Справа № 308/1341/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 серпня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючого Дроботі В.В.

суддів Власова С.О., Бисаги Т.Ю.

при секретарі Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою відповідача товариства з обмеженою відповідальність «Комплекс «Закарпаття» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 8 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 пред'явив до ТОВ «Комплекс «Закарпаття» позов про стягнення заборгованості за договором позики.

Позивач зазначав, що він 13 серпня 2014 року уклав з відповідачем договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, згідно якого перерахував товариству 25 000 грн. зі строком повернення позики 15 вересня 2014 року. Посилаючись на те, що відповідач в установлений договором строк не виконав грошове зобов'язання, позивач просив стягнути борг, 3% річних та інфляційні втрати.

Рішенням суду з відповідача на користь позивача стягнуто 25 000 грн. основного боргу, 250 грн. - 3 % річних та 2625 грн. інфляційних втрат.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду, закривши провадження у справі. Вказує на те , що його колишній керівник , уклавши з позивачем договір позики, діяв всупереч Статуту товариства, оскільки перевищив свої повноваження. Окрім того, суд не допитав в якості свідка цю особу.

Колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Є доведеним, що позивач в судовому порядку порушив питання про повернення боргу в сумі 25 000 грн. за договором №3 безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 13 серпня 2014 року, а також 3% річних та інфляційних втрат, всього на суму 27 875 грн. ( а.с.1-3,6-7).

Суд задовольнивши ці вимоги з достатньою повнотою суть заявлених вимог та підстави позову не з'ясував, протиріччя між наявними доказами не усунув, внаслідок чого ухвалив помилкове рішення.

Стверджуючи про те, що за договором № 3 від 13 серпня 2014 року він надав відповідачу позику в розмірі 25 000грн. строком до 15 вересня 2014 року, позивач на підтвердження факту передачі вказаної суми приєднав ксерокопію квитанції до прибуткового касового ордеру №1522 від 13 серпня 2014 року (а.с.8).

Як зазначено у цьому фінансовому документі касир ТОВ «Комплекс «Закарпаття» одержала від позивача 25 000 грн. згідно договору № 2, укладеному між ОСОБА_1 та даним товариством 3 лютого 2014 року , тобто за іншим правочином та з інших підстав, ніж про це йдеться у позові.

Відповідач, посилаючись на п.п.8.2 та 9.4 Статуту ТОВ «Комплекс «Закарпаття», які передбачають можливість укладення директором товариства такого виду правочинів при наявності згоди ревізійної комісії товариства, заперечував проти вимог ОСОБА_1 та пред'явив зустрічний позов про визнання договору №3 від 13 серпня 2014 року недійсним (а.с.32-45).

Вказані обставини обумовлювали ретельну перевірку заперечень товариства.

Апеляційний суд 7 липня 2015 року листом за №15086/22ц/777/1576/15 зобов'язав позивача відповідно до вимог ст.57,60,64 ЦПК України надати прибутковий касовий ордер або інший фінансовий документ про передачу ним ТОВ «Комплекс «Закарпаття» 25 000 грн. поворотної фінансової допомоги саме за договором № 3 від 13 серпня 2014 року, проте він такий документ не надав. Вручення даної вимоги суду особисто позивачеві стверджується повідомленням про вручення йому поштового відправлення від 9 липня 2015 року (а.с.88).

Колегія суддів розцінює вказані обставини як безгрошовість договору, наданого ОСОБА_1 на підтвердження його позовних вимог. Відповідно до положень ст.1051 ЦК України відсутність у позикодавця та позичальника фінансового документа на підтвердження одержанних коштів за договором позики безумовно свідчить про те, що 13 серпня 2014 року в дійсності 25 000 грн. позивачем відповідачу не передавались.

Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст.309 ЦПК України колегія суддів ухвалює нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 за недоведеністю .

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 8 квітня 2015 року скасувати, ухваливши нове, яким у вимогах ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальність «Комплекс «Закарпаття» про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 27 875 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили після його проголошення, але може бути оскаржено протягом 20 днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді