Провадження № 2/752/2096/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

16.01.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

у листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона працювала на посаді зубного гігієніста у відповідача з 07 лютого 2012 року по 28 вересня 2012 року на підставі трудового договору від 07 лютого 2012 року із оплатою у розмірі 1150 грн. на місяць, а також з 16 листопада 2012 року до 31 жовтня 2013 року на підставі трудового договору ід 16 листопада 2012 року із оплатою у розмірі 1250 грн.

Однак, в силу відносин з відповідачем на той час і постійних розмов про спільне створення товариства для стоматологічного бізнесу, де б позивачу належала частка в розмірі 40%, ОСОБА_1 заробітну плату не отримувала, очикуючи на організацію стоматологічного бізнесу, хоча від заробітної прлати не відмовлялася, а відповідач був зобов"язаний її виплачувати позивачу.

Пілс звільнення позивача розрахунки за лютий - вересень 2012 року по невиплаченій заробітній платі, що становить 8 місяців по 1150 грн., а разом 9200 грн., розрахунку за листопад 2012 року - жовтень 2013 року, що становить 11,5 місяців по 1250 грн., а разом 14 375 грн., а також починаючи з листопада 2013 року до листопада 2014 року у рзмірі 15 000 грн. за 12 місяців, по невиплаченій заробітній платі не проведено.

Вказана невиплата заробітної плати призвела до моральних страждань.

За таких підстав позивач просить стягнути з відповідача 38 575 грн. заборгованості по заробітній платі та 38 575 грн. в якості компенсації моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином.

Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 лютого 2012 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений трудовий договір між працівником і фізичною особою на строк 6 місяців з 07 лютого 2012 року по 07 липня 2012 року, згідно умов якого ОСОБА_1 зобов'язувалася виконувати обов'язки зубного гігієніста, а відповідач зобов'язувався сплачувати їй заробітну плату у розмірі 1150 грн. на місяць. (а.с. 4)

16 листопада 2012 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений трудовий договір між працівником і фізичною особою, згідно умов якого ОСОБА_1 зобов'язувалася виконувати обов'язки зубного гігієніста, а відповідач зобов'язувався сплачувати їй заробітну плату у розмірі 1250 грн. на місяць. (а.с. 5)

З наданої позивачем копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 07лютого 2012 року була прийнята на роботу до ФОП ОСОБА_2 на посаду зубного гігієніста за трудовим договором, після чого 28 вересня 2012 року була звільнена з роботи за власним бажанням. 16 листопада 2012 року позивач повторно прийняв на роботу до ФОП ОСОБА_2 на посаду зубного гігієніста за трудовим договором, після чого 31 жовтня 2013 року була звільнена з роботи за власним бажанням. (а.с. 8-9)

З позовної заяви вбачається, що з 07 лютого 2012 року відповідач не сплачує ОСОБА_1 заробітну плату.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Пунктом 3 трудового договору від 07 лютого 2012 року передбачено, що за виконану роботу фізична особа сплачує працівнику 1150 грн. за місяць, а згідно умов трудового договору від 16 листопада 2012 року - 1250 грн. (а.с. 5)

Позивач у заяві зазначає, що за період з лютого по вересень 2012 року, з листопада 20212 року по жовтень 2013 року відповідач не виплатив їй заробітну плату в сумі 38 575 грн.

Розрахунок суми заборгованості по виплаті ОСОБА_1 заробітної плати наведений у позовній заяві і відповідає вимогам закону.

З позовної заяви вбачається, що відповідач умови угод не виконує. На день розгляду справи судом кошти в розмірі 38 575 грн. позивачу не виплачені.

Суд вважає, що вимога позивача про відшкодування моральної шкоди ґрунтується на вимогах ст. 237-1 КЗпП України, якою передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При вирішенні питання щодо розміру суми моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує, що діями відповідача позивачу спричинені моральні страждання, оскільки порушені її трудові права. Разом з тим, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в цій частині в розмірі 3000 гривень.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 507 гривні 55 копійок.

Керуючись статтями 36, 38, 115, 116, 231, 232, 237-1, 238 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223-226, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Києва, іден. номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 38 575 грн. заборгованості по заробітній платі та 3000 грн. моральної шкоди.Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 в дохід держави 507,55 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: