Справа № 591/7139/15-ц
Провадження № 2/591/2705/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Кривцової Г.В.,
при секретарі Кальченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «ПСК-Захід» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу, -
02 жовтня 2015 року ТОВ СК «ПСК-Захід» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу у розмірі 15 502,57 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 30 березня 2012 року ТОВ СК «ПСК-Захід» уклало генеральний договір №20/12БПК добровільного страхування з ВАТ «Державний ощадний банк України» яким було застраховано фінансові ризики, що може зазнати страхувальник (Ощадбанк) у звязку з укладенням договорів з позичальниками.
04 грудня 2006 року між ВАТ «Державний Ощадбанк України» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитовою схемою, відповідно до умов якого відповідачу відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 15 000,00 грн. Оскільки ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання перед Ощадбанком не виконав, то Банк звернувся до Страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування яке складає 15 502,57 грн.
Страхове відшкодування сплачено позивачем в повному розмірі, тому ТДВ СК «ПСК-Захід» має право відшкодування з відповідача ОСОБА_1 вказаних витрат в порядку регресу.
Представник позивача в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи сповіщений належним чином. Від нього надійшла письмова заява про слухання справи в його відсутність та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.31).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання. Жодних заяв, клопотань чи заперечень від відповідача до суду не надходило.
На підставі ст. 224 ЦПК України, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.
Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У відповідності до положень ст. 2 Закону України «Про страхування», Страховиками, які мають право здійснювати страхову діяльність на території України, є: фінансові установи, які створені у формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою відповідальністю згідно із Законом України "Про господарські товариства", з урахуванням того, що учасників кожної з таких фінансових установ повинно бути не менше трьох, та інших особливостей, передбачених цим Законом, а також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про страхування» Предметом договору страхування, можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані: з життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності).
Судом встановлено, що 30 березня 2012 між АТ «Ощадбанк» та ТДВ Страхова компанія «ПСК-Захід» був укладений Генеральний договір № 20/12БПК добровільного страхування кредитів (а.с.5-8).
Згідно з п. 2.1 Договору страхування, предметом вказаного Договору страхування є майнові інтереси Страхувальника АТ «Ощадбанк», що не суперечать чинному законодавству України, повязані з невиконанням або неналежним виконанням позичальниками своїх договірних зобовязань за Кредитними угодами.
Відповідно до розділу 9 Договору страхування, при настанні страхового випадку, визначеного п. 4.3 Договору страхування, Страховик (ТДВ СК «ПСК-Захід») здійснює виплату страхового відшкодування у строк, визначений розділом 9 Договору страхування.
Таким чином було застраховано фінансові ризики, що може зазнати Страхувальник (АТ «Ощадбанк») у звязку з укладанням договорів з позичальниками.
04 грудня 2006 між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір № 1269 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою (а.с.9-12).
Відповідно до п. 7.1 Додаткового договору № 1269/1 від 14 грудня 2011 року АТ «Ощадбанк» відкрив відповідачу ОСОБА_1 кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 15 000,00 грн. (а.с.12 зворот) з платою процентів за користування кредиту в розмірі 23% річних (п. 7.2.1 Договору), а в разі перевищення витратного ліміту у розмірі 35% річних (п. 7.2 Договору).
Відповідно до п. 7.5 Договору, відповідач зобовязаний погасити заборгованість: кредитом у повному обсязі у разі: закінчення строку дії ПБК та не продовження її на новий строк; звільнення з Організації, з якою Банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню заробітної плати та інших виплат, передбачених чинними законодавством, на карткові рахунки; відмови клієнта від отримання заробітної плати та інших виплат, передбачених чинним законодавством, шляхом їх зарахування на картрахунок; розірвання договору, укладеного між Банком та Організацією, та ненадання Клієнтом забезпечення виконання зобовязань, повязаних із користуванням відновлюваною кредитною лінією.
Крім того, п.п. 3.1.7 Договору передбачено, що АТ «Ощадбанк» має право вимагати від клієнта відшкодування всіх витрат, в тому числі процентів, штрафів, пені та сплати заборгованості відповідно до умов Договору.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Таким чином, відповідач був зобовязаний повернути суму кредиту, процентів за його користування та інших виплат, обовязок здійснення яких був покладений на ОСОБА_1 договором.
13 серпня 2014 року АТ «Ощадбанк» звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування у звязку із настанням страхового випадку - непогашення відповідачем ОСОБА_1 своїх зобовязань за договором № 1269 від 04 грудня 2006 року на підтвердження чого надіслав позивачу повідомлення про настання страхового випадку та виписки з особового рахунку відповідача ОСОБА_1 (а.с. 14-17).
З вказаних документів вбачається, що загальна сума заборгованості становить 15 502,57 грн., із них: 14 900,50 грн. заборгованість за кредитним лімітом, 292,35 грн. нараховані відсотки, 295,72 грн. прострочені нараховані відсотки, 7,00 грн. нараховані доходи, 7,00 грн. прострочені нараховані відсотки.
З наданої суду копії страхового акту № 14/09СК затвердженого 04 вересня 2014 року ТДВ СК «ПСК-Захід» вбачається, що позивачем було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 15 502,57 грн. АТ «Державний ощадний банк України», а п. 8 вказаного акту ОСОБА_1 визначено особою винною в настанні страхового випадку (а.с.17 зворот)
Страхове відшкодування сплачено позивачем повністю, що підтверджується платіжним дорученням № 1013 від 30 вересня 2014 року (а.с.18).
Таким чином, сплативши страхове відшкодування АТ «Ощадбанк», позивач має право відшкодування з відповідача цих витрат в порядку регресу.
Як вбачається з матеріалів справи, страховою компанією на адресу ОСОБА_1 17 березня 2015 року направлено претензію № 14/09СК/1534 про відшкодування витрат в порядку регресу (а.с.19-20), однак відповідачем кошти в сумі 15 502,57 грн. ТДВ СК «ПСК-Захід» не повернуто.
Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це певна подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
За таких обставин суд вважає, що в даному випадку обовязок відшкодування заподіяної шкоди лежить на відповідачеві і завдана матеріальна шкода підлягає відшкодуванню у повному обсязі шляхом стягнення на користь позивача з відповідача.
Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати позивачу понесені ним судові витрати, повязані з розглядом даної справи, а саме 1 218,00 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.
На підставі ст.ст. 1166, 1188, 1191 ЦК України, керуючись ст. ст. 10-11, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «ПСК-Захід» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «ПСК-Захід» витрати повязані з виплатою страхового відшкодування в сумі 15 502,57 грн., та сплачений судовий збір в розмірі 1218,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач може оскаржити рішення суду до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду, а у разі відсутності особи у судовому засіданні з дня отримання копії рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова