У Х В А Л А

4 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів: Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Сімоненко В.М., -

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 9 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 21 квітня 2015 року, позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк») задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» 12 тис. 968 грн 60 коп. заборгованості за кредитним договором; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2015 року відмовлено ПАТ «Брокбізнесбанк» у відкритті касаційного провадження у зазначеній справі з підстави, передбаченої пунктом 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

18 серпня 2015 року ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулось до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На обґрунтування підстави перегляду зазначеного судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2013 року, 16 квітня 2014 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 14 березня 2013 року.

Перевіривши наведені в заяві ПАТ «Брокбізнесбанк» доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Постановляючи ухвалу від 19 травня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд погодився з висновками судів першої й апеляційної інстанцій про те, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з поручителя задоволенню не підлягають, оскільки установлено, що на день звернення позивача до суду з указаною вимогою порука припинилася.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 14 березня 2013 року та ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2013 року, які надані заявником для порівняння, касаційний суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для стягнення з поручителів заборгованості за кредитним договором, установивши, що встановлений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк на час подачі кредитором позову до суду не сплив.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2014 року, яка надана заявником для порівняння, міститься висновок про те, що пункт 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у системному зв'язку з самою частиною одинадцятою статті 11 цього Закону стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб установити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметом спору, підставами позову та за аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску вказаної вище справи до провадження Верховного Суду України в частині перегляду судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

В.М. Сімоненко