У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Іваненко Ю.Г., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 28 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звертаючись із позовом до суду зазначав, що 16 лютого 1990 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб.

В 1997 році позивач з сім'єю переїхали жити до Німеччини, а в 1998 році перестали проживати разом та вести спільне господарство.

23 травня 2005 року рішенням Окружного сімейного суду м. Ізерлон ФРН шлюб сторін розірвано.

Позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням про визнання зазначеного рішення в Україні, однак провадження у цій справі було закрито з підстав відсутності між Україною та Німеччиною укладених міжнародних договорів про правову допомогу і правові відносини у цивільних і сімейних справах. Позивач зазначає, що шлюб існує лише формально, примирення та спільне проживання сторін неможливе, тому і просить суд винести рішення, яким шлюб розірвати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного Хмельницької області суду від 14 серпня 2015 року в задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 28 вересня 2015 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Шлюб, що укладений 16 лютого 1990 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 262 розірвано.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що рішення Окружного сімейного суду м. Ізерлон (Німеччина) від 23 травня 2005 року не визнано на території України, сторони сімейних стосунків не підтримують, з 1998 року спільно не проживають та не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, примирення та спільне проживання сторін не можливе, відповідачка проживає в Німеччині, а тому дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 28 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Ю.Г. Іваненко