У х в а л а

іменем україни

5 серпня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності,

в с т а н о в и в :

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2015 року, у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_3 разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 35/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом майна ОСОБА_5.

У іншій частині позову відмовлено

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2015 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги, який не заявив про відмову від спадщини, проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини та продовжує там проживати, обґрунтовано відмовив у задоволенні первісного позову та задовольнив частково зустрічний.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої й апеляційної інстанцій допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.О.Карпенко