У х в а л а

іменем україни

13 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Парінової І.К., Cтупак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Фольксбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк», до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який діє від імені ОСОБА_2, на рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 17 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року публічне акціонерне товариство «Фольксбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 21 вересня 2005 року між ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № KF 36162 із змінами та доповненнями, за умовами якого ОСОБА_1 надано грошові кошти у сумі 177 500 доларів США з кінцевим терміном повернення до 21 вересня 2015 року, зі сплатою 12,5 % річних.

27 серпня 2008 року між ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № KF 51775 із змінами та доповненнями, за умовами якого ОСОБА_1 надано грошові кошти у сумі 111 000 доларів США з кінцевим терміном повернення до 21 вересня 2015 року, зі сплатою 13,5 % річних.

21 вересня 2005 року на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № KF 36162 від 21 вересня 2005 року між ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки.

25 березня 2011 року на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № KF 36162 від 21 вересня 2005 року між ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

Крім того, на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № KF 51775 від 27 серпня 2008 року між ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки.

Також на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № KF 51775 від 27 серпня 2008 року між ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору № KF 36162 від 21 вересня 2005 року утворилась заборгованість у розмірі 124 935,52 доларів США.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору № KF 51775 від 27 серпня 2008 року утворилась заборгованість у розмірі 100 899,87 долари США.

Вказуючи, що загальна заборгованість за кредитними договорами становить 225 835,39 доларів США, що еквівалентно 1 805 102 грн 27 коп., позивач просив стягнути вказану заборгованість солідарно з відповідачів на свою користь.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17 лютого 2015 року, позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитними договорами № KF 36162 від 21 вересня 2005 року та № KF 51775 від 27 серпня 2008 року в сумі 225 835,39 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно з курсом Національного банку України станом на 27.07.2012 року становить 1 805 102 грн 27 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який діє від імені ОСОБА_2, просять скасувати ухвалені судові рішення в частині стягнення з них, заборгованості за кредитними договорами та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову щодо стягнення з них заборгованості за кредитними договорами відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судова ухвала апеляційної інстанції не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Проте з таким висновком повністю погодитись не можна.

Судами встановлено, що 21 вересня 2005 року між ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № KF 36162 із змінами та доповненнями, за умовами якого ОСОБА_1 надано грошові кошти у сумі 177 500 доларів США з кінцевим терміном повернення до 21 вересня 2015 року, зі сплатою 12,5 % річних.

27 серпня 2008 року між ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № KF 51775 із змінами та доповненнями, за умовами якого ОСОБА_1 надано грошові кошти у сумі 111 000 доларів США з кінцевим терміном повернення до 21 вересня 2015 року, зі сплатою 13,5 % річних.

21 вересня 2005 року на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № KF 36162 від 21 вересня 2005 року між ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно з яким ОСОБА_2 поручився за виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором № KF 36162 від 21 вересня 2005 року.

25 березня 2011 року на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № KF 36162 від 21 вересня 2005 року між ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно з яким ОСОБА_3 поручилася за виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором № KF 36162 від 21 вересня 2005 року.

Крім того, на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № KF 51775 від 27 серпня 2008 року між ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно з яким ОСОБА_2 поручився за виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором № KF 51775 від 27 серпня 2008 року.

Також на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № KF 51775 від 27 серпня 2008 року між ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно з яким ОСОБА_3 поручилася за виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором № KF 51775 від 27 серпня 2008 року.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору № KF 36162 від 21 вересня 2005 року утворилась заборгованість у розмірі 124 935,52 долари США.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору № KF 51775 від 27 серпня 2008 року утворилась заборгованість у розмірі 100899,87 доларів США.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суди дійшли вірного висновку про те, що у зв'язку з неналежним виконанням боржником умов кредитних договорів заборгованість за кредитними договорами підлягає стягненню з боржника та поручителів.

Також суди вірно виходили з того, що ПАТ «Фольксбанк» скористався своїм правом на дострокове стягнення заборгованості та звернувся з вимогою до боржника та поручителів без пропущення шестимісячного строку звернення до суду з позовом.

При цьому суди виходили із того, що у зв'язку з неналежним виконанням боржником умов кредитних договорів, заборгованість за кредитними договорами підлягає солідарному стягненню з боржника та поручителів.

Проте, з такими висновками повністю погодитися не можна.

Так, із матеріалів справи вбачається, що умовами договорів поруки не було передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

З огляду на зазначене, норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У випадках укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобов'язання, між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

За змістом пункту 1.2 договору поруки, укладеного від 21 вересня 2005 року між ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_2, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за порушення зобов'язань боржника, які випливають з кредитного договору від 21 вересня 2005 року № КР 36162, укладеного між кредитором і боржником.

Відповідно до пункту 1.3 зазначеного договору поруки відповідальність поручителя й боржника є солідарною.

Також за змістом пункту 1.2 договору поруки, укладеного від 25 березня 2011 року між ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_3, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно із боржником в повному обсязі за своєчасне виконання боржником його зобов'язань за договором основного зобов'язання.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції в порушення зазначених вимог закону, зокрема, вимог ст. 554 ЦК України, дійшов помилково висновку про те, що у зв'язку з неналежним виконанням боржником умов кредитних договорів, заборгованість за кредитними договорами підлягає солідарному стягненню з боржника та поручителів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Таким чином, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен із поручителів поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники.

Ураховуючи, що ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з порушенням норм матеріального права, вказана ухвала апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який діє від імені ОСОБА_2, задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 17 лютого 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротун

М.В. Дем'яносов

І.К. Парінова

О.В. Cтупак