Справа № 495/8990/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/8990/14-ц

за позовом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта»

до ОСОБА_1

про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення

В С Т А Н О В И В:

02.12.2014 року Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» (далі по тексту - позивач) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення (а.с.1-2).

Так, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОД УДППЗ «Укрпошта» суму заподіяних матеріальних збитків у розмірі 16 668,01 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.10.2014 року визнано ОСОБА_1 винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України. Так, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що в результаті зловживання ОСОБА_1 своїм службовим становищем шляхом привласнення ввірене їй майно, була завдана підприємству матеріальна шкода у розмірі 16 688,01 грн. ОСОБА_1 визнала себе винною у повному обсязі та повністю підтвердила обставини вчинення нею кримінального правопорушення.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.12.2014 року відкрито провадження по справі № 495/8990/14-ц за позовом УДППЗ «Укрпошта» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. Справу призначено до розгляду (а.с.28).

Представник позивача в судове засідання 29.01.2015 року не з'явився, але подав до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги УДППЗ «Укрпошта» підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності (а.с.37).

Відповідач - ОСОБА_1 в судове засідання 29.01.2015 року не з'явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, що підтверджується наявним в матеріалах справи відповідним довідковим листом, згідно з яким ОСОБА_1 в попередньому судовому засіданні 25.12.2014 року була повідомлена про перенесення слухання справи саме на 29.01.2015 року об 11:00 год., про що власноручно розписалася (а.с.34).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-якого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно із ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства та ті факти, що відповідач в судове засідання не з'явився, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, позивач в судове засідання не з'явився, але просив розглянути справу без його присутності, строк розгляду справи, відповідно до ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, закінчується і ніхто із сторін не заявив клопотання про його подовження, суд вважає за можливе і необхідне розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової шкоди) (ч.1, п.п. 8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, УДППЗ «Укрпошта» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 на підставі наказу № 99-к від 24.04.2013 по Центру поштового зв'язку № 6 Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта» призначена на посаду начальника відділення поштового зв'язку Приморське Центру поштового зв'язку № 6 Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта» з 26.04.2013 року (а.с.8).

24.04.2013 року ОСОБА_1 була ознайомлена з Посадовою інструкцією начальника відділення поштового зв'язку від 01.04.2013, про що власноручно розписалася (а.с.16).

Відповідно до Інструкції (а.с.10-15), до функціональних обов'язків ОСОБА_1 входить:

- забезпечення якісного надання послуг населенню, підприємствам, установам, організаціям;

- організація робочих місць підпорядкованих працівників для надання послуг, доводить до працівників плани доходів і контролює їх виконання. Організовує виконання планового завдання у ВПЗ;

- забезпечення збереження цінностей у відділенні поштового зв'язку, товарів, майна, шифродокументів, іменних речей, квитанційних книжок, дотримання лімітів грошової готівки в касі, касово-фінансової дисципліни, згідно вимогам «Порядку ведення касових операцій»;

- забезпечення збереження готівкових коштів, поштових відправлень;

- відповідальність за правильне застосування тарифів, своєчасне та повне оприбуткування плати за надані послуги, одержання підкріплень готівки, здавання та відправлення над лімітних залишків до головної каси ЦПЗ № 6;

- забезпечення своєчасної доставки поштових відправлень, періодичних друкованих видань, пенсій та грошових допоміг адресатам;

- відповідальність за своєчасне та якісне складання звітів, достовірність статистичних даних, правильне ведення касових операцій;

- керування працівниками відділення, а за необхідності - працівниками прикріплених до нього пересувних відділень поштового зв'язку;

- контроль якості оброблення вхідної і вихідної пошти;

- забезпечення при мінімальних матеріальних, фінансових та трудових витратах, чіткої роботи засобів поштового зв'язку, при належній якості та культурі обслуговування населення, господарського сектора послугами поштового зв'язку та реалізації товарів.

Крім того, згідно із Інструкцією, начальник відділення поштового зв'язку несе відповідальність за:

- виконання покладених на відділення поштового зв'язку завдань та функцій, передбачених Положенням про від ділення поштового зв'язку;

- збереження грошових сум, поштових цінностей, поштових відправлень, товарів, майна відділення поштового зв'язку.

26.04.2013 року між адміністрацією ЦПЗ № 6 та ОСОБА_1 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність ОСОБА_1 (а.с.23).

01.04.2014 року під час складання акту прийому-передачі при звільненні начальника відділення поштового зв'язку Приморське ОСОБА_1, ревізійною комісією у складі інструктора з експлуатаційних, виробничо-технічних та організаційних питань Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_4, інженера з виробничих питань ЦПЗ № 6 ОСОБА_5, бухгалтера ЦПЗ № 6 ОСОБА_6 було виявлено нестачу грошової готівки в розмірі 9 297,84 грн., товару на суму 7 331,18 грн., знаків поштової оплати на суму 38,99 грн., що в загальній сумі складає 16 668,01 грн. (а.с.17-21).

Наказом № 137-к від 12.05.2014 року ЦПЗ № 6 ОСОБА_1 була звільнена з посади начальника відділення поштового зв'язку Приморське ЦПЗ № 6 ОД УДППЗ «Укрпошта» (а.с.8).

Згідно із наказом ЦПЗ № 6 ОД УДППЗ «Укрпошта» № 177 від 25.04.2014 року вирішено провести відомче розслідування по факту виявленої нестачі готівки, товару, знаків поштової оплати в ВПЗ Приморське з оформленням необхідних документів (а.с.9).

Відповідно до складеного комісією ВПЗ Приморське Акту від 28.04.2014 року, не зважаючи на те, що проводилась відповідна робота щодо запобігання втрат, нестач та крадіжок, начальником відділення поштового зв'язку Приморське було допущено нестачу готівки, товару та знаків поштової оплати на загальну суму 16 668,01 грн. (а.с.22).

За результатами розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 Кримінального кодексу України, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 24.10.2014 року ухвалено вирок, яким ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.2 КК України, на підставі санкції даної статі та призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі, з позбавленням права займати певні посади чи займатися певною діяльністю строком на 2 роки (а.с.24-26).

Згідно із вироком суду, ОСОБА_1, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, знаходячись на робочому місці в відділенні поштового зв'язку Приморське Центру поштового зв'язку № 6 Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта» діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, на протязі 2013-2014 років привласнила ввірене їй майно, а саме грошові кошти в сумі 16 668,01 грн., чим спричинила державі збитки в сумі 16 668,01 грн.

Обвинувачена ОСОБА_1 у судовому засіданні винною визнала себе у повному обсязі, повністю підтвердила обставини вчиненого нею кримінального правопорушення, пояснила суду, що дійсно вона на підставі наказу № 99-к від 24.04.2013 по Центру поштового зв'язку № 6 Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта» призначена на посаду начальника відділення поштового зв'язку Приморське Центру поштового зв'язку № 6 Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта» з 26.04.2013 року. Будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, знаходячись на робочому місці в відділенні поштового зв'язку Приморське Центру поштового зв'язку № 6 Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта», зловживаючи своїм службовим становищем, на протязі 2013-2014 років, привласнила ввірене їй майно, а саме грошові кошти в сумі 16 668,01 грн. У скоєному щиро розкаялась, просила суворо не карати, запевнила, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

Згідно із ч.4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже для відшкодування шкоди за правилами ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі факти:

- неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії;

- наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом даної статті завдана шкода відшкодовується в повному обсязі (мова йдеться про реальну шкоду та упущену вигоду);

- причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди;

- вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди, про що висловив свою правову позицію Верховний Суд України (судова колегія з цивільних справ) в ухвалі від 21.12.2005 року.

Частина 2 ст.1166 Цивільного кодексу України встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв'язку із наявністю вини іншої особи або у зв'язку із дією об'єктивних обставин).

Згідно із статтею 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, право вибору способу відшкодування шкоди належить потерпілому. Саме за його заявою суд виносить рішення про покладення на відповідальну особу обов'язку відшкодувати шкоду в натурі або відшкодувати завдані збитки в грошовій формі.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про те, що, у відповідності до ст.1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 57-61 Цивільного процесуального кодексу України, в матеріалах справи, наявні усі (належні та допустимі) докази, які свідчать про вину ОСОБА_1 у завданні матеріальної шкоди УДППЗ «Укрпошта» (нестача грошової готівки в розмірі 9 297,84 грн., товару на суму 7 331,18 грн., знаків поштової оплати на суму 38,99 грн., що в загальній сумі складає 16 668,01 грн.), доведена наявність причинного зв'язку між нанесеною позивачу шкодою та протиправними діями відповідача.

Таким чином, УДППЗ «Укрпошта» доведено нанесену йому ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 16 668,01 грн., які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в примусовому порядку.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов'язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Матеріально-правовий зміст обов'язку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання суб'єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною. Підставу позову повинен довести саме позивач.

В свою чергу, згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про правомірність, обґрунтованість та законність позовних вимог УДППЗ «Укрпошта», у зв'язку з чим позовна заява УДППЗ «Укрпошта» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 1166, 1192 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (р/р 699, , МФО 328845, філія Одеське ОУ АТ «Ощадбанк») суму заподіяних матеріальних збитків у розмірі 16 668 (шістнадцять тисяч шістсот шістдесят вісім) гривень 01 (одна) копійка.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко