У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної Н.А.,
Іваненко Ю.Г.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до прокуратури Хмельницької області, Державної казначейської служби України, міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про стягнення вартості неодержаних часток (корпоративних прав), вартості часток у виділених та неодержаних дивідендах, суми втраченого заробітку та грошових доходів, сплачених коштів на надання правової допомоги та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 грудня 2013 року та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 24 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року позивачі звернулися до суду з позовом про стягнення вартості неодержаних часток (корпоративних прав), вартості часток у виділених та неодержаних дивідендах, суми втраченого заробітку та грошових доходів, сплачених коштів на надання правової допомоги та відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначили, що 28 серпня 2002 року прокуратурою Хмельницької області була порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України по факту зловживання службовим становищем у ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів». ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було пред'явлено обвинувачення у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч. 5, 15, ст. 191 ч. 5, ст. 209 ч. 2, ст. 364 ч. 2 та ст. 366 ч. 2 КК України. Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 листопада 2010 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч. 5, 15 ч. 2, 191 ч. 5, 209 ч. 2, 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК Україні та остаточно призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків строком на 3 роки і конфіскацією майна, окрім житла. Цим же вироком ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч. 5, 15 ч. 2. 191 ч. 5, 209 ч. 2, 366 ч. 2 КК України та остаточно призначено їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків строком на 3 роки та конфіскацією майна, окрім житла.

За ст. 209 ч. 2 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано невинними та виправдано.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 14 квітня 2011 року вирок суду першої інстанції скасовано, справу направлено на новий судових розгляд.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 11 липня 2011 року кримінальну справу направлено для проведення додаткового розслідування у прокуратуру Хмельницької області.

Ухвалою апеляційного суду у Хмельницькій області від 27 вересня 2011 року апеляцію прокурора на рішення суду залишено без задоволення.

За наслідками проведеного додаткового розслідування, 17 липня 2012 року слідчим в особливо важливих справах прокуратури області в межах кримінальної справи № 29/2253 прийнято рішення про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на підставі ст. 6 п.2, ст. 213 ч.2 КПК України, а також ОСОБА_4 в частині пред'явлених обвинувачень, на підставі ст.ст. 6 п.2, 213 ч.2 КПК України, із залишенням обвинувачення останньому 5 епізодів злочинної діяльності.

18 липня 2012 року кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч.5 КК України по залишених 5 епізодах злочинної діяльності виділено з кримінальної справи №29/2253 в окреме провадження за № 29/2652.

24 липня 2012 року кримінальну справу №29/2253 по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в межах розслідування якої закриті кримінальні справи відносно ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 в частині інкримінованих епізодів вчинення злочинів, направлено у Хмельницький міськрайонний суд з постановою про звільнення від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності.

23 серпня 2012 року слідчим в особливих важливих справах прокуратури області прийнято рішення про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ст. 191 ч.5 КК України на підставі ч.2 ст. 213 КПК України - за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.

Посилаючись на незаконність дій органів дізнання та слідства, позивачі просили стягнути з Державної казначейської служби за рахунок коштів Державного бюджету вартість неодержаних часток (корпоративних прав) в ТОВ «Хмельницький КХП» на користь ОСОБА_4 у розмірі 1 459 368 гривень 17 копійок, ОСОБА_5 - 1 181 996 гривень 84 копійки, ОСОБА_6 - 1 112 086 гривень 92 копійки, ОСОБА_7 - 1 162 871 гривня 86 копійок; вартість часток у виділених та неодержаних дивідендах ТОВ «Хмельницький КХП» на користь: ОСОБА_7 - 1 281 480 гривень, ОСОБА_5 - 1 037 918 гривень 56 копійок, ОСОБА_6 - 976 473 гривні 60 копійок, ОСОБА_7 - 1 021 124 гривні 80 копійок; стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_4 суму втраченого заробітку та грошових доходів, які становлять 601 110 гривень 12 копійок; моральну шкоду на користь ОСОБА_4 - 500 000 гривень, ОСОБА_5 - 250 000 гривень ОСОБА_6 - 50 000 гривень, ОСОБА_7 - 50 000 гривень; на користь ОСОБА_7 витрати за надання юридичної допомоги - 31 400 гривень.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 грудня 2013 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто за рахунок Державного бюджету на користь ОСОБА_11 моральну шкоду у розмірі 127 317 гривень.

Стягнуто за рахунок Державного бюджету на користь ОСОБА_5 - 119 288 гривень.

В решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 24 вересня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення на користь ОСОБА_11 та ОСОБА_5 моральної шкоди змінено.

Стягнуто з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 150 000 гривень.

Стягнуто з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 142 000 гривень.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі Державна казначейська служба України просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 грудня 2013 року в частині, залишеній без змін рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 24 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 24 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.
Горелкіна Н.А.
Іваненко Ю.Г.