провадження № 2-п/756/24/15
УХВАЛА

30 січня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Князік І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м.Києва від 18 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

Заочним рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 18 грудня 2014 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва 24 грудня 2004 року, актовий запис № 1704.

У січні 2015 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення, в якій посилається на те, що він не з'явився до суду з поважних причин - внаслідок хвороби, що підтверджується довідкою від 18 грудня 2014 року, виданою Центром первинної медико-санітарної допомоги № 2 (філія № 3, невідкладна допомога вдома). Відповідач зазначає, що на розірвання шлюбу він не погоджується, шлюб необхідно зберегти, оскільки він кохає свою дружину і не бачить свого подальшого життя без неї. Відповідач переконаний, що він зможе відновити стосунки з дружиною, знайти взаєморозуміння, тому просить скасувати заочне рішення та надати строк для примирення.

В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій повідомив суд про те, що він не може з'явитися до суду, оскільки перебуває на стаціонарному лікуванні у Київській міській клінічній лікарні № 8, та просить задовольнити заяву про перегляд заочного рішення та призначити справу до нового розгляду.

Відповідно ч. 1 ст. 231 ЦПК України неявка відповідача не перешкоджає розгляду заяви.

Позивач та її представник в судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення заперечували, посилаючись на те, що обставини, на які посилається відповідач, не мають значення для вирішення справи, оскільки рішення позивача про необхідність розірвання шлюбу є остаточним, вона не збирається відновлювати з відповідачем сімейні стосунки та не бачить такої можливості, у зв'язку з цим підстави для надання строку на примирення відсутні. Крім того, вжиття заходів щодо її примирення з відповідачем буде суперечити її інтересам, оскільки перед поданням позову до суду відповідач їй погрожував та вимагав, щоб вона залишила належну їй на праві власності квартиру, в якій вони разом проживали. У зв'язку з цим вона зверталася з відповідною заявою до міліції. З листопада 2014 року по даний час вона проживає у квартирі своєї матері, заходила до квартири, в якій залишився проживати відповідач, лише кілька разів у супроводі брата щоб забрати свої речі. Тому позивач для уникнення конфліктних ситуацій не бажає підтримувати будь-які стосунки з відповідачем.

Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З довідки від 18 грудня 2014 року, виданої Центром первинної медико-санітарної допомоги № 2 вбачається, що відповідачу в день ухвалення заочного рішення надавалася невідкладна допомога вдома.

Проте обставини, на які посилається відповідач в заяві про перегляд заочного рішення, не мають істотного значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

При ухваленні рішення судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами та ведення спільного господарства припинено з листопада 2014 року. Дітей сторони не мають. З листопада 2014 року позивач проживає окремо від відповідача у квартирі свої матері.

В даному судовому засіданні позивач наполягає на тому, що вказані обставини не змінилися, що вона не бажає відновлювати шлюбні відносини з відповідачем, що її рішення про необхідність розірвання шлюбу є остаточним та надання строку на примирення суперечитиме її інтересам та призведе до чергових конфліктних ситуацій.

Таким чином позивач підтвердила своє небажання відновлювати припинені з листопада 2014 року шлюбні відносини з відповідачем.

Враховуючи наведене, заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м.Києва від 18 грудня 2014 року у справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишити без задоволення.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до ч.4 ст.231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Маринченко