Дата документу 20.08.2015
ЄУ № 420/39/15-ц
Провадження №2/420/299/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 серпня 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Тарасова Д.С.
при секретарі Колесник Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Краснолуцький гірничо-промисловий коледж» про стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні, середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди,
Крім того, внаслідок порушення Відповідачем її трудових прав, їй спричинено моральну шкоду. На цей час у зв'язку із відмовою від співробітництва з організацією ЛНР (чого вимагало від неї керівництво відповідача і що стало причиною її звільнення з роботи), опасаючись за своє життя та здоров'я, вона змушена виїхати з місця мешкання і з початку розпочинати налагоджування свого життя та побуту, що вимагає від неї значних грошових витрат. Заборгованість відповідача по заробітній платі є єдиним джерелом доходів, які дозволять їй забезпечити своє фізичне існування на прожитковому мінімумі. Порушення відповідачем її права на своєчасне і в повному обсязі отримання заробітної плати, позбавляє її можливості забезпечити свої елементарні фізичні потреби в їжі та житлі. Вказані обставини спричиняють їй сильні душевні страждання, які полягають в постійному відчутті страху, що вона, маючи право на отримання зароблених грошових коштів, елементарно не зможе підтримати своє фізичне існування. Свої моральні страждання, як емоційно-вольові переживання, вона характеризує як почуття пригніченості, розпачу, стану психологічного дискомфорту тощо.
В судове засідання представник позивача не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, на заявлених вимогах наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до трудової книжки серії АВ №690241 виданої 03.09.2007 року на ім'я ОСОБА_1, вона з 01.09.2011 року по 30.09.2014 року працювала в ДВНЗ «Краснолуцький гірничо-промисловий коледж» та на підставі наказу №92-к від 30.09.2014 року була звільнена за згодою сторін по п. 1 ст. 36 КЗпП України.
Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно до ст. 237-1 КзпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка перебувала в трудових відносинах з відповідачем, під час звільнення їй не була виплачена заборгованість по заробітній платі (з відрахуванням податків та зборів), яка складає 9612,72грн., тому вона підлягає стягненню в примусовому порядку з відповідача.
Згідно із п. 2 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.
Позивачка з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року знаходилася у щорічній відпустці, а з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року у відпустці без збереження заробітної плати, тому середня зарплата має обчислюватися виходячи з виплат за травень-червень 2014 року.
Згідно із п. 3 Постанови № 100, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум
відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Відповідно до п. 8 Постанови №100, середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді . Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства
У травні 2014 року кількість робочих днів становить 19, а у червні 19. Заробітна плата позивачки за травень 2014 року складає 3010,58грн., а за червень3819,65 грн. Таким чином, середньоденний заробіток позивачки складає (3010,58грн. + 3819,65грн.) : (19 + 19) = 179,74 грн.
На підставі ст.117 КзпП України позивачка має право на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 01.10.2014 року до часу постановлення рішення суду 20.08.2015 року. Період затримки складає 203робочих дні.
Враховуючи те, що з позивачкою не проведено остаточного розрахунку в день звільнення, та на час розгляду справи заборгованість по заробітній платі існує, що стало підставою для нарахування їй середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позивачка вказує на моральні страждання в звязку з невиплатою їй заробітної плати, що позбавляє її можливості забезпечити свої елементарні фізичні потреби в їжі та житлі. Вказані обставини спричиняють їй сильні душевні страждання, які полягають в постійному відчутті страху, що вона, маючи право на отримання зароблених грошових коштів, не зможе підтримати своє фізичне існування, суд вважає, що враховуючи характер і тривалість порушень прав працівника на оплату праці, глибину моральних страждань, з урахуванням вимог розумності і справедливості з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 1500 грн
Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надав, суд, у чинність ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, вважає позовну заяву ОСОБА_1 такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона законна, обґрунтована, доказово підтверджена матеріалами справи.
У чинність ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 476,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 224-226, 233 ЦПК України, ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, п.п. 2,8 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Краснолуцький гірничо-промисловий коледж» про стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні, середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди, задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: