Справа № 445/1124/14 Головуючий у 1 інстанції: Постигач Б.А.
Провадження № 22-ц/783/261/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Гриновця Б.М., Богонюка М.Я.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: представника позивача(апелянта) - Гнатишака О.В.,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 19 червня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 19 червня 2014 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено за пропуском строку позовної давності.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ПАТ КБ "Приват Банк" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Зокрема, зазначив, що відповідно до п. 9.3 умов договору надання банківських послуг передбачено, що картрахунки відкриваються на невизначений термін за виключенням, передбачених п. п. 9.6, 9.7 цих Умов. Таким чином, Відповідач у письмовій формі дав згоду про збільшення строку позовної давності стосовно виконання умов договору встановивши строк дії договору, що рівний строку дії картрахунку. Крім того, звертає увагу суду на те що до Банку від Відповідача не надходило письмової заяви про закриття картрахунку, у зв'язку із чим на підставі умов договору, строк дії карти Відповідача було продовжено на такий самий строк. На підставі вищенаведеного просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити їхні позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, відповідача на її заперечення, вивчивши і перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Згідност.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам закону, є справедливим і обґрунтованим.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" про стягнення заборгованості за договором кредиту, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він дійшов до нього з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 на підставі заяви, "Умов і правил надання банківських послуг", "Правил користування платіжною карткою" 25 квітня 2006 року отримав в ПАТ КБ "Приват Банк" кредит в розмірі 3000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Термін дії картки - "04/09"(а.с.13-26, 45).

Прийняті на себе зобов'язання по вказаному договору Банк виконав у повному обсязі, однак Відповідач належним чином не виконав зобов'язань за договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 15265,57 грн., яка складається з : 2474,81 грн. - заборгованість за кредитом; 11587,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 703,12 грн. - штраф (процентна складова)(а.с.7-12).

У своїй заяві від 25 квітня 2006 року відповідач визнав, що він ознайомлений і згідний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку. Погодився, що ця заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а. с. 14).

Укладення кредитного договору у такий спосіб не суперечить вимогам ст. ст. 638, 639, 640і 1055 ЦК України.

Укладений із банком договір відповідач у судовому порядку не оспорив, у зв'язку з чим він відповідно до правил ст. 204 ЦК Україниє правомірним.

Згідно з нормами частини 1 статті 631 ЦК Українистроком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (частина 1 статті 530 ЦК України).

Пунктом 9.12. Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умов та правил), які є частиною кредитного договору сторін від 25 квітня 2006 року, обумовлено, що договір діє впродовж 12 місяців з часу підписання. Якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення строку дії договору, то він автоматично пролонгується на такий же строк. (а.с.23)

Підпунктами 3.1.1. і 3.1.3. Правил користування платіжною карткою (які є складовою частиною Умов та правил) передбачено, що термін дії картки зазначений на звороті картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Після закінчення терміну дії відповідна Карта продовжується Банком на новий термін (шляхом надання клієнту карти з новим терміном дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення терміну дії не поступила письмова заява Держателя про закриття Карткового рахунку, а також при умовах наявності коштів на Картковому рахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картковому рахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при збереженні інших умов продовження, передбачених договором.(а.с.24)

Підпунктом 5.4. Правил користування платіжною карткою передбачено, що термін погашення за кредитом (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками без встановленого мінімального обов'язкового платежу, здійснюється в наступному порядку: термін погашення за процентами - кожного місяця за попередній місяць, термін погашення кредиту в повному об'ємі, не пізніше наступного дня місяця, вказаного на платіжній карті (а.с. 25).

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів сторонами було визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК Україниспливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Як роз'яснив Верховний Суд України у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14 відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Належних і допустимих доказів того, що після закінчення терміну дії платіжної картки, відповідачу була видана нова платіжна картка чи був продовжений строк дії попередньої картки у матеріалах справи немає.

Відповідно до статті 256 ЦК Українипозовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК Українипередбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною 1 ст. 259 ЦК Українипередбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору сторін були передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізували обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлювали самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а, отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

З матеріалів справи вбачається, що останнє погашення кредиту відповідачем, було здійснено у серпні 2007 року. Банк 06.11.2007р. звернувся в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором б/н від 25.04 2006 р.(а.с.42). 11 січня 2008р. Золочівським районним судом Львівської області було видано судовий наказ(а.с.44), яким вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ЗАТ КБ "Приват Банк", правонаступником якого є ГІАТ КБ "Приват Банк" , заборгованість за кредитним договором в сумі 3292,50 грн.

З листа ВДВС Золочівського РУЮ Львівської області № 09-15/4716 від 19.06 2014 р. вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання вищезгаданого судового наказу завершене 29.01.2009р. на підставі п.2 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження "(винесено постанову про повернення виконавчого документу банку). Згідно даних ЄДРВП станом на 19.06.2014 р. виконавчий документ на виконання у ВДВС не надходив та не перебуває.(а.с.38)

Термін дії картки був до " 04/09", тобто до 30.04.2009р.. Відповідачем, до винесення рішення судом було подано заяву про застосування позовної давності(а.с.41). До суду ж із даним позовом банк звернувся лише 15 травня 2014 року, тобто вже після збігу трирічного строку позовної давності.

Пунктом 7 ч. 11 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів"передбачено, що кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Із врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що суд не дав належної оцінки усім доказам по справі, є безпідставними, так як оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК Українипринципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 п.1 ст. 312, ч.1 п.4 ст.314, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" - відхилити.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 19 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Б.М.Гриновець

М.Я.Богонюк