18.05.2015 Справа № 756/2367/15-ц
Унікальний № 756/2367/15-ц
Провадження № 2/756/2317/15
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Маринченко М.М.‚
при секретарі Приголовкіну В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Транс-Оболонь», третя особа Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, про зобов`язання нарахувати підвищену заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС м. Чорнобиль за період 05 травня 1986 року, 07 травня 1986 року та 08 травня 1986 року; зобов`язання видати довідку про заробітну плату встановленого зразка за період 05 травня 1986 року, 07 травня 1986 року та 08 травня 1986 року,
Оскільки первинні документи були знищені, позивач звернувся до Мінського районного суду м. Києва для встановлення фактів, що мають юридичне значення, і рішенням Мінського районного суду м. Києва від 05.04.1994 року встановлено факт перебування позивача на роботах в зоні відчуження Чорнобильської АЕС в м. Чорнобилі у період 05, 07 та 08 травня 1986 року.
Позивач неодноразово звертався до директора ПАТ «Транс-Оболонь» з проханням надати довідку з розрахунками підвищеної заробітної плати в зоні відчуження ЧАЕС за період 05, 07, 08 травня 1986 року, в якій просив вказати кількість днів та годин, а також тарифну ставку. Вказана довідка необхідна позивачу для призначення пенсії по інвалідності, яка може призначатися із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.
13.02.2014 року за вих.№34 відповідачем була надана довідка позивачу про нараховану заробітну плату, проте без врахування періоду з 05.05.1986 року по 08.05.1986 року.
19.01.2015 року позивач звернувся з заявою до директора ПАТ «Транс-Оболонь», в якій просив нарахувати підвищену заробітну плату за дні перебування на роботах в зоні відчуження ЧАЕС з 05.05.1986 року по 08.05.1986 року, у відповідь на яку позивач отримав лист з роз`ясненнями про те, що оскільки рішення Мінського районного суду м. Києва від 05.04.1994 року не містить жодних вказівок чи зобов`язань щодо проведення ПАТ «Транс-Оболонь» будь-яких нарахувань позивачу, відповідача не було залучено до участі у вказаній справі, ПАТ «Транс-Оболонь» не має правової підстави нарахувати позивачу підвищену заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС м. Чорнобиль 05.05.1986, 07.05.1986 року та 08.05.1986 року.
Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його право на пенсію виходячи з заробітку, отриманого в зоні ЧАЕС, у зв`язку з чим просить зобов`язати ПАТ «Транс-Оболонь» нарахувати підвищену заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС м. Чорнобиль 05.05.1986, 07.05.1986 року та 08.05.1986 року, зобов`язати ПАТ «Транс-Оболонь» видати довідку про заробітну плату встановленого зразка за період 05.05.1986, 07.05.1986 року та 08.05.1986 року.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що позивач дійсно звертався до них з заявами про надання йому довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках та про нарахування підвищеної заробітної плати, проте товариство має право вчиняти вказані дії виключно на підставі первинних документів, які на підприємстві відсутні. В той же час на підприємстві зберігається розрахунковий листок позивача по нарахованій заробітній платі за травень 1986 року, який не містить інформації про нарахування підвищеної заробітної плати за роботу в зоні відчуження. Рішення Мінського районного суду м. Києва від 05.04.1994 року, на яке посилається позивач, не містить жодних вказівок чи зобов`язань щодо проведення позивачу будь-яких нарахувань, товариство до участі у вказаній справі не залучалось. Крім того, для нарахування позивачу підвищеної заробітної плати даних, зазначених в рішенні, не достатньо, оскільки відповідно до вимог законодавства довідка про заробіток в зоні відчуження повинна бути заповнена по всіх реквізитах, вона видається на підставі первинних документів, які містять відомості про нараховану заробітну плату, період роботи в зоні відчуження, кількість відпрацьованих днів та годин, назву населеного пункту, де здійснювались роботи. Твердження позивача про те, що в зоні радіоактивного випромінювання діяв шестигодинний робочий день не означає, що всі працівники працювали по 6 годин на день, а будь-яких доказів про зайнятість на роботі в зоні відчуження протягом повного шестигодинного робочого дня позивачем не надано. Також представник відповідача зазначила, що заробітна плата працівників підприємств встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і виплачується у грошових знаках, що мають законний обіг на території України, а грошовою одиницею України є гривня, однак у 1986 році була встановлена тарифна ставка в рублях, тому у зв`язку з тим, що на сьогодні не визначений порядок переходу з рублів на гривні, при проведенні позивачу відрахувань та виплаті заробітної плати, це викличе труднощі у органів державної фіскальної служби.
Третя особа Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва свого представника в судове засідання не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки представника суду не повідомила.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Рішенням Мінського районного суду м. Києва від 05 квітня 1994 року встановлено факт перебування позивача ОСОБА_1 на роботах в зоні відчуження Чорнобильської АЕС в м. Чорнобиль в період 05, 07 та 08 травня 1986 року. Вказане рішення оскаржено не було та 16 квітня 1994 року набрало законної сили.
З заяв від 18 жовтня 2013 року та від 07 лютого 2014 року вбачається, що позивач звертався до відповідача з проханням надати йому довідку про розрахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження ЧАЕС в м. Чорнобиль за період 05 травня, 07 травня та 08 травня 1986 року, та довідку про розрахунок заробітної плати за березень, квітень та травень 1986 року з зазначенням кількості днів та годин, годинної тарифної ставки, премії, доплати за роботу в надурочний час та інші доплати.
З довідки про нараховану заробітну плату у березні 1986 року, квітні 1986 року та травні 1986 року за вих. №34 від 13 лютого 2014 року, виданої позивачу, вбачається, що вона не містить будь-яких даних про роботу позивача в зоні відчуження Чорнобильської АЕС в м. Чорнобиль в період 05, 07 та 08 травня 1986 року, а також даних про нарахування за таку роботу підвищеної заробітної плати чи будь-яких доплат та премій.
Як вбачається з заяви за вх. №6 від 19 січня 2015 року, позивач звертався до відповідача з проханням нарахувати йому підвищену заробітну плату на підставі встановленого рішенням Мінського районного суду м. Києва від 05 квітня 1994 року факту перебування позивача на роботах в зоні відчуження Чорнобильської АЕС в м. Чорнобиль в період 05, 07 та 08 травня 1986 року, проте листом від 26 січня 2015 року позивачу було відмовлено в нарахуванні підвищеної заробітної плати з посиланням на те, що первинні документи, які б підтверджувати його участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 05, 07 та 08 травня 1986 року на підприємстві відсутні, а рішення Мінського районного суду м. Києва від 05 квітня 1994 року не містить жодних вказівок для підприємства щодо здійснення зазначених нарахувань.
З відповіді ВАТ «Транс-Оболонь» №06-883 від 28.12.2005 року, наявної в матеріалах справи, вбачається, що надати копії документів про відрядження або виконання транспортних робіт протягом 05, 07 та 08 травня 1986 року у м. Чорнобиль немає можливості, оскільки усі первинні документи, які б підтверджували перебування позивача в зоні відчуження, знищені по закінченню строку зберігання відповідно до акту.
З листа Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва №12897/09 від 09.12.2013 року, наявного в матеріалах справи, вбачається, що заробітна плата за неповний місяць роботи в зоні відчуження відображається в довідці про заробітну плату згідно з формою, затвердженою в листі Міністерства соціального захисту населення України №01-3/244-013-2 від 27.02.1996 року. Зазначена довідка видається на підставі первинних документів: особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів, що містять відомості про нараховану заробітну плату, період роботи в зоні відчуження, тривалість робочого дня, назву населеного пункту, де здійснювались роботи.
Актом, складеним 07 лютого 2014 року головним спеціалістом відділу призначення спецпенсій та перерахунку ОСОБА_2 , встановлено, що при перевірці достовірності та підтвердження факту перебування, нарахування заробітної плати за період 05, 07 та 08 травня 1986 року ОСОБА_1 документів, які б підтвердили вказані факти, надано не було.
Згідно довідки ВАТ «Транс-Оболонь» №639 від 18.06.2008 року усі первинні документи, зокрема, документи про відрядження або виконання транспортних робіт протягом 05, 07 та 08 травня 1986 року у м. Чорнобиль, знищені по закінченню строку зберігання.
Відсутність вказаної документації також підтверджена листами №121 та №122 від 25 жовтня 2013 року, отриманими позивачем на його звернення.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення органами місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.
Відповідно до ч. 4 п.1 Постанови ВЦРПС Ради міністрів СРСР №665-195 від 05 червня 1986 року «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, установ та організацій, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища» оплата праці працівників, зайнятих на роботах у третій, другій та першій зонах небезпеки, здійснюється відповідно у чотирьох-, трьох- та двократному розмірах, понад середньомісячної заробітної плати, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи.
Відповідно до п.4 Постанови Секретаріату ВЦРПС Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань №153/10-43 від 07 травня 1986 року для працівників, безпосередньо зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії, в зоні радіоактивного випромінювання встановлюється шестигодинний робочий день, додаткова відпустка з розрахунку два дні за кожен місяць, лікувально-профілактичне харчування по раціону №1, затвердженому постановою Держкомпраці СРСР та Президіуму ВЦРПС №4/П-1 від 07 січня 1977 року.
Відповідно до ч.1 п.1 Постанови ВЦРПС Ради Міністрів Президіуму ВР СРСР ЦК КПРС №524-156 від 07 травня 1986 року «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, установ та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» керівникам підприємств та організацій надано право здійснювати оплату працівників, безпосередньо зайнятих на роботах з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, по підвищеним до 100 відсотків тарифним ставкам (відрядним розцінкам) та посадовим окладам. Конкретні розміри підвищення вказаних ставок (розцінок) та окладів встановлюються з врахуванням складності та терміновості виконуваних робіт.
Відповідно до ч.4 пп.1 п.1 Постанови Ради міністрів УРСР та Української республіканської ради професійних союзів №207 від 10 червня 1986 року «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища» встановлено, що оплата праці працівників, зайнятих на роботах в третій, другій та першій зонах небезпеки, здійснюється відповідно в чотирьох-, трьох- та двократному розмірах, понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи.
Як вбачається з форми довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, затвердженої Наказом Міністерства соціальної політики України №644 від 12.10.2012 року, оплата за тарифними ставками (розцінками відрядними, окладами, посадовими окладами) по зонах небезпеки провадиться, виходячи з установленого у зоні відчуження 6-годинного робочого дня та 6-денного (36-годинного) робочого тижня. У довідці зазначаються такі дані, як дата, зона небезпеки, кількість днів та годин роботи в зоні відчуження, денна (годинна) тарифна ставка, кратність, доплата за роботу у надурочний час та доплата за роботу у вихідні та святкові дні (з зазначенням годин та суми).
Оскільки первинні документи, які б підтверджували кількість днів та годин роботи позивача в зоні відчуження у відповідача відсутні, а рішенням суду встановлено лише дні роботи позивача у м. Чорнобилі, з урахуванням того, що довідка про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, яку позивач просить зобов`язати видати відповідача, передбачає зазначення таких даних, як кількість днів та годин роботи, підстави для задоволення позову відсутні.
Керуючись ст.ст. 15, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч. 4 п.1 Постанови ВЦРПС Ради міністрів СРСР №665-195 від 05 червня 1986 року «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, установ та організацій, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища», п.4 Постанови Секретаріату ВЦРПС Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань №153/10-43 від 07 травня 1986 року, ч.1 п.1 Постанови ВЦРПС Ради Міністрів Президіуму ВР СРСР ЦК КПРС №524-156 від 07 травня 1986 року «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, установ та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції», ч.4 пп.1 п.1 Постанови Ради міністрів УРСР та Української республіканської ради професійних союзів №207 від 10 червня 1986 року «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища», Наказом Міністерства соціальної політики України №644 від 12.10.2012 року, ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,
вирішив:
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Транс-Оболонь», третя особа Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, про зобов`язання нарахувати підвищену заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС м. Чорнобиль за період 05 травня 1986 року, 07 травня 1986 року та 08 травня 1986 року; зобов`язання видати довідку про заробітну плату встановленого зразка за період 05 травня 1986 року, 07 травня 1986 року та 08 травня 1986 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя М.М.Маринченко