Справа №173/2414/14-ц
Провадження №2/173/204/2015
14.01.2015 м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Шевченко О.Ю.
при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними зобов'язаннями,
Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Шевченко О.Ю. від 17 листопада 2014 року було роз'єднано даний позов у самостійні провадження: позов товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML-300/0224/2007 від 4 травня 2007 року та позов товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № СМ-SME300/113/2006 від 22 грудня 2006 року (а.с.38).
В обґрунтування заявлених позовних вимог до ОСОБА_1, з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с.51-54), зазначено, що 4 травня 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ML-300/0224/2007, згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 63 065 дол. США з умовами сплати за користування кредитними коштами 11,99 %. ОСОБА_1 допустив порушення зобов'язання, а саме не здійснив своєчасно погашення кредиту. У зв'язку з чим за прострочення виконання зобов'язань було нараховано пеню в розмірі 2 965 908 грн. 42 коп. На підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-300/0224/2007 від 4 травня 2007 року. На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 3 778 486 грн. 05 коп.: 770 176 грн. 36 коп. - залишок заборгованості за кредитом; 42 401 грн. 27 коп. -заборгованість за відсотками; 2 965 908 грн. 42 коп. - штрафні санкції за прострочення виконання зобов'язання.
В судове позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 4 ст. 75 Цивільного процесуального кодексу України повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав.
В порядку ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
4 травня 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ML-300/0224/2007. Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 63 065 дол. США строком до 4 травня 2017 року з умовами сплати процентів в розмірі фіксованої процентної ставки 13,99 %. Умовами договору також передбачено порядок погашення заборгованості - щомісячними платежами (а.с.8-15).
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Уклавши із закритим акціонерним товариством комерційний банк «ОТП Банк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, ОСОБА_1 порушив договірні зобов`язання, що призвело до виникненя заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 9 вересня 2014 року становить 63 373, 21 дол. США: 60 066, 32 дол. США (770 176 грн. 36 коп.) - залишок заборгованості за кредитом; 3306,89 дол. США (42 401 грн. 27 коп.) - сума відсотків за користування кредитом (а.с.55-66).
Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. У зв'язку з чим суд вважає законним та обґрунтованими вимоги позивача про дострокове повернення суми кредиту та нарахованих процентів.
Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Умовами договору передбачено відповідальність за невиконання зобов'язання. Так п. 4.1 передбачено, що за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань по цьому договору Позичальник несе відповідальність у порядку і на умовах, визначених Договором, а саме: за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим Договором строк, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасного виконання боргових зобов'язань за кожний день прострочки; за прострочення виконання боргових зобов'язань понад 15 календарних днів позичальник крім пені, додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,01 % від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 25 грн.; за прострочення виконання боргових зобов'язань понад 30 календарних днів Позичальник, крім пені та штрафу, додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,02 % від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 50 грн.
Згідно з розрахунком позивача сума заборгованості по пені станом на 9 вересня 2014 року становить 231 312, 22 дол. США (2 965 908 грн. 42 коп.) (а.с.55).
Розмір пені значно перевищує розмір заборгованості за кредитом.
Частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.
Верховний Суд України 3 вересня 2014 року за наслідками розгляду справи № 6-100 цс 14 зробив правовий висновок про те, що частина третя статті 551 Цивільного кодексу України з урахуванням положень статті 3 Цивільного кодексу країни щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.
Згідно з ч. 1 ст.360-7 Цивільного процесуального кодексу України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх судів України.
У зв'язку з чим суд вважає за можливе зменшити суми неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача.
На підставі договору про відступлення права вимоги від 12 листопада 2010 року до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за кредитним договором № ML-300/0224/2007 від 4 травня 2007 року (а.с.18-21).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним зобов'язанням підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено частково, а тому згідно з ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на його користь пропорційно до розміру задоволених вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 551, 1050 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60‚ 88, 212-215, 224-233 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними зобов'язаннями - задовольнити частково.
770 176 грн. 36 коп. - заборгованість за кредитом;
42 401 грн. 27 коп. - заборгованість за процентами;
100 000 грн. - неустойка
та судові витрати у розмірі 3654 грн. 00 коп.
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити рішення суду шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко