АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А.І.

суддів: Міцнея В.Ф., Лисака І.Н.

при секретарі: Лук»янишиній М.В.

з участю сторін: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання договору поруки припиненим, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04 серпня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту.

Свої вимоги обгрутовувало тим, що відповідно до договору кредиту між товариством та ОСОБА_3 від 05.12.2007 року за № 3080 відповідач отримав кредит в сумі 50000 доларів США строком до 04.12.2014 року.

02.12.2009 року між позивачем і ОСОБА_1 укладений договір поруки № 727.

Зазначало, що з липня 2011 року ОСОБА_3 не виконує взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, в зв'язку з чим станом на 04.07.2012 року виникла заборгованість, яка складає 26606,78 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ складає 212654 грн. 69 коп.

Згідно договору поруки №727 від 02.12.2009 року поручителем по кредитному договору між банком та ОСОБА_3 виступив ОСОБА_1.

___________________________________________________________________________

№ 22ц/794/747/2015 р. Головуючий у І інстанції: Вівчар Г.А.

Категорія: 19/27 Суддя-доповідач:: Владичан А.І.

Просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 вказану суму заборгованості.

03 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», в якому зазначив, що ТОВ «Кредитні ініціативи» пропустило шестимісячний строк звернення до нього, як до поручителя, тому відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України просив визнати договір поруки за № 727 від 02.12.2009 р. припиненим.

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 4 червня 2014 року допущено правонаступництво у даній справі заміною позивача ПАТ «Промислово-інвестиційний банк» на ТОВ «Кредитні ініціативи».

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 4 серпня 2014 року визнано договір поруки № 727 від 02.12.2009 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Промислово-інвестиційний банк» в особі Чернівецької філії в забезпечення зобов'язань за кредитним договором № 3080 від 05.12.2007 року ОСОБА_3 припиненим.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» суму боргу за договором кредиту 212654 грн. 69 коп.. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вищезазначене рішення суду та ухвалити нове рішення, яким провадження у справі за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 закрити, а у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» відмовити.

Вважав, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, ухвалене з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 08 жовтня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04 серпня 2014 року скасовано. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим відмовлено. Позову ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 борг в сумі 212654,69 грн. вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення апеляційного суду Чернівецької області від 08 жовтня 2014 року в частині вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання договору поруки припиненим скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору поруки №727 від 02.09.2009 року припиненим, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» направив листа поручителю ОСОБА_1, з вимогою виконати свої зобов'язання, 02.09.2011 року, а із заявою про примусове стягнення заборгованості банк звернувся 10.07. 2012 року, тобто після спливу шестимісячного строку.

Колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до п. 2.3 кредитного договору кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 04 грудня 2014 року.

Відповідно до п. 5.3.2 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту за договором.

Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив вимоги ОСОБА_1 та припинив дію договору поруки, так як згідно п. 5.4. договору поруки вказано, що строк дії вказаного договору - з моменту підписання до повного погашення зобов'язання. Кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 04 грудня 2014 року, строк виконання зобов'язання на момент звернення банку до суду не настав, тому в задоволенні вказаних вимог слід було відмовити.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що 12 вересня 2011 року банк направив на адресу боржника та поручителя вимогу про дострокове виконання зобов'язань щодо повернення кредиту у 20-ти денний термін з дня отримання вказаного листа. У разі невиконання вимог про погашення заборгованості, банк набуває права на примусове стягнення заборгованості в судовому порядку. До суду позивач звернувся у липні 2012 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 17 вересня 2014 року (справа № 6-53цс14), виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України необхідно дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із дня встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визнання договору поруки припиненим є законним та обґрунтованим, тому підстав для його скасування в цій частині немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04 серпня 2014 року, в частині визнання договору поруки № 727 від 02.09.2009 року припиненим, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: