АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.

при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства доходів і зборів України, третя особа Генеральна прокуратура України, про зняття арешту з майна та усунення перешкод у користуванні ним,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня 2014 року,

встановила:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня 2014 року провадження у даній справі закрито з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що при її винесенні судом порушені норми процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивача та її представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що при провадженні в кримінальній справі № 69-107, постановою слідчого від 14.01.2011 накладено арешт на майно позивача, зокрема на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Вимоги особи, що ґрунтується на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.

Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України № 6-26 цс13 від 15 травня 2013 року.

Із змісту позовних вимог вбачається, що предметом спору не є правильність арешту майна.

Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на положення ст. 391 ЦК України.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Протилежний висновок суду першої інстанції з цього приводу є помилковим.

За таких обставин з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, ухвала суду від 11 грудня 2014 року підлягає скасуванню знаправленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня 2014 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий Болотов Є.В.

Судді: Желепа О.В.

Поліщук Н.В.