УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Гвоздика П.О., Дербенцевої Т.П.,

Писаної Т.О., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 2 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом до ОСОБА_4, у якому з урахуванням уточнень, просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_5. Після смерті батька вона не зверталась у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, оскільки їй було відомо, що батько не мав спадкового майна. Крім того, вона пропустила шестимісячний строк звернення із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки в період з 5 січня 2012 року по 18 січня 2012 року вона хворіла, перебувала на амбулаторному лікуванні.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 2 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано поважною причину пропуску ОСОБА_3 строку для прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначено ОСОБА_3 додатковий строк - три місяці, для прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Колегія суддів судової палати у цивільних справа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із поважності причин пропущеного позивачем передбаченого законом строку для прийняття спадщини, а саме, перебування позивача на амбулаторному лікування.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Судами установлено, що позивач, яка є донькою померлого ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на будинок, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, с. Орлівщина Дніпропетровської області.

Згідно матеріалів спадкової справи Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_3 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька - 3 червня 2013 року (а.с. 57), однак їй було відмовлено, у зв'язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_3 мала право на спадкування відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України.

З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що вона майже через два роки з дня відкриття спадщини звернулась до суду з указаним позовом, зазначивши поважністю причин пропуску строку для прийняття спадщини на те, що на момент смерті спадкодавця вона хворіла.

Крім того, вона не знала про наявність спадкового майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Висновки судів про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме перебування на амбулаторному лікуванні ОСОБА_3 в період з 5 січня 2012 року по 18 січня 2012 року є помилковими та не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог. Так, перебування позивача саме на амбулаторному, а не стаціонарному лікуванні та враховуючи характер її захворювання (гострий затяжний обструктивний бронхіт), не свідчить про наявність істотних труднощів для спадкоємця для звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори і не є причиною, пов'язаною з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, як це передбачено п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Також ОСОБА_3, як на одну із підстав поважності причин пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини посилалася на те, що вона не знала про наявність спадкового майна, однак це не є підставою для визнання поважними причин пропуску спадкоємцем строку для прийняття спадщини у розумінні положень ст. 1272 ЦК України.

Безспірних доказів поважності причин пропуску для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надала.

Таким чином, у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України суди на зазначені положення закону уваги не звернули, доводи сторін належним чином не перевірили та дійшли передчасного висновку, що перебування позивача на амбулаторному лікуванні є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Оскільки суди не встановили фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, їх рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 2 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді:П.О. Гвоздик
Т.П. Дербенцева
Т.О. Писана
О.В. Ступак