Справа № 732/1829/14
Провадження № 2/732/3/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2015 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі головуючої судді - Карпинської Н.М., секретарі Шевеленко К.В. за участю позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача та просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні нею права користування частиною земельної ділянки, яка була виділена під забудову житлового будинку по АДРЕСА_1 в місті Городня Чернігівської області шляхом перенесення паркану згідно плану забудови (а.с.23).

З позовної заяви виходить, що в 1986 році рішенням виконкому Городнянської міської ради Чернігівської області чоловіку позивача, ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку під забудову житлового будинку, яка знаходилась по АДРЕСА_1 в місті Городня Чернігівської області. Згідно плану забудови ширина земельної ділянки 14 м., але як з`ясувалось фактична ширина ділянки лише 13,36м. Позивач, у вимогах позову вказує на те, що у будинку АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_2, відповідно до актів на право власності на земельні ділянки серії ЯА № 519303 та ЯА № 519304 їй на праві власності належить 0,1041 га, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку та 0, 0189 га, з цільовим призначенням - для ведення селянського господарства. Таким чином, загальна площа сусідської земельної ділянки складає 0,123 га. Згідно акту обстеження і перевірки землекористування земельною комісією, плоша земельної ділянки, яка знаходиться у користування ОСОБА_2 складає 0,1240 га., тобто вона більша ніж площа земельної ділянки, яка нею приватизована.

Під час судового розгляду позивач доповнила свої позовні вимоги. Вказала, що відповідно до договору від 28.04.1940 року селищною радою ОСОБА_4 (діду відповідача) було виділено земельну ділянку в розмірі 1200 м.кв. та вказані розміри ділянки:з передньої сторони - АДРЕСА_1 - протягом 20 м.; з задньої сторони - землі селищної ради - протягом 20 м; з бокових сторін - протягом по 60 м; тобто ділянка виділялась прямокутна розміром 20 х 60 м., терміном на 55 років. З Генерального плану (схеми) складеним міжміськбюро технічної інвентаризації 15 травня 1954 року, вбачалось, що площа земельної ділянки ОСОБА_4 складала 1246, 60 м.кв., в тому числі, надмірно розмір ділянки склав 46,60 кв.м. Рішеннням виконкому Городнянської міської ради Чернігівської області за № 74 від 15.04.1970 року про прокладання нової вулиці для індивідуального будівництва у ОСОБА_5 (батька відповідача) площа зменшилась на 170 кв.м. і стала дорівнювати 1076 кв.м. Зідно п. 3 цього рішення компенсації ОСОБА_5 не призначалось по причині, що договір на ОСОБА_4 (терміном на 55 років), було анульовано, так як він домоволодіння подарував іншій особі, а у договорі дарування від 1957 року, про землі взагалі нічого не вказано. В 1970 році під індивідуальне бідвництво виділялись земельні ділянки згідно існуючого на той час земельного кодексу і площа їх не перевищувала 600 м.кв.

В останньому судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги (а.с.90) і вказала, що оскільки при вимірюванні земельних ділянок за адресою позивача і відповідача, комісією створеною міською радою виявлено, що в наявності у відповідача тільки 48 метрів, а за державними актами на землю значиться 50 метрів 96 сантиметрів, позивач просила внести зміни в державні акти відповідача, тим самим усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою позивача.

Всі заявлені вимоги, в тому числі, і доповнення до них позивач просила задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2, у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Позов вважає безпідставним. Вказує, що станом на 1954 рік площа земельної ділянки відповідача становила 1254 м.кв., при цьому виділена під забудову вказана земельна ділянка площею більше 0,12 га була передана органом місцевого самоврядування забудовнику ще в 1940 році строком на 55 років до 28.04.1995 року. Після вилучення у відповідача 170 кв.м. для влаштування нової вулиці, останній мав право вимагати та отримати в якості компесації іншу земельну ділянку відповідних розмірів для доведення розмірів своєї земельної ділянки до раніше існуючих. У фактичному користуванні відповідача станом на 1988 рік знаходилась земельна ділянка площею більше 0.12 га яка утворилась за рахунок земельної ділянки сусіднього домоволодіння № 36. Фактичні межі земельної ділянки були погоджені міською радою. Наявні між земельними ділянками надлишки в розмірі 0,008 га на підставі ордеру Городнянської міської ради Чернігівської області були передані в користування відповідача. Відповідно до акту обстеження та перевірки користування земельної ділянки земельною комісією при виконкомі Городнянської міської ради від 27.03.2009 року встановлено, що згідно обміру в натурі площа земельної ділянки позивача склала 642,32 кв.м., що перевищує на 42,32 кв.м. площу, яка виділена йому під забудову в розмірі 600 кв.м. Відповідач наголошує, що Городнянським районним судом Чернігівської області 25 травня 2009 року винесено рішення по цивільній справі за позовом чоловіка позивача, ОСОБА_3, до ОСОБА_2 та Городнянської міської ради Чернігівської області, яким позивачу було відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення міської ради та державного акту на право власності на землю. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 04.08.2009 року апеляційна скарга ОСОБА_3 була відхилена, рішення Городнянського районного суду від 25.05.2009 року залишено без змін. 29 листопада 2011 року рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області було відмовлено в задоволенні позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Городнянської міської ради Чернігівської області та відділу Держкомзему у Городнянському районі про визнання недійсним рішень міської ради та державного акту на право приватної власності на землю. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 06.01.2012 року апеляційна скарга позивача була відхилена, а рішення Городнянського районного суду залишено без змін. Оскільки видані їй як відповідачу державні акти на право приватної власності на земельну ділянку ніяким чином не порушують права позивача щодо користування належною їй земельною ділянкою, відповідач у позові просила відмовити.

Суд, оцінивши доводи позивача, заперечення відповідача, встановивши обставини, якими обґрунтовуються вимогу позову, з'ясувавши характер та взаємовідносини сторін, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Статтею 88 Земельного Кодексу Укранської РСР від 08.07.1970 року, який був чинним станом на 1986 рік, було визначено, що в містах , де допускається індивідуальне житлове будівництво, виконавчими комітетами міських Рад народних депутатів можуть надаватися громадянам для цієї мети земельні ділянки в розмірах від 0,03 до 0,06 гектара, з урахуванням місцевих умов, незалежно від кількості членів сім`ї.

Згідно договору від 28.04.1940 року встановлено, що селищною радою ОСОБА_4 (батьку ОСОБА_5.) було виділено під забудову терміном на 55 років, тобто до 28.04.1995 року, земельну ділянку 1215 м.кв. по АДРЕСА_1, нині АДРЕСА_1, що підтверджується типовим договором на право забудови від 20.04.1940 року та генеральним планом (схемою) земельної ділянки, складеним 20.12.1947 року (оригінали документів інвентаризаційна справа № 504 рп 6725974)

З генерального плану (схеми) присадибної ділянки АДРЕСА_1, в місті Городня, користувач ОСОБА_5, складеного 15.05.1954 року, встановлено, що площа земельної ділянки, якою користувався останній на момент складання плану, становила 1246, 60 м.кв., 170 кв.м. з яких було вилучено відповідно до рішення виконкому Городнянської міської ради депутатів трудящих від 15.04.1970 року № 74 в зв`язку з влаштуванням нової вулиці (а.с.77-79)

За рішенням виконкому Городнянської міської Ради народних депутатів № 166 від 18.07.1989 року (а.с. 31 архівної справи Городнянського районного суду № 2-125/2009) було змінено конфігурацію ділянки ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 в м. Городня, наявні надлишки 80 м.кв. з західної сторони ділянки перенесено в кінець городу. В генеральний план зазначеної присадибної ділянки, належної ОСОБА_5, 04.10.1989 року було внесено відповідні зміни в зв`язку з чим площа відповідної ділянки збільшилась та склала 1248 м.кв., в тому числі надлишки склали лише 48 м.кв..

З комісійного акту виконкому Городнянської міської ради від 22.11.1994 року встановлено, що надлишки площі земельної ділянки, яка належить власнику домоволодіння № 34 виникли за рахунок території земельної ділянки № 36 по АДРЕСА_1 та за результатами обміру площа земельної ділянки під домоволодінням № 34 - а, яке належить ОСОБА_3 (по АДРЕСА_2), станом на 22.11.1994 року складає 600 м.кв (а.с.30 архівної справи Городнянського районного суду № 2-125/2009).

Таким чином, з введенням в дію нового Земельного кодексу Української РСР 1990 року ОСОБА_5 зберігав за собою право на користування земельною ділянкою площею 1248 м.кв..

Статтею 17 Земельного кодексу України № 516-Х-ІІ від 18.12.1990 року, передбачено, що передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. При цьому ч. 8 відповідної статті передбачено, що передача у власність громадян земельних ділянок, що перебувають власності або користуванні інших громадян чи юридичних осіб, провадиться місцевими Радами народних депутатів після вилучення (викупу) їх у порядку, встановленому статтями 31 і 32 цього Кодексу.

Згідно приписів ст. 31 вказаного Земельного кодексу України вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність або передавання у користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям провадиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення Верховної ради, місцевих Рад народних депутатів. Вилучення земель (крім ріллі і земельних ділянок, зайнятих багаторічними насадженнями) у межах міста для усіх потреб провадиться за рішенням міської Ради народних депутатів, що визначено ч. 3 ст. 31 цього Кодексу.

Питання розширення земельної ділянки позивача за рахунок земельної ділянки ОСОБА_5 піднімалось позивачем ще в 1988 році.

Рішенням № 175 виконкому Городнянської міської ради народних депутатів 20.09.1994 року до земельної ділянки ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 м. Городня було здійснено дорізку 80 м.кв (а.с.14 архівної справи Городнянського районного суду № 2-125/2009)

Відповідно до плану земельної ділянки ОСОБА_3, відведеної під індивідуальне будівництво жилого будинку по АДРЕСА_2 в м. Городня, встановлено, що дорізка 80 м.кв. землі за рішенням виконкому № 175 від 20.09.1994 року відбулась зі сторони та за рахунок земельної ділянки АДРЕСА_1

18 лютого 1997 року виконкомом Городнянської міської ради народних депутатів за результатами розгляду заяви ОСОБА_6 прийняв рішення № 31 від 18.02.1997 року, яким відмінив п. 1 рішення виконкому Городнянської міської Ради народних депутатів № 175 від 20.09.1994 року „Про доведення присадибних ділянок до норм землекористування, згідно земельного кодексу", тобто відмінив своє рішення про дорізку до земельної ділянки ОСОБА_3 80 м.кв. (а.с.15 архівної справи Городнянського районного суду № 2-125/2009)

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 27.07.1991 року пісдя смерті ОСОБА_5 його дружина ОСОБА_6 успадкувала будинок з господарськими спорудами за адресою: м. Городня, АДРЕСА_1, що розташовані на земельній ділянці площею 1200 кв.м. (а.с.4).

У відповідності до договру дарування від 21.08.2004 року (а.с. 5) ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_2 будинок АДРЕСА_1

ОСОБА_2 скористалась своїм правом на приватизацію земельної ділянки і на підставі рішення 14-тої сесії 4 скликання від 28.12.2004 року отримала державний акт серії ЯА № 519304 (а.с.14), стала власником земельної ділянки 0,0189 га в м. Городня, АДРЕСА_1. Також на підставі рішення 14-тої сесії 4 скликання від 28.12.2004 року отримала державний акт серії ЯА № 519303 (а.с.15), стала власником земельної ділянки 0,1041 га в м. Городня, АДРЕСА_1.

Рішенням Городнянського районного суду від 29.11.2011 року (а.с.41-47) відмовлено у визнанні недійсним державних актів і рішень Городнянської міської ради.

Висуваючи нові вимоги до відповідача про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, якою користується позивач, остання згідно положень ст.10-11 ЦПК України мала доводити, що відповідач заволоділа земельною ділянкою позивача.

Натомість за обмірами під час комісійного обстеження земельних ділянок обох сторін (а.с.88-89) встановлено, що розмір земельної ділянки відповідача є меншим, ніж вказаний у правовстановлюючих документах.

Позивачем не доведено, що відповідач користується земельною ділянкою позивача. Одночасно за результатами досліджених документів не встановлено, що відповідач створила перешкоди позивачу, які слід усунути за судовим рішенням.

Висунуті в останньому судовому засіданні вимоги про внеення змін в державні акти відповідача оскільки при вимірюванні земельних ділянок за адресою позивача і відповідача, комісією створеною міською радою виявлено, що в наявності у відповідача тільки 48 метрів, а за державними актами на землю значиться 50 метрів 96 сантиметрів, загалом не грунтуються на нормах закону та не випливають із суб'єктивного інтересу чи права позивача.

Відповідно до змісту статтей 11,15 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів надається в ст.16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Однак, позивач, висуваючи вимоги позову, не довела порушень з боку відповідача, а обрана нею підстава „внесення змін до державного акту про право власності" поза межами правового врегулювання

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,15-16,373 ЦК України , ст. ст. 2,3,126, 152 Земельного Кодексу України, ст. 10, 11, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. М. Карпинська