СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультімедіа», ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із вищезазначеним позовом.

Ухвалою суду від 26.12.2014 позов залишено без руху та надано строк для усунення вказаних в ньому недоліків, а саме приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.119 ЦПК України.

Так, судом була акцентована увага на тому, що всупереч п.5, 6 ч.2 ст.119 ЦПК України позивач не викладав обставини, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги і не зазначав доказів на їх підтвердження, так, зокрема, не зазначено доказів на підтвердження того, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є саме тою особою на ім`я ОСОБА_3, про яку йде мова у публікації від ІНФОРМАЦІЯ_2 в номері НОМЕР_1 на сторінці 9 в статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» в газеті «Сегодня», а також в мережі інтернет на відповідному ресурсі газети «Сегодня» було розміщено інформацію про бійця на ім`я ОСОБА_3, уродженця Луганської області, який отримав поранення під Саур-Могилою, перебував в підрозділі під командуванням ОСОБА_5, був у полоні, але був звільнений кіровоградськими бійцями, до проведення АТО займався транспортним бізнесом, у Луганську перебуває його теща, яка працює на шахті., також не зазначено доказів на підтвердження даних обставин.

Позивачем всупереч п.3 ч.2 ст.119 ЦПК України не зазначено конкретно зміст позовних вимог, а саме які конкретно відомості стосовно військовослужбовця ОСОБА_3 просить суд зобов`язати одного з відповідачів видалити, не зазначено доказів на підтвердження того, що певні відомості, на думку позивача, взагалі містять охоронювану законом інформацію, яка не підлягає розголошенню, чи то інформація про бійця ОСОБА_3, чи то його походження із м. Луганська, заняття до операції бізнесом, чи то зайнятість тещі на однієї з шахт Луганську, не викладено обставин, чому позивач вважає, що саме така інформація є конфіденційною і взагалі може ідентифікувати його серед інших, а також його тещу, інформація про місцеперебування якої, за його твердженням, хвилює його найбільше, оскільки ним самим не заперечується, що в публікації наведено відомості щодо перебування тещі бійця ОСОБА_3 в м. Луганську і все. Не зазначено також, яким законом, на думку позивача, охороняється саме така, наведена вище, інформація. Також, не зазначено доказів на підтвердження того (або не наведено конкретних підстав для звільнення від їх доказування згідно п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України), що боєць на ім`я ОСОБА_3 заборонив журналісту ОСОБА_4 публікувати будь-яку інформацію щодо себе, як про це стверджує позивач в своїй позовній заяві, що ОСОБА_3 перебував у емоціональному стані, яким ймовірно скористався один із відповідачів. Відсутність саме зазначення конкретних доказів, що підтверджують вищенаведені обставини, як встановлено законом: «доказів, що підтверджують кожну обставину», не зазначення конкретного змісту позовних вимог, а також відсутність викладу певних обставин для обґрунтування останніх, є безумовними підставами для залишення даної позовної заяви без руху відповідно до положень ч.1 ст.121 ЦПК України.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо подані до суду позовні заяви містять кілька самостійних позовних вимог, кожна з них є об'єктом справляння судового збору.

Судом роз'яснено, що позивачу необхідно було сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру та за вимогу про стягнення з відповідачів суми моральної шкоди, а саме : судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір» із вимог немайнового характеру складає 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що відповідає 243,60 грн.; судовий збір за звернення до суду із позовною заявою про відшкодування моральної шкоди із ціною позову понад 100 розмірів мінімальної заробітної плати - 10 відсотків ціни позову. Суд також звертає увагу позивача на порушення ним п. 4 ч.2 ст.119 ЦПК України і не зазначення взагалі ціни позову (зазначивши відповідну суму, позивачу належить сплатити і судовий збір).

13.01.2015 як вбачається із зворотного повідомлення позивач отримав ухвалу суду, проте до даного часу недоліки не усунув.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.119-121 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультімедіа», ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди - визнати неподаною та повернути позивачу.

Після вступу ухвали в законну силу, повернути позивачу копії доданих до позовної заяви документів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.С. Кицюк