Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/5810/14-ц
Провадження № 2/209/211/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2015 р. Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська у складі:

головуючого Гнєзділова В.Є.

при секретарі Бойко Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 03 липня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у формі розписки було укладено договір позики, у відповідності до якого 03 липня 2013 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошову позику в розмірі 20000,00грн. Строк повернення позики при цьому згідно відповідної розписки - до листопада 2013 року. 02 вересня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у формі розписки було укладеного договір позики, у відповідності до якого 02 листопада 2013 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошову позику у розмірі 40000,00грн. Строк повернення позики при цьому, згідно відповідної розписки до 30 листопада 2013 року. Розписки складено власноруч відповідачем по справі, підписані позикодавцем, позичальником та засвідчені свідком ОСОБА_3, що відповідає вимогам цивільного законодавства. Таким чином відповідач мав повернути позивачу позику за договором на загальну суму 60000,00грн. в строк до 30 листопада 2013 року. На адресу відповідача ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1 надсилав письмову вимогу від 19 вересня 2014 року, щодо негайної сплати боргу за договором позики з урахуванням інфляційних нарахувань в розмірі 67948,43 грн. і трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 1444,93 грн., яка залишена відповідачем без задоволення і відповіді. Отже строк прострочення відповідачем грошового зобов'язання з 01 грудня 2013 року на дату складання чинної позовної заяви (15 жовтня 2014 року ) становить 319 днів. Розмір 3 процентів річних за час прострочення складає 60000,00грн.х319дн./100х3%/365дн. = 1573,15грн. Розмір боргу з нарахуванням інфляційних нарахувань за період з грудня 2013 року по вересень 2014 року включно становить 60000,00 грн. х(100,5/100)х (100,2/100)х (100,6/100)х (102,2/100)х (103,3/100)х (103,8/100)х(101,0/100)х(100,4/100)х(100,8/100)х(102,9/100)=70058,78грн. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 70058,78грн. боргу з урахуванням інфляційних нарахувань і три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1573,15грн.. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 716,33грн.

Представник позивача ОСОБА_1 та позивач позовні вимоги підтримали у повному обсязі, підтвердивши обставини, на які посилався позивач, вказавши, що відповідач не бажає повертати гроші добровільно, тому вони підлягають стягненню в судовому порядку з урахуванням 3 процентів річних та інфляційних урахувань.

Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав у повному обсязі.

Судом досліджені докази по справі:

· пояснення сторін та їх представників;

· письмові докази по справі;

· показання свідків у справі -ОСОБА_3.;

· оглянуті речові докази - розписки.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази і з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно зі ст.1046 Цивільного кодексу України (далі скорочено - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Укладення договору позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів на суму 60000,00 підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 03 липня 2013р. та 02 вересня 2013 року /а.с.5-6/.

Згідно зі ст. 625 Ц.К. України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.545 Цивільного кодексу України (далі скорочено - ЦК України) якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Згідно зі ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Судом встановлені наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини:

Згідно розписок від 03 липня 2013року та від 02 вересня 2013 року ОСОБА_2 отримав в борг у ОСОБА_1 гроші на загальну суму 60000,00грн. і зобов'язався повернути їх до 30 листопада 2013 року . Договір позики укладений у письмовій формі з дотриманням вимог ст.1047 ЦК України. Розписки відповідача до подання її позивачем до суду знаходилась у ОСОБА_1, що свідчить про невиконання ОСОБА_2 обов'язку щодо повернення позики позивачу. 19 вересня 2014 року ОСОБА_1 пред'являв ОСОБА_2 письмову вимогу про повернення зазначеної позики з урахуванням 3 процентів річних та інфляційних нарахувань. Між тим, до цього часу ОСОБА_2 взяте на себе зобов'язання не виконав, грошові кошти на зазначену суму ОСОБА_1 не повернув. Оскільки грошові зобов'язання за договором позики відповідачем не виконані, сума боргу ОСОБА_2 станом на час подання позову з урахуванням інфляційних нарахувань складає 70058,78 грн., три проценти річних від простроченої сумискладає 1573,15 грн. Судові витрати позивача складають: 716,33 грн.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлений цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими

засобами доказування.

Згідно з ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Факт особистого написання розписок від 03 липня 2013р. та від 02 вересня 2013 року відповідач ОСОБА_2 не заперечує. Розписки відповідача знаходилась у ОСОБА_1 Таким чином, суд вважає встановленим факт передачі грошей відповідачеві ОСОБА_2 та наявність у останнього зобов'язання перед позивачем щодо повернення суми боргу за договором позики.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Строк прострочення відповідачем грошового зобов'язання з 01 грудня 2013 року на дату складання чинної позовної заяви (15 жовтня 2014 року ) становить 319 днів. Розмір 3 процентів річних за час прострочення складає 60000,00грн.х319дн./100х3%/365дн. = 1573,15грн. Розмір боргу з нарахуванням інфляційних нарахувань за період з грудня 2013 року по вересень 2014 року включно становить 60000,00 грн. х(100,5/100)х (100,2/100)х (100,6/100)х (102,2/100)х (103,3/100)х (103,8/100)х(101,0/100)х(100,4/100)х(100,8/100)х(102,9/100)=70058,78грн.

Також суд вважає таким, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати: судовий збір - 716,33 грн.

Встановлені судом факти і обставини справи підтверджуються:

· копіями розписок ОСОБА_2 від 03 липня 2013р. та від 02 вересня 2013 року / а.с.5-6/, згідно якої підтверджується факт та умови укладання договору позики між позивачем і відповідачем та факт отримання грошових коштів ОСОБА_2 від ОСОБА_1 на загальну суму 60000,00грн.;

· копією ідентифікаційного номеру та паспорту ОСОБА_1./а.с.7-11/, згідно якої підтверджується особа позивача та місце його реєстрації;

· копією ідентифікаційного номеру та паспорту ОСОБА_2 /а.с.12-15/, згідно якої підтверджується особа відповідача та місце його реєстрації;

· копією письмової вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 від 19 вересня 2014р. /а.с.16 - 20/, згідно якої підтверджується факт пред'явлення письмової вимоги позивачем відповідачу про повернення позики і сплату інфляційних нарахувань та 3 процентів річних за час прострочення.

·

На підставі ст.192, 530, 543, 545, 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, керуючись ст.8,10, 59,60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики задовольнити повністю .

Стягнути з ОСОБА_2 у рахунок погашення боргу за договором позики на користь ОСОБА_1 71631 гривень 93 копійки у рахунок повернення боргу; 716 гривень 33 копійок - у рахунок повернення судового збору, всього стягнути 72348 гривень 26 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя

Дніпровського районного суду

м.Дніпродзержинска В.Є. Гнєзділов