Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2015 Справа №607/18722/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря Мандзія В.П.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 17 травня 2010 року. Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з позивачем та до цього часу повністю перебуває виключно на її утриманні. Відповідач проживає окремо та жодної участі в утриманні та вихованні сина не бере. ОСОБА_3 з моменту розірвання шлюбу та вже на протязі тривалого часу (близько 4-ох років) ухиляється від свого обов'язку по вихованню сина, не цікавиться його життям, станом здоров'я, не навідує та не виявляє жодного інтересу до його особистості. Після розірвання шлюбу позивачкою були понесені витрати, пов'язані створенням належних умов для виховання та утримання дитини, зокрема, у 2010 році нею були придбані: візок дитячий «Веселка» - вартістю 1250 грн.; ліжечко дитяче - вартістю 1580 грн.; ковдра дитяча - вартість 120 грн.; комплект простиней - вартістю 270 грн. У 2013 році з метою покращення житлово-побутових умов для виховання сина ОСОБА_1 провела заміну вікон та дверей у дитячій кімнаті, у якій проживає син, для чого було закуплено наступні матеріали: вікно металопластикове 1500*1350 скло енергія - вартістю 1530 грн.; вікно металопластикове 1500*1290 скло енергія - вартістю 1420 грн.; двері міжкімнатні з вітражем 2000*900 - вартістю 2460 грн. підвіконник Данко 300*1355 - вартістю 271 грн.; підвіконник Данко 300*1295 - вартістю 259 грн.; заглушка до підвіконника - вартістю 20 грн.; дошка ламінатна - вартістю 6300 грн. У дитячій кімнаті також було проведено ремонт, для чого позивач закупила будівельні матеріали та обладнання на загальну суму 2690,79 грн. У 2014 році після проведення ремонту у дитячу кімнату ОСОБА_1 було придбано: шафа-купе 2м - вартістю 5000 грн.; шафа-купе на книги - вартістю 1600 грн.; стіл письмовий з надбудовою - вартістю 1700 грн.; ліжко дитяче з шухлядами - вартістю 1450 грн. Таким чином, позивач понесла додаткові витрати на утримання малолітнього сина у розмірі 27 920,79 грн., та просить стягнути із відповідача ОСОБА_3 суму додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 13060 грн.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просили суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні заявленого до нього позову.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 від 29 червня 2010 року, виданого Кобзарівською сільською радою Зборівського району Тернопільської області, батьками останнього є ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 від 17 травня 2010 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис за №29 від 17 травня 2010 року.

Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 від 23 листопада 2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, 23 листопада 2013 року ОСОБА_3 уклав шлюб із ОСОБА_6.

Від даного шлюбу народилась дитина - ОСОБА_7, про що свідчить свідоцтво про народження НОМЕР_4 від 26 серпня 2014 року, видане Драганівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

З довідки №936 від 27 листопада 2014 року, виданої Драганівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, вбачається, що ОСОБА_3 дійсно є жителем с.Драганівка і не працює від 08 квітня 2011 року по день видачі довідки згідно записів трудової книжки НОМЕР_5

Згідно з вимогами ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що до передбаченої ст.185 СК участі у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначити у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичних догляд-довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування; виписками з історії хвороби дитини, рецептами ліків, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

В обґрунтування заявленого позову позивачем надано накладну №123 від 18 червня 2010 року, видану ОСОБА_5 від ПП ОСОБА_8, про придбання наступних товарі: візок дитячий «Веселка» - вартістю 1250 грн.; ліжечко дитяче - вартістю 1580 грн.; ковдра дитяча - вартість 120 грн.; комплект простиней - вартістю 270 грн.

З видаткової накладної №РН-0000908 від 05 грудня 2013 року, виданої ФОП ОСОБА_9, видаткової накладної №РН-000011 від 17 січня 2014 року, виданої ФОП ОСОБА_9, видаткової накладної №РН-0000013 від 30 вересня 2014 року, виданої ФОП ОСОБА_9, розхідної накладної №11836 від 22 травня 2014 року, розхідної накладної №17777 від 30 липня 2014 року, розхідної накладної №18701 від 31 липня 2014 року вбачається, що позивачем придбавались будівельні матеріали та меблі, згідно переліку, вказаного в позовній заяві.

З акту обстеження житлово-побутових умов, який складено 25 листопада 2014 року комісією з депутатів Кобзарівської сільської ради, слідує, що при обстеженні дитячої кімнати ОСОБА_5 встановлено, що в кімнаті є два металопластикові вікна, два підвіконники, двері міжкімнатні з вітражем, на підлозі встелена ламінарна дошка світло-коричневого кольору. В кімнаті є конвектор, зроблено євроремонт, стіни пофарбовані в світло-персиковий колір, стеля біла. В кімнаті наявні меблі: ліжко, стіл, шафа для книг, шафа для одягу.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу принципу безпосередності судового розгляду (ст.160 ЦПК України) рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення.

Підстави стягнення додаткових витрат на дитину, зазначені ОСОБА_1 в її позові, в світлі положень ст.185 СК України не є достатніми для висновку про обумовленість цих витрат особливими обставинами та задоволення в зв'язку з цим позовних вимог.

Так, не можуть вважатися такими, що викликані особливими обставинами, витрати, понесені позивачем на придбання дитячого ліжечка, дитячого візочка чи постільної білизни для дитини, а також на купівлю металопластикових вікон, підвіконників, міжкімнатних дверей, меблів, або ж будівельних матеріалів, оскільки факт наявності особливих обставин, що стали причиною понесення вищевказаних витрат, позивачем доведений не був.

Беручи до уваги те, що позивачем не доведено обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, та з врахуванням того, що в судовому засіданні не здобуто доказів на підтвердження особливих обставин, передбачених ст.185 СК України, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину слід відмовити.

Керуючись ст.ст.182, 185, 198, 199, 200, 201 СК України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 64, 160, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.Герчаківська