Справа №2/489/24/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позивом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила визначити порядок користування неприватизованою земельною ділянкою виділеної під обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1, в якому їй належить 3/10 частині а відповідачці - 7/10 частин (мають окрему адресу 57/1). Вимоги обґрунтувала відсутністю згоди відповідачки на погодження порядку користування, що перешкоджає позивачці приватизувати частину земельної ділянки під обслуговування свої частини будинку, будівель та споруд.

В судовому засіданні позивачка з представником просили визначити порядок користування земельної ділянки за 2 варіантом судової будівельно - технічної експертизи від 17 грудня 2014 р.

Відповідачка з представником просили визначити порядок користування за 3 варіантом даної експертизи.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові та відео докази, встановив наступні обставини.

Із витребуваної інвентарної справи ММБТІ на адресу АДРЕСА_1 вбачається, що спільна часткова власність на даний житловий будинок утворилася внаслідок продажу ОСОБА_3 (одноособовим власником) за договором від 21 серпня 1987 р. 3/10 його частин з відповідною частиною надвірних споруд ОСОБА_4

Далі, на підставі договору від 06 жовтня 1989 р. ОСОБА_3 продала 7/10 даного будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд ОСОБА_5, а та, в свою чергу, подарувала ці частини відповідачці ОСОБА_2 згідно договору від 28 вересня 2001 р.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 16 грудня 2009 р. №2186 частинам житлового будинку, що належать ОСОБА_2 присвоєно окрему адресу АДРЕСА_1 та на підставі цього рішення їй було оформлено право власності свідоцтвом від 03 червня 2010 р. (а.с.58, 59).

Відповідно до інвентарної справи ММБТІ через виділення ОСОБА_2 належних їй частин будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами в окрему адресу, рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 30 липня 2010 р. №901 було оформлено одноосібне право власності ОСОБА_4 на житловий будинок по АДРЕСА_1. Відповідне свідоцтво видано 04 серпня 2010 р.

За договором від 21 вересня 2012 р. ОСОБА_4 подарував ОСОБА_6 належний йому житловий будинок по АДРЕСА_1 , а та в свою чергу, продала його ОСОБА_7 згідно договору від 20 грудня 2012 р.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 01 червня 1954 р. на адресу АДРЕСА_1 зареєстрована земельна ділянка площею 594 кв.м. (а.с.30).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру від 28 липня 2014 р. земельна ділянка по АДРЕСА_1 відноситься до земель житлової забудови, форма власності - комунальна, площа 585 кв.м. (а.с.52-56).

Згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи №125 -130 від 17 грудня 2014 р. виконаної судовим експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області розроблено три варіанти визначення порядку користування земельної ділянки площею: №1 - фактичне користування, №2- за ідеальними частинами співвласників, №3- за ідеальними частинами співвласників з урахуванням побажань співвласника ОСОБА_1 Варіанти не передбачають ділянки спільного користування.

Фактичні розміри земельної ділянки визначені геодезичною зйомкою ТОВ «УЕЦВО» у 586 кв.м. (а.с.77).

За варіантом №1, відхилення площі земельної ділянки, якою користується позивачка в меншу сторону складає 17,5 кв.м. (158,3 кв.м.), а відповідачка користується цією площею понад свою ідеальну частину 7/10 (427,7 кв.м.), що суд вважає неприйнятним.

За варіантом №2, площі земельних ділянок, що пропонуються виділити в користування сторонам, відповідають 3/10 та 7/10 частинам. ОСОБА_1 пропонується виділити земельну ділянку площею 175,8 кв.м., а ОСОБА_8 - 410,2 кв.м. За цим варіантом фактична нестача площі ділянки до площі ідеальної частини компенсується ОСОБА_1 шляхом переносу існуючої внутрішньої огорожі довжиною 7,3 м. вглиб земельної ділянки під городом, якою користується ОСОБА_2 на 2,4 м.

За варіантом №3, площі земельних ділянок відповідають ідеальним частинам. ОСОБА_1 пропонується виділити земельну ділянку площею 175,8 кв.м., а ОСОБА_8 - 410,2 кв.м. Фактична нестача площі до площі ідеальної частини компенсується ОСОБА_1 шляхом виділення земельної ділянки від лівого верхнього кута прибудови літ. «А1» в її користуванні вглиб території земельної ділянки, якою користується ОСОБА_2 на довжину 5,1 м. і вліво до лівої бокової межі ділянки довжиною 5,15 м.

За варіантами №2 та №3 детально межа по всій площі земельної ділянка зазначена в графічних додатках.

Спірною між сторонами є лише конфігурація земельної ділянки, яка пропонується для покриття нестачі земельної ділянки в користуванні ОСОБА_1

Позивачка зазначає, що бажаний для неї варіант №2 дозволить їй реконструювати приміщення 2-1 (призначення - вхід до її частину будинку через зарешетченний надвірний тамбур та коридор) в прибудові літ. «А1» добудувавши до нього нежитлове приміщення площею забудови 6 кв.м. до якого перенести санвузол з приміщення 1-6 площею 1,6 кв.м. (а.с.18, 118). Та вказала, що відповідно до наданого суду архітектурному ескізу, місце посадки забудови, що планується, розташовано частково по межі існуючій внутрішньої огорожі навпроти входу відповідачки до її частини житлового будинку (прим. 1-1, а.с.104), але забудова нежитлового приміщення зі сторони сусіднього будинку неможлива, оскільки не будуть витримані протипожежні розриви.

Відповідачка зазначає, що за варіантом №2 існуючий єдиний прохід до входу до її частини будинку бути уявляти собою вузький довгий коридор шириною менше 2 метрів, а забудова, що планується позивачкою взагалі порушує протипожежні розриви з її частиною будинку, оскільки відстань між стіною її будинку та стіною цієї споруди становитиме не 6 м., а набагато менше. А варіант №3 дозволить запобігти утворенню такого «коридору».

Сторони підтвердили, що земельних спорів із сусідами по межі немає. Суд виходить з того що фактична площа земельної ділянки не перевищує виділену під обслуговування даного будинку, а тому щодо неї можливо визначити порядок користування.

Більш доцільним суд вважає варіант №2 вказаної судової експертизи, оскільки за цим варіантом площа земельної ділянки буде відповідати первинним ідеальним частинам у праві власності сторін на житловий будинок. Доводи відповідачки суд відкидає, оскільки прохід між стіною її частини житлового будинку та межею земельної ділянки, яка виділяється позивачці становить довжиною 4,01 м., завширшки приблизно 2 м. (а.с.73). Цей прохід проходить вздовж нежитлових приміщень: кухні (приміщення 1-5), яка немає віконного пройому на цей прохід та коридору (приміщення 1-1) із входом до частини житлового будинку, якою користується відповідачка. Суб'єктивне не сприйняття відповідачкою проходу до входу до її частини будинку вздовж подовженої межі земельної ділянки позивачки, не може бути враховано при вирішенні спору.

Крім того, варіант №2 відповідатиме бажанню позивачки поліпшити в майбутньому житлові умови шляхом переобладнання або реконструкції існуючих приміщень в прибудові літ. «А1». Доводи відповідачки про технічну неприпустимість з огляду на норми ДБВ, пожежонебезпечність забудови наведеної в наданому суду архітектурному ескізі, суд вважає необґрунтованими, оскільки розробка проекту, початок будівельних робіт потребує погоджень та дозволів служб, які здійснюють відповідний нагляд.

За такого позов слід задовольнити.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки слід стягнути 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити порядок користування земельною ділянкою площею 586 кв.м. по АДРЕСА_1 між ОСОБА_1, якій належить житловийбудинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за даною адресою, та ОСОБА_2, якій належить житловий будинок №57/1 з надвірними та побутовими спорудами, будівлями, що розташовані на даній земельній ділянці згідно варіанту №2 судової будівельно - технічної експертизи №125-130 від 17 грудня 2014 р. виконаною судовим експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області, графічно викладеному в додатку №2 до цієї експертизи.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 судовий збір 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький