Провадження № 22-ц/780/217/15 Доповідач у 2 інстанції Я.С. Мельник
Категорія 58 22.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Сушко Л.П., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Микитенко Д. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року у справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Мариненка О.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ Мариненко О.В. звернувся до суду із вказаним поданням, в якому просить обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту до виконання ним своїх зобов'язань за виконавчим листом.

Обґрунтовує своє подання тим, що 23 грудня 2011 року Бориспільський міськрайонним суд Київської області видав виконавчий лист № 2-2391/2011 на підставі рішення цього суду від 29 листопада 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 342 000 грн. та 1825 грн. судових витрат, усього - 343 820 грн.

26 січня 2012 року державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ виніс постанову про відкриття виконавчого провадження.

Позивач вказує, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду, через що вважає необхідним обмежити відповідача у праві виїзду за межі України з метою виконання ним своїх зобов'язань відповідно до вищевказаного виконавчого листа.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року подання задоволено та обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту до виконання зобов'язання, передбаченого виконавчим листом № 2-2391/2011 від 23 грудня 2011 року.

Не погоджуючись із даною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з'ясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту його ухилення від виконання судового рішення, а також те, що ОСОБА_2 не проживає за адресою, за якою було вчинено виконавчі дії, через що, на думку апелянта, висновок суду про наявність підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України не ґрунтується на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним відхилити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Відповідно до п.1, ч.1, ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, з приводу чого державними виконавцями було вчинено відповідні дії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 грудня 2011 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист № 2-2391/2011, на підставі рішення суду від 29 листопада 2011 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 342 000 грн. та 1825 грн. судових витрат, усього - 343 820 грн. (а. с. 2).

26 січня 2012 року державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ Применко О.А. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження (а. с. 3).

Згідно актів державного виконавця від 02 березня та 19 березня 2012 року вбачається, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх зобов'язань згідно вказаного виконавчого листа (а. с. 5,7).

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Зі змісту цієї норми права слідує, що ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням необхідно розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність факту ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань за судовим рішенням, що підтверджується складеними актами державного виконавця по місцю проживання боржника.

За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним відхилити апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: