Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/1755/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді Левка Т.Ю., при секретарі Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позову мотивовано тим, що 09.04.1983 року померла мати позивачки ОСОБА_6, а 08.03.1992 року помер її батько ОСОБА_7, після смерті якого залишилось спадкове майно: жилий будинок з надвірними спорудами в с. Черна по вулиці Миру, №8 /старий номер №6/ Виноградівського району Закарпатської області.

Спадкоємцями першої черги після смерті батька є його діти: син ОСОБА_2, син ОСОБА_4, син ОСОБА_3, дочка ОСОБА_5 відповідачі по справ та вона - позивачка справіОСОБА_1.

Право на спадкування відкрилось у день смерті батька, а тому на дані правовідносини поширюється Цивільний Кодекс Української РСР в редакції 1963 року.

В 6-тимісячний строк після смерті батька ніхто із спадкоємців не звернувся до нотаріуса на оформлення спадщини, проте між ними була домовленість, що спадковий будинок залишиться позивачці, брати і сестра відмовилися від спадщини , що стверджується нотаріально посвідченими заявами.

В червні 2015 року позивачка звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала від державний нотаріуса відмову в оформленні спадщини через пропущення строку на прийняття спадщини та через відсутність правовстановлюючого документа на спадковий будинок.

Позивачка вказує, що в порядку передбаченому ст. 549 ЦК Української РСР, в редакції Кодексу 1963 року, спадщину прийняла в 6-ти місячний строк після смерті батька, так як вступила у володіння та користування спадковим будинком, оскільки влітку 1992 року переїхала жити на постійно в спадковий будинок, де проживає і по теперішній час, але зареєструвалась в будинку 21 липня 1994 року.

За таких обставин позивачка змушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадковий будинок.

Сторони в судове засідання не з"явилися.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_8 подала до суду письмову заяву про розгляд справи за їхньої з позивачкою відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримують повністю та просять суд такі задоволити.

Відповідачі належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому справу розглянуто у їхню відсутність.

Дослідивши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивачка в своїй позовній заяві, відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом.

В судовому засіданні встановлено, що 09.04.1983 року померла мати позивачки ОСОБА_6.

08.03.1992 року помер батько позивачки ОСОБА_7, після смерті якого залишилось спадкове майно: жилий будинок з надвірними спорудами в с. Черна по вулиці Миру, №8 (старий номер №6) Виноградівського району Закарпатської області.

Спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця є його діти: позивачка по справіОСОБА_1 та відповідачі - сини ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_5.

Право на спадкування відкрилось у день смерті ОСОБА_7- 08.03.1992 року, тому на дані правовідносини поширюється Цивільний Кодекс Української РСР в редакції 1963 року.

В 6-ти місячний строк після смерті спадкодавця ніхто із спадкоємців не звернувся до нотаріуса на оформлення спадщини, проте між ними була домовленість, що спадковий будинок залишиться позивачці. Відповідачі відмовилися від спадщини, що стверджується нотаріально посвідченими заявами, а саме: заявою ОСОБА_5 від 18.11.2010 року, заявою ОСОБА_7 василя Михайловича від 23.10.2014 року, заявою ОСОБА_9 від 13.11.2014 року та заявою ОСОБА_2 від 01.12.2014 року.

В червні 2015 року позивачка звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала від державний нотаріуса відмову в оформленні спадщини через пропущення строку на прийняття спадщини та через відсутність правовстановлюючого документа на спадковий будинок, що стерджується листами Виноградівської державної нотаріальної контори від 05.06.2015 року за № № 165/01-16, 166/01-16.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Зазначені в цій статті дії позивачкою були вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, оскільки влітку 1992 року вона переїхала жити в спадковий будинок розміщений в с.Черна, вул. Миру, №8, де проживає і по теперішній час, обробляє земельну ділянку, але зареєструвалась в даному будинку тільки 21 липня 1994 року, що стверджується відміткою в паспорті громадянина України серії ВР №089375, виданий Винорадівським РВ УМВС України в Закарпатській області від 14.10.2010 року.

Таким чином суд констатує, що позивачкою спрадщина прийнята в порядку, передбаченому ст. 549 ЦК УРСР, в редакції 1963 року.

Відповідно до п.124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР N 45/5 від 31.10.1975 року, яка втратила чинність на підставі Наказу Мін'юсту N 18/5 від 14.06.1994 року і яка поширюється на ці правовідносини свідоцтво про право на спадщину видавалось спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини чи були зареєстровані в спадковому будинку (ст.549 Цивільного кодексу).

Спадковий будинок разом із земельною ділянкою пл. 0.1300 га в с. Черна по вул. Миру, № 8 рахується за ОСОБА_7 на підставі запису в по господарській книзі за №1, особовий рахунок № 21 , що підтверджено довідкою за №407 та від 28.04.2015 року, довідкою за № 451 від 19.05.2015 року, виданими сільським головою с.Черна та архівною довідкою від 14.05.2015 року № 16/01-20.

Будинок побудований спадкодавцем ОСОБА_7 в 1961 році. Загальна площа будинку становить 40.3 кв.м., в тому числі житлова 18.9 кв.м. Біля будинку є надвірні споруди: свинарник, убиральня, ворота та огорожа.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 10-13 глави 111 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року при відсутності правовстановлюючих документів право власності, може бути підтверджено висновком органу інвентарбюро та довідкою сільради.

Згідно довідки Чернянської сільської ради від 28.04.2015 року № 407, та технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виданого директором Виноградівського інвентарбюро 04.11.2011 року спадковий будинок рахується за ОСОБА_7

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачкою та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачкою на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись п.124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР N 45/5 від 31.10.1975 року,ст. 526,529 549 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року, ст.ст. 10, 27, 31, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою вул. Миру, №8, с. Черна Виноградівського району Закарпатської області, поштовий індекс: 90340, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, після смерті спадкодавця ОСОБА_7, який помер 08 березня 1992 року в с.Черна Виноградівського району.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою вул. Миру, №8, с. Черна Виноградівського району Закарпатської області, поштовий індекс: 90340, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 40.3 кв.м., в тому числі житловою площею 18.9 кв.м. в с. Черна по вулиці Миру, № 8 Виноградівського району Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_10