Справа № 2/489/2678/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

04 листогпада 2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Миколаївської міської ради про визнання угоди дійсною та визначення розміру часток,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 р. ОСОБА_1. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ММР про визнання угоди дійсною та визначення розміру часток. Свої вимоги мотивував тим, що в 2000 р. його батько ОСОБА_3, що діяв від свого імені та від імені позивача, придбав у відповідачки квартиру спільного заселення, яка складалась з однієї кімнати, оформивши договір купівлі-продажу квартири на Українській біржі нерухомості. 15.02.2015 р. помер батько позивача. Після смерті батька позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав, однак йому було відмовлено, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально, а також не визначено частки співвласників у праві спільної сумісної власності на придбану квартиру. Також позивач вказував на те, що всі умови договору сторонами були виконані в повному обсязі, продавець ніяких претензій не предявляв.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати дійсним Договір № 305 купівлі-продажу квартири спільного заселення № 13 в будинку № 2 по вул. 8 Поздовжня в м. Миколаєві, укладений 24.11.2000 р. між ОСОБА_3, що діяв від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_1, з одного боку та ОСОБА_2, з іншого боку, зареєстрований на Українській біржі нерухомості; визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру спільного заселення № 13 в буд. № 2 по вул. 8 Поздовжня в м. Миколаєві, по 1/2 частки кожному з її співвласників, а саме ОСОБА_3В.(який помер 15.02.2015 р.) та ОСОБА_1

Від представника позивача на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та представник ММР в судове засідання не зявились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи Української біржі нерухомості в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Квартира спільного заселення № 13 в будинку № 2 по вул. 8 Поздовжня в м. Миколаєві належала ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу, виданого НФ ТБ «Українська біржа нерухомості» від 18.08.1999 р., № 995/1, зареєстрованого в Миколаївському БТІ 10.09.1999 р., № 19308.

24.11.2000 р. на Українській біржі нерухомості за № 305 був зареєстрований Договір купівлі-продажу квартири спільного заселення № 13 в будинку № 2 по вул. 8 Поздовжня в м. Миколаєві, укладений між ОСОБА_2 з однієї сторони, та ОСОБА_3, який діяв від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_1, - з іншої сторони. Даний договір був зареєстрований в ММБТІ 30.11.2000 р. за реєстровим номером 19308.

Зазначена квартира складається з однієї житлової кімнати загальною площею 15,5 кв.м., житловою площею 11,3 кв.м., у загальному користуванні: коридор - І, кладова - ІІ, ванна - ІІІ, кухня -У, туалет - ІУ.

Претензій сторони один до одного не мали, всі умови договору купівлі-продажу дотримані. Проте на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною.

На час укладання договору купівлі-продажу сторони ухилились від його нотаріального посвідчення.

Таким чином суд вважає, що права позивача порушено, іншим шляхом поновити їх неможливо, отже заявлені вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу квартири є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно Свідоцтва про народження ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до Свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер 15.02.2015 р.

У встановленому законом порядку ОСОБА_1 звернувся до ПН ММНО ОСОБА_4 щодо оформлення спадкових прав після смерті свого батька ОСОБА_3

Проте ПН ММНО ОСОБА_4 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, зареєстрований на Українській біржі нерухомості 24.11.2000 р., не був посвідчений нотаріально, та не було визначено частку померлого у праві спільної власності на вищевказану квартиру.

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є у праві спільної сумісної власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

За таких обставин суд вважає, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру спільного заселення № 13 в будинку № 2 по вул. 8 Поздовжня в м. Миколаєві є рівними і складають про 1/2 частці.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі статей 47, 227 ЦК УРСР, ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст.ст. 368,369,370,372 ЦК України та керуючись ст.12, 30, 60, 88, 214, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Миколаївської міської ради про визнання угоди дійсною та визначення розміру часток - задовольнити.

Визнати Договір купівлі-продажу квартири спільного заселення № 13 в будинку №2 по вул. 8 Поздовжня в м. Миколаєві, загальною площею 15,5 кв.м., що складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 11,3 кв.м., у загальному користуванні: коридор - І, кладова - ІІ, ванна - ІІІ, кухня -У, туалет - ІУ, укладений між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_3, який діяв від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 - з іншої сторони, зареєстрований 24.11.2000 р. на Українській біржі нерухомості за № 305 - дійсним.

Визначити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який помер 15.02.2015 р., в праві спільної сумісної власності на квартиру спільного заселення № 13 в будинку № 2 по вул. 8 Поздовжня в м. Миколаєві загальною площею 15,5 кв.м., що складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 11,3 кв.м., у загальному користуванні: коридор - І, кладова - ІІ, ванна - ІІІ, кухня -У, туалет - І, є рівними і складають по 1/2 частині частка кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: