АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року

в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з ново виявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 квітня 2003 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 квітня 2003 р. позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням задоволено. Визнано ОСОБА_3, ОСОБА_1 такими, що втратили право на користування АДРЕСА_1.

14 жовтня 2014 р. ОСОБА_1 звернулася у суд із заявою про перегляд зазначеного рішення суду за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 р. у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв'язку з ново виявленими обставинами відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити по справі ухвалу нового змісту про задоволення поданої заяви.

Колегія суддів, заслухавши ОСОБА_1, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається зі свідоцтва про право власності від 09 січня 2003 р., виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, АДРЕСА_1 на праві приватної власності належала ОСОБА_4 /а.с.138 т.1/.

13 лютого 2003 р. між ОСОБА_4, від імені якого на підставі доручення діяла ОСОБА_5, та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого остання набула право власності на АДРЕСА_1, на підставі якого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна видано реєстраційне посвідчення за реєстровим №12/30449 /а.с.136-137, 5 т.1/.

В подальшому, ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом про визнання колишнього власника та його доньки - ОСОБА_1 такими, що втратили право на користування зазначеною квартирою.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 квітня 2003 р., що набрало законної сили 05 травня 2003р., постановлено визнати ОСОБА_3, ОСОБА_1 такими, що втратили право на користування АДРЕСА_1 /а.с.14/.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, районний суд, враховуючи вимоги п.2 ч.1 ст.361 ЦПК України, виходив з того, що заяву подано за сплином трирічного строку від дня набрання судовим рішенням законної сили.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.361 ЦПК України заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду. При цьому заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до суду після закінчення цього строку, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Згідно вимог ч.1 ст.223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Матеріали справи свідчать, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 квітня 2003 р., про перегляд за ново виявленими обставинами якого заявлено ОСОБА_1, набрало законної сили 05 травня 2003 р. /а.с.14 т.1/.

Зі справи убачається, що ухвалою колегії суддів з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2009 р. відхилено заяву ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення /а.с.117-118 т.1/.

Таким чином, ОСОБА_1 подано заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами за сплином понад десятирічного терміну з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

З урахуванням викладеного та матеріалів справи, у їх сукупності, районний суд обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність правових підстав до відкриття провадження у справі за поданою ОСОБА_1 заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвала районного суду постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 755/27922/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2081/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Ластовка Н.Д.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.