У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2015 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про встановлення нікчемності договору, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ПАТ «Старокиївський банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 457 231 грн. 41 коп., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач отримавши на підставі кредитного договору грошові кошти, умови договору порушує, взяті на себе зобов'язання не виконує.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Старокиївський банк» про встановлення нікчемності договору, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що має право звернутися до суду з такою вимогою.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року, позовні вимоги ПАТ «Старокиївський банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 457 231 грн. 41 коп., а також судовий збір на користь держави в сумі 3654 грн. 00 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги щодо вирішення питання про застосування строків позовної давності є необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції було розглянуто дане клопотання та зазначено, що позивачем не було пропущено строки позовної давності.

Скаржником у касаційній скарзі не зазначається яка норма матеріального права була порушена та невірно застосована.

Суди попередніх інстанцій в повному обсязі з'ясували та перевірили всі доводи, які викладені в касаційній скарзі, дали їм належну правову оцінку і ухвалили судові рішення відповідно до Закону.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2015 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про встановлення нікчемності договору, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович