АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/657/13-ц Головуючий в І інстанції Коваленко А.В.
Номер провадження 22-ц/791/1/15 Доповідач: Орловська Н.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року травня місяця 12 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Орловської Н.В.

Суддів: Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

при секретарі Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 09 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Білозерська державна нотаріальна контора Херсонської області, про визнання недійсним заповіту та визнання права власності на спадкове майно за законом,

В С Т А Н О В И Л А :

20 лютого 2013р. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа: Білозерська державна нотаріальна контора Херсонської області, про визнання недійсним заповіту, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

За уточненими в ході розгляду справи вимогами позивачі зазначили, що після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1., відкрилась спадщина на 3/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1 яку прийняла ОСОБА_2 та їх мати ОСОБА_6 шляхом подання заяви від 21.04.2004р. до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Свідоцтво про право власності на спадкове майно видано відповідачці на підставі заповіту спадкодавця, складеного від імені ОСОБА_5, проте цей заповіт підписаний іншою особою, що є підставою для визнання його недійсним та розподіл спадщини між спадкоємцями за законом. Оскільки їх мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2., а вони у встановлений строк та порядку прийняли спадщину та успадкували її права на 1/2 частину спадщини, що відкрилась після ОСОБА_5, просили визнати заповіт недійсним, внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 22.02.2008р. ОСОБА_2 на спадкове майно.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 3/8 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом та визнати за ними право власності в порядку спадкування по 3/16 вказаного майна, яке належало ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 09 січня 2014р. позовні вимоги задоволені частково.

Визнано недійсним заповіт ОСОБА_5 від 23.04.1999р., визнано за ОСОБА_4 і ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2., по 3/16 частині домоволодіння по АДРЕСА_1

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 229,40 грн., на користь ОСОБА_4 - 229,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів встановила наступне.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання за позивачами права на частку у спадковому майні, суд першої інстанції виходив з того, що нотаріально посвідчений 23.04.1999р. заповіт від імені ОСОБА_5 складений не спадкодавцем, а іншою собою, а тому є недійсним.

Проте такого висновку суд дійшов внаслідок порушення норм матеріального і процесуального права.

У відповідності до положень ст.ст. 534, 541 ЦК УРСР, що діяли на час складання оспореного заповіту, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або його частину одній, або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не належать до спадкоємців за законом.

Заповіт повинен бути укладеним у письмовій формі, із зазначенням часу і місця його укладання підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений.

З матеріалів справи вбачається та визнано сторонами, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. у зв'язку із чим відкрилась спадщина до складу якої належить 3/4 житлового будинку по АДРЕСА_1 На випадок своєї смерті 23.04.1999р. нотаріально посвідчений заповіт за змістом якого ОСОБА_5 все своє майно заповіла ОСОБА_2

Із заявами про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк звернулись її діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видано 22.02.2008р. ОСОБА_2 згідно заповіту, складеному спадкодавцем ОСОБА_5 23.04.1999р.

За змістом позовної заяви поданої 20.02.2013р. вбачається, що позивачі факт порушення своїх спадкових прав пов'язували із тією обставиною, що в матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті спадкодавця, відсутній оригінал заповіту, складеного на ім'я відповідачки, а тому просили відновити свої спадкові права шляхом визнання за ними права власності на 3/8 частин спірного будинку, що належить до спадкового майна.

Заяву про уточнення позовних вимог позивачі подали 20.12.2013р. де позивачі змінили предмет і підстави заявленого первинного позову, а саме вперше порушили питання визнання недійсним заповіту та внести зміни у свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого відповідачці 22.02.2008р., зменшивши частку отриманої спадкоємцем спадщини спадкового майна за заповітом до 3/8.

З матеріалами справи відповідачка була ознайомлена 27.12.2013р. та просила відкласти розгляд справи для надання їй можливості додаткового вивчення висновку експертизи (а.с. 233- 236. т.1)

Відомості про те, що ОСОБА_2 вручена копія уточненої позовної заяви, згідно вимог ст. 127 ЦПК України, в матеріалах справи відсутні.

Наступні уточнення позовної заяви подані позивачами 09.01.2014р., однак про наявність останніх відповідачка повідомлена не була і розгляд справи продовжений без її участі (а.с 252,253 т.1).

З огляду на зміст поданих відповідачкою заяв вбачається, що остання заперечувала заявлені вимоги, та в ході наступних судових засідань не погоджувалась із висновками експерта від 06.12.2013р., які вважала сумнівними.

Проте, всупереч вимог ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд не виконав свого обов'язку та не роз'яснив відповідачці необхідність заперечення вимог щодо недійсності заповіту шляхом надання зразків почерку та підпису заповідача, виконаних у період часу, наближений до часу складання заповіту, а також необхідність проведення відповідного експертного дослідження таких зразків у порівнянні із вказаним заповітом.

Задовольняючи позовні вимоги позивачів, які є спадкоємцями за законом по праву представлення, недійсність заповіту суд першої інстанції обґрунтував саме висновком судової почеркознавчої експертизи від 06.12.2013р., де зазначено, що рукописний запис у графі підпис досліджуваного заповіту виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою.

Як вбачається зі змісту вказаного експертного дослідження в якості порівняльного матеріалу експерту надані зразки почерку і підпису спадкодавця виконанні із значним відривом у часі від дати складання заповіту, що ставить під сумнів правильність експертного дослідження.

В ході апеляційного розгляду зазначеної цивільної справи проведені додаткова та комісійна експертизи, згідно висновків яких рукописний запис на першому примірнику заповіту від 23.04.1999р. від імені ОСОБА_5 в рядку «підпис» виконано ОСОБА_5 (а.с. 97-103, 206-215 т.2).

Як вбачається із змісту наведених експертних досліджень, експертами в якості порівняльних зразків досліджувались письмові матеріали, виконанні спадкодавцем у часі наближеному до моменту складання заповіту. Крім того, експертами враховувались вікові зміни, хворобливий стан спадкодавця, оскільки заповіт складено у віці 75 років, стан здоров'я обумовлений причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

За наведених обставин справи, а також з врахуванням висновків, проведених в ході апеляційного розгляду, експертиз, які згідно ч.2 ст.212 ЦПК України не мають для суду наперед встановленого значення, а підлягають оцінці судом з врахуванням їх достатності та у взаємозв'язку із рештою доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що належними та допустимими доказами у даній справі слід визнати висновки додаткової і комісійної експертиз, де критерії оцінки ознак, виявлених при дослідженні зразків почерку та підпису спадкодавця співпали між собою.

Вказані висновки відрізняються від оцінки виявлених ознак у висновку експерта НДЕКЦ УМВС України в Херсонської області від 06.12.2013р. № 3325, де для вільних та умовно вільних зразків надані матеріали, виготовлені зі значним відривом від часу складання заповіту, що викликає сумнів у правильності такого висновку, а тому належним такий доказ не є.

Отже, висновок суду першої інстанції про недійсність заповіту суперечить фактичним обставинам справи та наведеним належним і допустимим доказам,

Крім того, у відповідності до положень ч.2 ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 р., що діяла на час відкриття спадщини), спадкоємство за законом має місце коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За заповітом від 23.04.1999р., складеним спадкодавцем на користь ОСОБА_2, остання у встановлений законом строк прийняла спадщину та набула право власності на спадкове майно згідно свідоцтва від 22.02.2008р.

Оскільки висновки суду суперечать наявним у справі доказам, яким не надана належна оцінка та неправильно застосовані норми матеріального права, якими врегульовані спірні правовідносини, а тому таке рішення суду належить скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову із наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 09 січня 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Білозерська державна нотаріальна контора Херсонської області, про визнання недійсним заповіту та визнання права власності на спадкове майно за законом відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частині судових витрат, всього в розмірі 2982 грн. (із яких: 230 грн. - судовий збір та 2752 грн. - оплата експертизи) на користь ОСОБА_2.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: