Номер провадження: 22-ц/785/1128/15
Головуючий у першій інстанції Жуган Л. В.
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.

суддів Короткова В.Д., Калараш А.А.,

з участю секретаря Решетнік М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментам та додатковим витратам за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06 травня 2014 року, -

встановила:

Позивач 09.09.2013 року звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_3, посилаючись на те, що 25.06.2008р. заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 750,00 грн. та додаткові витрати з одноразовою виплатою у розмірі 4 839,00грн. на утримання на той час неповнолітньої доньки.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.09.2010р. зазначене заочне рішення за заявою відповідача скасовано.

При новому розгляді справи рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24.04.2012р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.11.2012р., з відповідача на її користь на утримання повнолітньої доньки стягнуто аліменти в розмірі 30 132,71грн., додаткові витрати в сумі 4 839,00грн., пеню за прострочення зі сплати аліментів в розмірі 5 000,00грн.

Відповідач аліменти не сплачував, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 30 172,71 грн. за період з 2006р. по 2010р. та заборгованість за несплачені додаткові витрати у розмірі 4 489,30грн., виплата яких була призначена заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25.06.2008р.

Відповідач позовні вимоги не визнав.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 травня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2, вважаючи рішення суду таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, 12.05.2014 року надала до суду апеляційну скаргу про його скасування з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, законність i обґрунтованість рішення суду першої iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 в позовній заяві та апеляційній скарзі посилається на те, що скасування заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25.06.2008р. є незаконним, оскільки на час його перегляду було відкрито виконавче провадження з його виконання, так як відповідач ухилявся від сплати аліментів, а донька за цей час досягла повноліття. Тому, дані обставини стали причиною її звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення щодо вступу в законну силу заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25.06.2008р. та рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 19.07.2013р. задоволено її заяву про встановлення факту, що має юридичне значення щодо вступу в законну силу заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25.06.2008р. (а.с.14-16).

Отже, посилаючись на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.07.2013р. позивач вважає, що виконанню підлягає заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25.06.2008р., яке за її думкою має преюдиціальне значення.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги та вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обставини на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не ґрунтуються на вимогах законодавства України.

Згідно з ст.180СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Статтею 195 СК зазначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору-судом.

При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення (ст.196 СК).

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що, оскільки ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.09.2010р. заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25.06.2008р. скасовано, то рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.07.2013р. про встановлення факту, що має юридичне значення щодо вступу в законну силу заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25.06.2008р. не має правового значення і не породжує ніяких юридичних наслідків.

Таким чином, на даний час єдиним правовим документом, за яким з відповідача стягуються аліменти, є рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24.04.2012р., на підставі якого були видані виконавчі листи, що знаходяться на виконанні у Другому Малиновському ВДВС Одеського МУЮ, та за якими з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої доньки стягуються аліменти за період з 22.08.2006р. по 09.04.2010р. в розмірі 30 132,71грн., додаткові витрати в сумі 4 839,00 грн., та пеня за прострочення зі сплати аліментів в розмірі 5 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із скасування заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25.06.2008р. виконавче провадження по виконанню виконавчого листа Малиновського районного суду м. Одеси №2-1383 від 23.10.2008р. закінчено.

Тобто, у Другому Малиновському ВДВС Одеського МУЮ виконавчий лист по примусовому виконанню заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25.06.2008р. не знаходиться, аліменти та додаткові витрати за даним заочним рішенням не стягуються, і заборгованість не нараховується.

Крім цього, колегія суддів звертає свою увагу на те, що оскільки ОСОБА_2 просить стягнути аліменти за рішенням суду, це питання вирішується в порядку виконання рішення про стягнення аліментів.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 309 ЦПК України, як підстави для скасування рішення. Приведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення скаржником норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як видно з матеріалів справи, суд об'єктивно оцінив зібрані по справі докази, дав їм належну правову оцінку і ухвалив обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів, відповідно до ст. 308 ЦПК України, не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1.ч.1 ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06 травня 2014 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді В.Д.Коротков

А.А.Калараш