на особисте спілкування з сином, який проживає окремо від нього. І позивачка не має право в цьому йому перешкоджати. Органом опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради запропонований спосіб його участі у вихованні сина, з яким він погоджується і просить його встановити в судовому порядку.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в судовому засіданні підтримала позовні вимоги про встановлення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з матірю, позивачкою по справі. А в частині встановлення способу участі відповідача ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина з позовними вимогами не погодилася та просила суд врахувати висновок Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради за №01-05-1/2109 вх. від 04 листопада 2015 року, який на підставі досконально вивчених документів, дослідження житлових умов відповідача і позивачки, вимог норм СК України та іншого законодавства України, дійсно встановлює позитивний, як для сторін по справі так і для дитини спосіб участі батька у вихованні сина. А саме, представник третьої особи зазначила, що Радою опіки та піклування запропоновано наступний спосіб участі батька ОСОБА_2 у вихованні сина: встановлення систематичних побачень першої та третьої неділі кожного місяця з пятниці 18 годин до неділі 18 годин; під час літніх канікул щорічно (45 календарних днів), а також в будь-які інші дні за попередньою домовленістю з матірю дитини.

Вислухав сторони, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вивчив матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні та досліджених доказів, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) та ОСОБА_2 знаходяться у шлюбі з 30 квітня 2011 року зареєстрованого у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Котовському району Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (л.с. №5).

Під час спільного проживання в шлюбі, у сторін по справі, 29 жовтня 2011 року народився син ОСОБА_3, який тривалий час разом із своїми батьками, сторонами по справі, проживав в ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьками відповідача, що в судовому засіданні підтвердили сторони по справі та вказані вище свідки (л.с. №№8, 63).

Спільне життя між позивачкою і відповідачем не склалося, вони втратили одне до одного почуття поваги та любові і з березня 2015 року припинили свої шлюбні відносини і спільне проживання однією сімєю.

Після фактичного припинення шлюбу та спільного проживання, відповідач переїхав на своє постійне, реєстраційне місце проживання до своїх батьків в село Перехрестове, Фрунзовського району, Одеської області, де проживає по теперішній час.

Малолітній син сторін по справі, проживає з матірю, позивачкою, в квартирі АДРЕСА_2, яка на праві спільної часткової власності належить позивачці, її батькові, матері та братам та де є усі належні умови для проживання неповнолітнього і його виховання.

Вищевикладені факти в судовому засіданні підтвердили сторони по справі, свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та що підтверджується довідкою №2236 від 30 червня 2015 року, виданої КП «ЖКС «Північний» (л.с. №19).

Таким чином, суд вважає, що позивачка та відповідач щодо позовних вимог про розірвання шлюбу між ними та встановлення місця проживання їхнього малолітнього сина, прийшли до взаємної згоди і в цій частині позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Позовні вимоги в частині встановлення способу участі відповідача ОСОБА_2 у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_3, суд вважає необхідним задовольнити частково, оскільки після фактичного припинення шлюбних відносин і спільного проживання однією сімєю, між сторонами по справі виникли вкрай неприязні стосунки і між ними існує спір, щодо способу і порядку участі відповідача, як батька, у вихованні сина ОСОБА_3, що в судовому засіданні підтвердили сторони по справі, вказані вище свідки та що підтверджується висновками про результати розгляду заяв ОСОБА_1 від 09 червня та 23 червня 2015 року, винесеними працівниками міліції Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області (л.с. №№38,39, 61,62).

Відповідно до ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України - питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

В судовому засіданні позивачкою не були надані докази, які б підтверджували факти, що перешкоджають нормальному розвитку їхнього неповнолітнього сина, у звязку з його спілкуванням з батьком, відповідачем по даній справі.

Відповідно до ст. 158 СК України - за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 159 СК України - якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради за №01/05-1/2109 вх. від 31 серпня 2015 року, на підставі досліджених документів, позицій батьків малолітнього, запропоновано порядок зустрічей відповідача ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_3, шляхом встановлення систематичних побачень першої та третьої неділі кожного місяця з пятниці 18 годин до неділі 18 годин, під час літніх канікул щорічно (45 календарних днів), а також в будь-які інші дні за попередньою домовленістю з матірю дитини, з яким відповідач погоджується.

З урахуванням вищевикладеного, того, що відповідач постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, де неповнолітній син певний час проживав з батьками відповідача і між ними склалися тісні теплі стосунки, а також враховуючи неприязні відносин, які склалися між позивачкою і відповідачем, суд вважає, що запропонований Органом опіки та піклування порядок і спосіб участі відповідача у виховані сина ОСОБА_3 буде відповідати інтересам дитини, позивачки та відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 209 ч.3 ЦПК України, ст. ст. 112, 113, 141, 157-159 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований 30 квітня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Котовському району Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №20 розірвати.

Відновити ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище «Доброва».

Встановити місцем постійного проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, квартиру АДРЕСА_3, разом з матірю ОСОБА_1.

Встановити ОСОБА_2 систематичні побачення з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в першу та третю неділі кожного місяця з пятниці 18.00 годин до неділі 18.00 годин; під час літніх канікул щорічно (45 календарних днів), а також в будь-які інші дні за попередньою домовленістю з матірю дитини.

В задоволені інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Копію рішення направити Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: