Справа № 738/2665/14-ц
№ провадження 2/738/2/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року Менський районний суд

Чеpнiгiвської областi

в складі:

головуючого судді Сова Т.Г.

секретаря Минець П.Д.

за участю:

представника позивача Ющенко Т.О.

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в залі суду м. Мена Чернігівської області справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої органу Пенсійного фонду України внаслідок безпідставної виплати пенсії,

В С Т А H О В И В:

Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області заявило в Менському районному суді позовні вимоги до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої органу Пенсійного фонду України внаслідок безпідставної виплати пенсії у розмірі 81 568 грн. 75 коп.

Мотивував позивач свої позовні вимоги тим , що відповідач перебував на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області і отримував пенсію за вислугу років згідно Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб » від 09.04.1992 року № 2262 в період з 01.01.2007 по 28.02.2014 року . Виплата пенсії здійснювалася через Житомирське ТВБВ № 10005/0662 філії Житомирського управління « Ощадбанк » на пенсійний картковий рахунок № 1968 .

13.02.2014 року на прийом звернулась дружина відповідача ОСОБА_3 з питань виплати пенсії та повідомила , що її чоловік - відповідач відбуває покарання в Менській виправній колонії Чернігівської області у вигляді позбавлення волі з позбавлення спеціального звання « майор міліції » .

Виплата пенсії була зупинена у зв'язку із надходженням інформації про набрання законної сили вироком суду щодо позбавлення відповідача спеціального звання « майор міліції « , що унеможливлює подальше пенсійне забезпечення на умовах Закону № 2261 .

28.04.2014 року в Богунському районному суді м.Житомира позивач отримав копію вироку від 04.10.2010 року, ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 28.12.2010 року , ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.07.2011 року. Судячи із змісту яких , позивач зрозумів , що відповідач відповідно до ст.5 ч.2 Закону № 2262 втратив право на отримання пенсії .

У відповідності до положень ст.60 ч.1 Закону № 2262 , пенсіонери зобов'язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини , що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати .

На думку позивача , відповідач в порушення вказаної норми не повідомив ГУ ПФУ про виникнення обставин , що спричиняють припинення виплати пенсії - винесення вироку про призначення покарання із позбавленням спеціального звання « майор міліції » , і за термін з 05.10.2010 року по 28.02.2014 року сума безпідставно виплаченої пенсії склала 81 568 грн. 75 коп.

Оскільки позивач вважає , що вказана сума не може бути стягнута з відповідача іншим шляхом , тому прийняв рішення звернутись до суду .

В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог , посилаючись на обставини , викладені в позовній заяві .

Відповідач в судове засідання не прибув , належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи , не звертався до суду з заявою про заперечення щодо слухання справи без його присутності .

Відповідно до ст. 15 ЦК України ,кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу , який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства .

Але є положення ст. 1215 ЦК України, де передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набута пенсія, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

У відповідності з ч.1 статті 1215 ЦК України, не підлягають поверненню в якості безпідставно набутого майна : заробітна плата і платежі , що прирівнюються до неї , пенсії , допомоги , стипендії , відшкодування шкоди , завданоої каліцтвом , іншим ушкодженням здоров'я або смертю , аліменти та інші грошові суми , надані фізичній особі як засіб до існування , якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно , за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісність з боку набувача . Такий виняток із загального правила встановлено для відносин , в зв'язку з якими утворилось джерело постійного існування даної особи . Така заборона діє при умові добросовісності громадянина - набувача або наявність рахункової помилки , вказані грошові кошти підлягають поверненню . Обов'язок доведення недобросовісності громадянина набувача , який отримав вказані суми , або наявність рахункової помилки , покладений на потерпілого , який вимагає повернення сплачених грошових сум .

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень .

Позивач надав суду копію вироку Богунського районного суду Житомирської області від 04.10.2010 року ( справа 1-4/2010 , яким відповідача визнано винним за ст.ст. 121 ч.2 , 365 ч.3 КК України , та призначено міру покарання 7 років позбавлення волі з позбавленням спеціального звання « майор міліції » , копію ухвал апеляційного суду Житомирської області від 28 грудня 2010 року та ВССУ від 12.07.2011 року . Але вище перелічені документи не завірені у відповідності до встановлених чинним законодавством правил , не скріплені печаткою , не прошиті , не пронумеровані , а також не містять інформації з приводу дати вступу в законну силу .

На запит Менського районного суду Чернігівської області з установи , де на теперішній час відбуває покарання відповідач ОСОБА_2. надійшла копія протоколу від 05.03.2012 року про затримання відповідача .

Таким чином , судом було встановлено , що позивачем не доведено вини відповідача в тім , що він до 05.03.2012 року отримував зайву пенсію , натомість було з'ясовано , що з 05.03.2012 року фізичної можливості прибути до позивача та повідомити про зміст вироку у відповідача не було .

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. ст. 1166 ЦК України, ст. ст. 213 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої органу Пенсійного фонду України внаслідок безпідставної виплати пенсії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Т. Г. Сова