АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Піхур О.В.
№ 22-ц/796/1175/2015 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_2, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» (далі - ПАТ «АКБ «Київ») про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про законність звільнення ОСОБА_2 з роботи, посилаючись на надану ПАТ «АКБ «Київ» довідку №26-01-20/26 від 24 листопада 2014 року, відповідно до якої з 06 липня 2010 року посаду начальника відділу аудиторських перевірок займає ОСОБА_3 Суд не звернув уваги на те, що на момент звільнення позивача, посада, яку обіймала ОСОБА_3 була вільна, оскільки остання перебувала в декретній відпустці, а на теперішній час перебуває у відпустці за доглядом за дитиною. Посаду начальника відділу аудиторських перевірок позивачці не пропонували, а натомість прийняли на вказану посаду ОСОБА_4

В апеляційній інстанції ОСОБА_2 та її представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

Представник ПАТ «АКБ «Київ» просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 10 вересня 2009 року ОСОБА_2 було призначено на посаду керівника служби внутрішнього аудиту ПАТ «АКБ «Київ» - головного аудитора, 24 вересня 2010 року переведено на посаду заступника головного бухгалтера тимчасово, а з 20 травня 2013 року постійно (а. с. 7-10).

З огляду на складне загальне фінансове становище в Україні, враховуючи вимоги Міністерства фінансів України, як основного акціонера ПАТ «АКБ «Київ», 01 квітня 2014 року правлінням банку було прийнято рішення про скорочення ряду посад та працівників, в тому числі і посади заступника головного бухгалтера банку.

01 липня 2014 року ОСОБА_2 було вручено попередження про звільнення її з посади в зв'язку зі скороченням штату банку та відсутністю вакантних посад через два місяці з дня попередження згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України. Також роз'яснено, що протягом цього строку вона може звільнитись з роботи за власним бажанням чи за переведенням в інше підприємство, установу, організацію, або достроково за скороченням штату за її згодою.

15 вересня 2014 року ПАТ «АКБ «Київ» було видано наказ №201-к про звільнення ОСОБА_2 з роботи з посади заступника головного бухгалтера з 15 вересня 2014 року у зв'язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Цього ж дня ПАТ «АКБ «Київ» було ознайомлено позивача з наказом, проведено розрахунок та видано трудову книжку.

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «АКБ «Київ» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Послалась на те, що їй не було запропоновано переводу на іншу роботу та не враховано наявність у неї переважного права залишитись на роботі. В серпні 2014 року їй стало відомо про те, що в банку існує вакансія начальника відділу аудиторських перевірок ПАТ «АКБ «Київ», але на вказану посаду прийняли іншу особу, яка ніколи в банку не працювала.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частинами 1-3 ст. 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Як було встановлено судом першої інстанції, 01 липня 2014 року ОСОБА_2 було вручено попередження, в якому зазначено, що згідно з рішенням правління банку від 01 квітня 2014 року, посада заступника бухгалтера, яку вона займає, підлягає скасуванню в зв'язку зі скороченням штату банку. В зв'язку з відсутністю вакантних посад, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України вона буде звільнена через два місяці з дня попередження. Також позивачці роз'яснено, що протягом цього строку вона може звільнитись з роботи за власним бажанням чи за переведенням в інше підприємство, установу, організацію, або достроково за скороченням штату за згодою позивача.

Згідно довідки ПАТ «АКБ «Київ» №26-01-20/26 від 24 листопада 2014 року в штатному розписі ПАТ «АКБ «Київ» станом на 01 січня 2014 року і в подальшому включно до надання цієї довідки посади «начальник аудиту та перевірок ПАТ «АКБ «Київ» не було і немає. В штатному розписі банку є підрозділ «Служба внутрішнього аудиту», структурним підрозділом якої є «відділ аудиторських перевірок», у складі якого є посада «начальник відділу», яку з 06 липня 2010 року по дату надання цієї довідки займає ОСОБА_3 (дівоче прізвище «ОСОБА_3») згідно наказу №365-к від 06 липня 2010 року.

Відтак, надавши належну оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, установивши, що звільнення позивачки було проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Оскаржуючи рішення суду, ОСОБА_2 не довела, що на момент її звільнення з займаної посади, на період декретної відпустки була вільна посада ОСОБА_3

На спростування доводів апеляційної скарги представником ПАТ «АКБ «Київ» було надано Витяг із штатно-посадових книг ПАТ «АКБ «Київ» на перше число кожного місяця, а також довідку від 26 січня 2015 року №25.2/100, з якого вбачається, що за період з липня 2014 року по січень 2015 року посаду начальника відділу аудиторських перевірок займала саме ОСОБА_3 На час перебування на вказаній посаді ОСОБА_3 виплачувалась банком заробітна плата, виходячи із розміру посадового окладу, встановленого для начальника відділу аудиторських перевірок служби внутрішнього аудиту банку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_2, відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді