АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.,

при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: гаражно-будівельний кооператив «Либідь», державний нотаріус Березанської міської державної нотаріальної контори ТищенкоН.В., про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2014 року,

встановила:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд з даним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані неможливістю отримати свідоцтво про право на спадщину, яка залишилась після її чоловіка.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2014 року в задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги не заперечувала.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову про визнання права власності на майно в порядку спадкування, суд першої інстанції виходив з того, що нотаріусом винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка не оскаржена позивачем.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після чоловіка ОСОБА_4 шляхом подачі до держаної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 прийняла спадщину після батька ОСОБА_4 шляхом подачі до держаної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

За життя ОСОБА_4 було придбано гараж АДРЕСА_3.

В договорі купівлі-продажу адреса гаража зазначена: АДРЕСА_2 (а.с. 9).

В подальшому адреса місцезнаходження гаража змінилась.

Згідно витягу № 30114123 з реєстру прав власності на нерухоме майно, адреса спірного гаража вказана: АДРЕСА_3 (а.с. 46-47).

ОСОБА_1 звернулася із заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину зазаконом на частину гаража.

Постановою державного нотаріуса Березанської міської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказала, що вона в установлені строки звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку із різними адресами гаража, які зазначені в договорі купівлі-продажу та в реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 23 постанови ПленумуВерховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Отже, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернулася із заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину гаража, однак отримала відмову.

Винесена нотаріусом постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії унеможливлює оформлення позивачем спадщини у позасудовому порядку, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Протилежний висновок суду першої інстанції з цього приводу є помилковим.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду від 23 жовтня 2014 року постановлено з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2014 року скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на Ѕ частину гаража АДРЕСА_3 в порядку спадкування після ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на Ѕ частину гаража АДРЕСА_3 в порядку спадкування після ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Болотов Є.В.

Судді: Желепа О.В.

Поліщук Н.В.