У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,
суддів:Леванчука А.О., Мазур Л.М., Маляренка А.В., Нагорняка В.А.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу судді апеляційного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, у якому просила встановити факт її проживання разом з ОСОБА_10,

ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю понад п'ять років, визнати

її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_10, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_6 посилалася на те, що у червні 2003 року вона познайомилася з ОСОБА_10 Протягом тривалого часу вони товаришували. На початку 2005 року ОСОБА_10 поскаржилася їй на своє погане самопочуття і вона запропонувала їй свою допомогу. Понад п'ять років вона мешкала з ОСОБА_10 у її квартирі як член родини; доглядала за нею, матеріально її забезпечувала, а також доглядала за належним станом квартири.

Позивач стверджувала, що ОСОБА_10 мала намір скласти заповіт на її ім'я, однак через погане самопочуття вирішення цього питання відклалося на невизначений термін.

У зв'язку із сімейними обставинами у травні 2012 року вона вимушена була виїхати за межі м. Києва та повернулася на початку червня 2012 року. Тоді ж їй стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_10 померла у лікарні. Після повторного звернення до нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з метою отримання інформації щодо наявності спадкоємців померлої ОСОБА_10, вона дізналася, що в суді існує спір щодо спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_10 Позивач вважала, що вона є єдиним спадкоємцем ОСОБА_10 і має право на спадкування за законом на її майно.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від

11 лютого 2014 року позов ОСОБА_6 задоволено. Встановлено факт проживання ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 однією сім'єю понад п'ять років. Визнано ОСОБА_6 спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Визнано за ОСОБА_6 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 36, 96 кв. м., житловою площею 17, 60 кв. м. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, прокурор Солом'янського району м. Києва в інтересах ОСОБА_9 звернувся із скаргою до апеляційного суду.

Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Солом'янського району м. Києва в інтересах ОСОБА_9 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11 лютого

2014 року з підстав, передбачених ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_9 порушує питання про скасування ухвали, постановленої судом апеляційної інстанції, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм матеріального та процесуального права, із направленням справи до апеляційного суду для продовження розгляду.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Солом'янського району м. Києва в інтересах ОСОБА_9 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від

11 лютого 2014 року, суддя апеляційного суду виходив із того, що прокурором не було наведено жодних належних і об'єктивних причин, які б могли бути визнані поважними для поновлення строку на апеляційне провадження.

Однак з таким висновком судді апеляційного суду погодитися не можна.

Згідно із ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного провадження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Суддя апеляційної інстанції передчасно постановив оскаржувану ухвалу, не надавши при цьому належної правової оцінки підставам пропущення процесуального строку, наведеним прокурором Солом'янського району м. Києва у апеляційній скарзі поданій в інтересах ОСОБА_9,чим порушив конституційне право останніх на розгляд їх апеляційної скарги і таким чином не взяв до уваги вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

З урахуванням викладеного, ухвалу судді апеляційного суду не можна вважати законною та обґрунтованою, вона підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження та відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою прокурора Солом'янського району м. Києва в інтересах ОСОБА_9 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11 лютого 2014 року.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу судді апеляційного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження та відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою прокурора Солом'янського району м. Києва в інтересах ОСОБА_9 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11 лютого 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур А.В. Маляренко В.А. Нагорняк