АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2513/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Гончаренко Т. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБондаренка С. І.
суддівВініченка Б. Б. , Храпка В. Д.
при секретаріШоколенко Т. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 3 вересня 2015 року у справі за позовом Звенигородського підприємства теплових мереж до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по оплаті за теплову енергію, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2015 року Звенигородське підприємство теплових мереж звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по оплаті за теплову енергію, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач є постачальником теплової енергії в будинку АДРЕСА_1 в тому числі квартирі НОМЕР_1 де проживає ОСОБА_6 Квартира має загальну площу 57 кв.м. , особовий рахунок відкритий на ім'я ОСОБА_6

Позивачем виконано обов'язки по забезпеченню квартири тепловою енергією , але відповідач не здійснив оплату наданих послуг, в зв'язку з чим за період з 1.10.2012 року по 1 березня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 3181 гривна.

На підставі наведених обставин, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 3181 гривна.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 3 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Звенигородського підприємства теплових мереж заборгованість за теплопостачання за період з 1 жовтня 2012 року по 1 березня 2015 року в сумі 3181 гривна.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, обґрунтовано виходив з того, що відповідачем не виконано зобов'язання оплати за спожиту теплову енергію.

В судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що між сторонами склались відносини, відповідно до яких позивач постачає відповідачу теплову енергію.

Пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Рішенням виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області від 25.11.2010 року №430 затверджено та введено в дію з 1 грудня 2010 року тарифи на послуги опалення за один метр опалювальної площі в місяць протягом року з ПДВ 3.13 гривень, тариф за один метр опалювальної площі в опалювальний сезон з ПДВ 6.26 гривень.(а.с.24,25)

Рішенням виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області від 29.12.2012 року №406 затверджено та введено в дію з 1 лютого 2013 року тарифи на теплову енергію та на послуги з централізованого опалення для населення за один метр опалювальної площі в місяць протягом року з ПДВ 4.38 гривень, тариф за один метр опалювальної площі в опалювальний сезон з ПДВ 8.76 гривень.(а.с.26,27)

Рішенням виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області від 14.10.2014 року №362 затверджено та введено в дію з 1 листопада 2014 року тарифи на теплову енергію та на послуги з централізованого опалення за один метр опалювальної площі в місяць протягом року з ПДВ 6.80 гривень, тариф за один метр опалювальної площі в опалювальний сезон з ПДВ 13.60 гривень.(а.с.28,29)

Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Позивач виконав свої зобов'язання щодо надання відповідачу теплової енергії, відповідач зобов'язання порушив та не оплачував надану позивачем теплову енергію, внаслідок чого утворилась заборгованість з жовтня 2012 року по лютий 2015 року включно в сумі 3181 гривна, що підтверджується розрахунком поданим позивачем. (а.с.4,5)

Посилаючись в апеляційній скарзі, на те, що позивач надає неякісні послуги, апелянтом належних та допустимих доказів не надано.

Згідно статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Відповідач неодноразово звертався до позивача, з питанням неякісно наданих послуг.

За наслідками таких звернень представник позивача з'являвся за місцем проживання відповідача та складав відповідні акти.

Так 26 листопада 2014 року, був складений акт , про перевірку температурного режиму в квартирі АДРЕСА_1 , яким зафіксовано, що температура в квартирі становить 18 С, вказаний акт підписаний в тому числі і ОСОБА_6 (а.с.38), 26 грудня 2014 року зафіксовано температуру 19 С, що підтверджується актом який підписаний в тому числі і ОСОБА_6 (а.с.40)

Актами від 2 лютого 2015 року, від 5 грудня 2014 року зафіксований не допуск до квартири.

Таким чином відповідачем доказів того, що позивач надавав неякісні послуги ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції надано не було.

Посилання апелянта на те, що встановлені тарифи завищені є необґрунтованими, оскільки вказані тарифи встановлені рішенням виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області, які ніким не оскаржувались і є чинними.

Наявність судового рішення, про стягнення з позивача на користь відповідача грошової суми та невиконання його, не звільняє відповідача від обов'язку проводити оплату наданих послуг, оскільки обставини за яких стягнуто суму, відрізняються від тих обставин, за якими виник борг у даній справі, що вбачається з ухвали суду від 6 травня 2010 року(а.с.82,83).

Не є також порушенням проголошення вступної та резолютивної частини рішення, оскільки таке право надано суду у відповідності з вимогами частини 3 статті 209 ЦПК України.

Питання законності ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області від 3 вересня 2015 року, якою відмовлено в прийнятті зустрічної позовної заяви, не є предметом розгляду в даній справі та було вирішено ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 30 вересня 2015 року.

За таких обставин, колегія суддів, не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст..ст.303,307,308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити, а рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 3 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :