Р І ШЕННЯ

І М Е Н Е М У К РАЇНИ

16 січня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: Г.В. Андрієнко

при секретарі: А.П.Новіковій

за участю адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства

« Полтавський облавтодор» ВАТ « Державна акціонерна компанія « Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку за час затримки належних до виплати сум при звільненні,-

В С Т А Н О В И В :

21.11.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки належних до виплат сум при звільненні по день фактичного розрахунку в розмірі 8607 грн., також прохала стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 2880 грн.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав та прохав його задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те , що підприємство працювало неповні робочі тижні в період після звільнення ОСОБА_2, що підтверджується відповідними наказами, тому розрахунок позовних вимог позивачкою зроблений невірно.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, думку адвоката, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 червня 2002 року на підставі наказу №06-к-19 від 03.06.2002 року ОСОБА_2 було прийнято на посаду інспектора з кадрів відділу кадрової та правової роботи до ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Наказом №30-к від 31.03.2011 року її було переведено на посаду провідного інженера з кадрів цього ж підприємства.

18.08.2014 року на підставі наказу №41-к від 15.08.2014 року позивачку було звільнено з ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» із займаної посади за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності, ст. 38 КЗпІІ України.

На день звільнення відповідач не виплатив ОСОБА_2 належну заборгованість по заробітній платі.

Всі відомості про прийом її на роботу та звільнення містяться в трудовій книжці. Остаточний розрахунок з позивачкою відповідачем було здійснено 10.10.2014 року, шляхом перерахування коштів на її рахунок.

Відповідно до довідки 01-09/207-2 від 29.10.2014 року виданої ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», середньоденний розмір заробітної плати ОСОБА_2 за червепь-липень 2014 року становить 226,5 грн.

Відповідно до ст. 116 КЗпІІ України при звільненні працівника виплата всіх сум. що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ст. 117 КЗпІІ України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпІІ України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Позивачкою зроблений розрахунок середньомісячного заробітку за затримку з розрахунком виходячи з того, в місяці 22 робочих дні. Таким чином , розрахунок середньоденного заробітку береться за 38 робочих днів.

Відповідачем наданий графік роботи підприємства з моменту звільнення ОСОБА_2 до моменту проведення остаточного розрахунку -10.10.2014 р. та відповідні накази ДП

» Полтавський облавтодор» про встановлення неповного робочого тижня ( наказ № 224/1 від 29.08.2014 р., наказ № 123/1 від 26.05.2014 р. ).

Оскільки розрахунок за час затримки необхідно здійснювати за фактично відпрацьований час , то суд бере для розрахунку робочі дні встановлені на підприємстві , які дорівнюють 31 робочий день.

Таким чином , на користь позивачки підлягає стягненню середньомісячний заробіток за час затримки з розрахунком в сумі 7021 грн. 50 коп. ( 31 день х 226,5 грн. ).

Стосовно витрат на правову допомогу слід зазначити наступне.

Адвокатом ОСОБА_1 наданий розрахунок витрат на правову допомогу на суму 2880 грн. Враховуючи складність справи , ціну позову , суд вважає даний розрахунок завищеним .

З врахуванням складності справи до стягнення підлягає 1500 грн., суд виходить з того , що адвокатом затрачено робочого не більше 3 год. 15 хвилин.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.10, 60, 212-218 ЦПК України, ст. ст. 116, 117 КЗпП України

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства

« Полтавський облавтодор» ВАТ « Державна акціонерна компанія « Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку за час затримки належних до виплати сум при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства « Полтавський облавтодор» ВАТ « Державна акціонерна компанія « Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки з розрахунком в сумі 7021,50 грн.та 1500 грн. витрат на правову допомогу, а всього 8521,50 грн.

Стягнути з з Дочірнього підприємства « Полтавський облавтодор» ВАТ

« Державна акціонерна компанія « Автомобільні дороги України» на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 діб.

СуддяГ. В. Андрієнко