АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

25 травня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Пономарь З.М., Черненкової Л.А.,

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2013 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2, УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області про звернення стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його, що 16 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 544 МБА, за яким останньому надано кредит у розмірі 83 000 доларів США зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 16 % річних строком до 16 листопада 2012 року. Для забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором, ОСОБА_2 надав в заставу належні йому на праві власності автомобіль IVEKO, модель EUROSTAR, 2000 року випуску; тип ТЗ: вантажний сідловий тягач - Е, реєстраційний номер НОМЕР_1; автомобіль SAMRO модель SR334,1993 року випуску; напівпричіп рефрижератор, реєстраційний номер НОМЕР_2. Оскільки зобов'язання ОСОБА_3 належним чином не виконано, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором витребувати у відповідача та передати в заклад шляхом опису предмет застави: автомобіль IVEKO, модель EUROSTAR, 2000 року випуску; вантажний сідловий тягач - Е, реєстраційний номер НОМЕР_1; автомобіль SAMRO модель SR334,1993 року випуску; напівпричіп рефрижератор, реєстраційний номер НОМЕР_2, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказані автомобілі. Звернути стягнення на предмет застави, а саме на вищевказані автомобілі, що належать на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу вказаних автомобілів банком з укладанням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, стягнути з відповідачів солідарно 10 000 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2013 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи знаходиться ухвала Малиновського районного суду м. Одеси про прийняття до провадження справи № 2-434/11 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа ТОВ «Верус», ПАТ «Акцент-Банк» про визнання договорів недійсними, не надання позивачем доказів видачі кредиту, відсутності деталізації розрахунку заборгованості, та доказів належного повідомлення боржника про здійснення в примусовому порядку стягнення боргу, не надано оригінали кредитної справи.

Проте із такими висновками погодитись повністю не можна.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 544 МБА від 16 листопада 2007 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 83 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16 листопада 2012 року.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, сторони уклали договір застави належного ОСОБА_2 на праві власності майна, а саме: автомобіля IVEKO, модель: EUROSTAR, рік випуску: 2000, тип ТЗ: Вантажний сідловий тягач - Е, реєстраційний номер: НОМЕР_1; автомобіль SAMRO, модель: SR334, рік випуску: 1993, тип ТЗ: Напівпричіп рефрижератор, реєстраційний номер: НОМЕР_2.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 08 серпня 2013 року утворилася заборгованість в розмірі 194 559,62 доларів США, що еквівалентно 1 555 115,04 з яких: 70 850,90 доларів США - непогашена сума кредиту, 76 110,92 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 47 597,80 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором.

· Рішенням апеляційного суду Одеської області від 02 квітня 2015 року позовні вимоги ПАТ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ «ПриватБанк» за кредитним договором № 544 МБА від 16 листопада 2007 року солідарно заборгованість станом на 08 травня 2013 року у розмірі 194 559, 62 доларів США, що еквівалентно 1 555 115, 04 грн. та складається з: 70 850, 95 доларів США - непогашена сума кредиту, що еквівалентно 566 311,64 грн., 76 110, 92 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, що еквівалентно 608 354, 58 грн., 47 597,80 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором, що еквівалентно 380 449, 22 грн.

· За правилами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 19 Закону України «Про заставу» передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язань, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

Відповідно до п. 22 договору застави від 16 листопада 2007 року заставодержатель має право обрати один з передбачених законом способів звернення стягнення на предмет застави, у тому числі продаж ним предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем.

Вимогами ст.ст. 6, 627 ЦК України передбачається, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності іа справедливості.

Як вбачається зі змісту ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону У країни "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

На вказані вище норми матеріального права та фактичні обставини справи суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України уваги не звернув.

Встановивши фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність встановлених законом підстав для передачі в заклад предмета застави, комплекту ключів та свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення, в зазначений позивачем спосіб, оскільки задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості за кредитним договором, не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет застави за тим самим договором, а також зазначені висновки суду узгоджуються з нормами матеріального права та матеріалами справи.

З урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2013 року- скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково та передати в заклад публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» предмет застави, а саме належні на праві власності ОСОБА_2 автомобілі: IVEKO, модель EUROSTAR, 2000 року випуску, тип ТЗ; Вантажний сідловий тягач - Е, № кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1; автомобіль SAMRO модель SR334, 1993 року випуску; тип ТЗ: Напівпричіп рефрижератор, № кузова/шасі: НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_2, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 544 МБА від 16 листопада 2007 року в сумі 1 555 115, 04 грн. Звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу вказаних автомобілів публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вищевказаних автомобілів з обліку органу УДАІ ГУМВС України, а також наданням публічному акціонерному товариству комерційного банку «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Початкову ціну встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

З.М. Пономарь

Л.А. Черненкова