АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/413/2015 Головуючий в І інстанції: Скорик С.А.
Категорія:2 Доповідач: Капітан І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця 28 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан І.А.
Суддів:Радченка С.В.
Вербицької Л.І.
При секретарі: З участю адвоката:Грицак А.М. ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 22 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» про повернення в натурі безпідставно набутого майна,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що у 1999 році він набув право власності на 101 586 іменних акцій ВАТ «Херсонавтотранс», вартість яких складає 1 261 391,43 грн. 22 лютого 2008 року відбулася реорганізація підприємства шляхом зміни його організаційно-правової форми на ТОВ «Херсонавтотранс». У результаті проведеної реорганізації учасниками ТОВ «Херсонавтотранс» стали 10 осіб, розмір часток яких у статутному капіталі підприємства склав 76,9383%, а нерозподілена частка у статутному капіталі - 23,061%. Позивач вважає, що зазначена реорганізація проведена з порушенням встановленого порядку реорганізації, а в результаті протиправних дій учасників ТОВ «Херсонавтотранс» акціонерам ВАТ «Херсонавтотранс», які не увійшли до складу учасників ТОВ «Херсонавтотранс», спричинено шкоду у вигляді вилучення з обігу акцій підприємства, власниками яких вони являються у відповідній кількості, згідно висновку оціночної експертизи №07-07/2011, внаслідок чого їх позбавлено права на управління підприємством та продажу акцій за дійсною вартістю.

Оскільки він двічі звертався до відповідача з вимогою про виділення частки майна ТОВ «Херсонавтотранс» пропорційно його кількості та вартості акцій, а відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, і протиправні дії товариства доказані матеріалами кримінальної справи №2114/2012/12 відносно ОСОБА_7, ОСОБА_6 просив суд вилучити у ТОВ «Херсонавтотранс» на його користь частку майна на суму 1 261 391,43 грн., а у разі неможливості - стягнути з відповідача на його користь 1 261 391,43 грн.

Під час розгляду справи позивач збільшив свої позовні вимоги та остаточно просив суд стягнути з ТОВ «Херсонавтотранс» на його користь суму вартості акцій у розмірі 1 261 391,43 грн., інфляційне збільшення - 824 949,71 грн., а всього - 2 086 340,71 грн.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 22 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким його позов задовольнити.

В письмових запереченнях ТОВ «Херсонавтотранс», посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності передбачених ст.ст.1212, 1213 ЦК України підстав для їх задоволення.

Проте даного висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ст.310 ЦПК України є підставою для скасування оскарженого рішення і закриття провадження у справі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 19 березня 1999 року у відповідності до сертифікату акцій серії А №510 ОСОБА_6 набув у власність 101586 іменних акцій ВАТ «Херсонавтотранс» (а.с.8).

Згідно Статуту Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» є правонаступником всіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства «Херсонавтотранс» (а.с.65-78).

ОСОБА_6 звернувся до суду з вимогою до ТОВ «Херсонавтотранс» про вилучення на його користь частки майна на суму 1 261 391,43 грн., а у разі неможливості - стягнення на його користь зазначеної суми на підставі ст.1212 ЦК України (а.с.1-2).

Відповідно до ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» згідно з частиною третьою статті 167 Господарського кодексу України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав. Визначаючи, чи є спір таким, що виникає з корпоративних відносин та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 4 частини першої статті 12 ГПК, стаття 15 ЦПК), слід враховувати роз'яснення, надані у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів».

Згідно роз'яснень, які містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» законом України від 15 грудня 2006 року №483-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів» до підвідомчості господарських судів віднесено справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

При визначенні підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії судам необхідно керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним частиною першою статті 167 ГК, згідно з якою корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.п.2, 3.1, 3.2постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24 жовтня 2011 року «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема за умов участі у спорі суб'єкта господарювання та за наявності між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин.

Справи, що виникають з корпоративних відносин, - це справи зі спорів між юридичними особами та їх учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасниками, який вибули, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи. Предметом відповідних позовів можуть бути вимоги про визнання недійсними: актів органів управління юридичної особи; її установчих документів; правочинів, укладених юридичною особою, якщо позивач обґрунтує свої вимоги порушенням його корпоративних прав або інтересів, тощо. Виняток становлять трудові спори за участю юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.2 ст.206 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1частини першої статті 205 цього кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Оскільки справу за позовом ОСОБА_6 до ТОВ «Херсонавтотранс» про повернення в натурі безпідставно набутого майна як таку, що виникла з корпоративних відносин у спорі між правонаступником господарського товариства та акціонером цього товариства, віднесено до підвідомчості господарських судів, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі з підстав, визначених п.1ч.1 ст.205 ЦПК України, та роз'ясненням ОСОБА_6 про наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч.3 ст.206 ЦПК України.

Керуючись ч.1 п.1 ст.205, ст.ст.206,310 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 22 грудня 2014 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Повідомити ОСОБА_6, що розгляд справи за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» про повернення в натурі безпідставно набутого майна віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді