АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/3083/15 Головуючий 1 інст. -Сенаторов В.М.
Справа № 640/1471/15-ц Доповідач - Карімова Л.В.
Категорія: забезпечення позову
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2015 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа: Перша Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сімєю без шлюбу та визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_5 в особі свого представника ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання його з ОСОБА_7 як чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 22.10.2003 року до ІНФОРМАЦІЯ_1. - до смерті останньої - та визнання права власності на 1/2 частину майна, що придбано ними під час сумісного проживання, а саме:

- 1/2 частину садибного (індивідуального) житлового будинку літ. «Д-2», загальною площею 173,2 кв.м з надвірними будівлями: гаражем літ. «Е» площею 50,1 кв.м та літньою кухнею літ «Ж» площею 47,7 кв.м, наземними та підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, розташованими на земельній ділянці загальною площею 718 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого на ім'я ОСОБА_7;

- 1/2 частину нежитлової будівлі літ. «П-1» площею 53,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрованої на ім'я ОСОБА_7;

- 1/2 частину нежитлової будівлі літ. «С-1» площею 732 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та зареєстрованої на ім'я ОСОБА_7;

- 1/2 частину нежитлових приміщень №10, № 11 вліт. «Ж-1» площею 60,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що зареєстровані на ім'я ОСОБА_7;

- 1/2 частину нежитлових приміщень підвалу № № 1, 1а,1б, 1в , 2-5, приміщень першого поверху №№ 1-8, №№ 10-18, приміщень другого поверху № 20 в літ. «Б-2» загальною площею 610,4 кв.м, та 1/2 частину нежитлових приміщень №№3,4 загальною площею 6,7 кв.м в літ «А-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та зареєстровані на ім'я ОСОБА_7;

- 1/2 частину транспортних засобів, а саме: автомобілю ВМW Х3 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1; автомобілю MERCEDES- BENZ CLS 350 2008 року випуску, які зареєстровані на ім'я ОСОБА_7;

- 1/2 частину грошових коштів, що складає 11 460,83 грн., розміщених на картковому рахунку № НОМЕР_2, відкритому на ім'я ОСОБА_7 в АТ «ОТП Банк».

29.01.2015 р. ОСОБА_5 в особі свого представника ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову відповідно до вимог ст.ст. 151-153 ЦПК України.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2015 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом .

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2015 року заяву представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про забезпечення позову задоволено. До розгляду справи по суті накладено арешт на наступне майно:

- 1/2 частину садибного (індивідуального) житлового будинку літ. «Д-2», загальною площею 173,2 кв.м з надвірними будівлями: гаражем літ. «Е» площею 50,1 кв.м та літньою кухнею літ «Ж» площею 47,7 кв.м, наземними та підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, розташованими на земельній ділянці загальною площею 718 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого на ім'я ОСОБА_7;

- 1/2 частину нежитлової будівлі літ. «П-1» площею 53,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрованої на ім'я ОСОБА_7;

- 1/2 частину нежитлової будівлі літ. «С-1» площею 732 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та зареєстрованої на ім'я ОСОБА_7;

- 1/2 частину нежитлових приміщень №10, № 11 вліт. «Ж-1» площею 60,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що зареєстровані на ім'я ОСОБА_7;

- 1/2 частину нежитлових приміщень підвалу № № 1, 1а,1б, 1в , 2-5, приміщень першого поверху №№ 1-8, №№ 10-18, приміщень другого поверху № 20 в літ. «Б-2» загальною площею 610,4 кв.м, та 1/2 частину нежитлових приміщень №№3,4 загальною площею 6,7 кв.м в літ «А-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та зареєстровані на ім'я ОСОБА_7;

- 1/2 частину транспортних засобів, а саме: автомобілю ВМW Х3 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1; автомобілю MERCEDES- BENZ CLS 350 2008 року випуску, які зареєстровані на ім'я ОСОБА_7;

- 1/2 частину грошових коштів, що складає 11 460,83 грн., розміщених на картковому рахунку № НОМЕР_2, відкритому на ім'я ОСОБА_7 в АТ «ОТП Банк».

Зазначено про заборону Першій Харківській державній нотаріальній конторі вчиняти будь-які нотаріальні дії щодо вищезазначеного майна.

На вказану ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подана апеляційна скарга, в якій апелянти, посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права, просять скасувати цю ухвалу суду про накладення арешту на майно, залишивши без задоволення заяву представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про вжиття заходів забезпечення позову.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить відхилити скаргу за необґрунтованістю її доводів, зазначаючи, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог процесуального права.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву ОСОБА_6 - представника позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову останнього, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно та накладення заборони вчиняти будь-які нотаріальні дії щодо цього майна може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судова колегія вважає, що такі висновки районного суду відповідають вимогам ст.ст.151-154 ЦПК України та обставинам справи.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому припущення суду щодо зазначених обставин повинно бути достатньо обґрунтованим з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін.

З наданих до апеляційного суду виділених матеріалів справи, вбачається, що при вирішенні питання про забезпечення позову, районний суд застосував відповідний вид забезпечення, передбачений ч.1 ст.152 ЦПК України щодо позову майнового характеру, враховуючи наявність нерухомого майна, арешт якого до розгляду справи по суті не порушуватиме права відповідачів, які є спадкоємцями ОСОБА_7 - власника цього майна, і не призведе до будь-яких незворотних негативних наслідків для учасників процесу.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в оскаржуваній ухвалі суду безпідставно зазначено, що спірне майно було придбано ОСОБА_5 під час шлюбу з їх дочкою ОСОБА_7, оскільки останні не перебували в шлюбі, судова колегія вважає помилковими.

Як вбачається з тексту оскаржуваної ухвали зазначення факту придбання спірного майна ОСОБА_7 під час шлюбу з ОСОБА_5 міститься в описовій частині ухвали як доводи позивача, і не є не висновками суду першої інстанції в мотивувальній частині цієї ухвали.

Доводи апеляційної скарги на те, що судом першої інстанції були порушені процесуальні строки направлення на адресу відповідачів копії оскаржуваної ухвали та ухвали про відкриття провадження у справі, не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, оскільки зазначені обставини не призвели до неправильного вирішення питання щодо забезпечення позову.

Судова колегія вважає, що районний суд, враховуючи вищевказані обставини, надав належну оцінку обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням того, що за своїм змістом забезпечення позову як заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому інтересів відповідача.

В апеляційній скарзі не наведені докази того, що застосовані судом види забезпечення позову можуть призвести до будь-яких незворотних негативних наслідків для відповідачів.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують, а ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог процесуального закону, що є підставою відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.2 ст. 307, п.1ч.1 ст. 312, ст. ст. 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2015 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: