Провадження №2/521/1644/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Плавича І.В.,

при секретарі - Мазинській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову повноважний представник сторони позивача вказує, що 16 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» - з однієї сторони, та ОСОБА_1 - з іншої сторони, був укладений договір про надання споживчого кредиту №000, відповідно до умов якого банк надає позичальникові кредит у розмірі 38000,00 доларів США строком до 16 червня 2014 року під 9,5% річних з погашенням кредиту та процентів за користування кредитом щомісячно згідно із відповідним графіком, а остання в свою чергу - зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, що встановлені кредитним договором.

При цьому 29 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» - з однієї сторони, та ОСОБА_1 - з іншої сторони, був укладений договір про надання споживчого кредиту №, відповідно до умов якого банк надає позичальникові кредит у розмірі 17500,00 доларів США строком до 30 липня 2018 року під 9% річних з погашенням кредиту та процентів за користування кредитом щомісячно згідно із відповідним графіком, а остання в свою чергу - зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, що встановлені кредитним договором.

Виконання основних зобов'язань було забезпечене зокрема порукою, про що укладено окремі договори з ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4

12 грудня 2011 року між ТОВ «Кей-Колект» та ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк») був укладений договір факторингу №1, в силу якого зокрема ПАТ «УкрСиббанк» відступило на користь ТОВ «Кей-Колект» право вимоги до боржників з повернення заборгованості за низкою кредитних договорів та договорів забезпечення, в тому числі - кредитного договору з ОСОБА_1 та відповідних договорів поруки.

Однак як зазначає сторона позивача, не зважаючи на взяті на себе зобов'язання, ОСОБА_1 в порушення умов укладеного договору суму кредиту не повертає та проценти не сплачує, у зв'язку з чим ТОВ «Кей-Колект» звернулось з даним позовом до суду, заявляючи вимоги про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку суми заборгованості за кредитним договором від 16 червня 2007 року в загальному розмірі 36106,56 доларів США, а також за кредитним договором від 29 липня 2008 року в загальному розмірі 13998,01 доларів США.

Повноважний представник позивача у відкрите судове засідання з'явився, заявлені вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у відкрите судове засідання з'явились, заявлені вимоги визнали, не заперечували проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши відповідний позов, письмові докази, які були надані суду, надавши виниклим між сторонами по справі правовідносинам належну правову оцінку, проаналізувавши відповідні арифметичні розрахунки, суд приходить до висновку про існування законних підстав для задоволення заявленого позову - виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що 16 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» - з однієї сторони, та ОСОБА_1 - з іншої сторони, був укладений договір про надання споживчого кредиту №000, відповідно до умов якого банк надає позичальникові кредит у розмірі 38000,00 доларів США строком до 16 червня 2014 року під 9,5% річних з погашенням кредиту та процентів за користування кредитом щомісячно згідно із відповідним графіком, а остання в свою чергу - зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, що встановлені кредитним договором.

16 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» - з однієї сторони, та ОСОБА_2 - з другої сторони, був укладений договір поруки №121773, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_2 бере на себе прямі зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язанням боржника.

16 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» - з однієї сторони, та ОСОБА_3 - з другої сторони, був укладений договір поруки №121767, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_3 бере на себе прямі зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язанням боржника.

16 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» - з однієї сторони, та ОСОБА_4 - з другої сторони, був укладений договір поруки №121465, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_4 бере на себе прямі зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язанням боржника.

При цьому 29 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» - з однієї сторони, та ОСОБА_1 - з іншої сторони, був укладений договір про надання споживчого кредиту №, відповідно до умов якого банк надає позичальникові кредит у розмірі 17500,00 доларів США строком до 30 липня 2018 року під 9% річних з погашенням кредиту та процентів за користування кредитом щомісячно згідно із відповідним графіком, а остання в свою чергу - зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, що встановлені кредитним договором.

29 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» - з однієї сторони, та ОСОБА_4 - з другої сторони, був укладений договір поруки №220565, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_4 бере на себе прямі зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язанням боржника.

29 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» - з однієї сторони, та ОСОБА_3 - з другої сторони, був укладений договір поруки №220566, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_3 бере на себе прямі зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язанням боржника.

29 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» - з однієї сторони, та ОСОБА_2 - з другої сторони, був укладений договір поруки №220567, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_2 бере на себе прямі зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язанням боржника.

Проте як свідчив представник позивача, в порушення вимог кредитних договорів, відповідач ОСОБА_1 умови договору не виконує, кредит не повертає, проценти не сплачує.

Надаючи виниклим між сторонами по справі належну правову оцінку, судом досліджено зміст ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК України, за якою зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 ч.1, ч.2 п.1 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлює ст. 626 ч.1 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Щодо ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 1054 ч.ч.1,2 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ч.ч.1,2 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до положень ст. 1054 ч.2 ЦК України, судом звернуто увагу на наступне. Згідно ст. 1046 ч.1 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З урахуванням даних норм закону та на підставі встановлених фактів по справі суд прийшов до висновку, що між банком та боржником виникли кредитні правовідносини, що підтверджується змістом кредитних договорів. Однак відповідач ОСОБА_1 не виконує відповідного грошового зобов'язання.

Згідно положень ст. 1049 ч.ч.1,3 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вказує ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дійсно, згідно ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Виходячи з положень кредитного договору, боржник ОСОБА_1 отримала визначену суму кредитних коштів в користування до 16 червня 2014 року за договором від 16 червня 2007 року та відповідно до 30 липня 2018 року за договором від 29 липня 2008 року. Однак як погодили сторони в кредитному договорі, кредитор має право вимагати дострокового повернення кредитів, сплати процентів та інших пов'язаних із кредитами виплат, передбаченим договором, - у випадку зокрема неналежного виконання його умов позичальником, що відповідає положенням ст. 1050 ч.2 ЦК України.

В силу ст. 536 ч.ч.1,2 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як наводить ст. 612 ч.1 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А відповідно до ст. 614 ч.1 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі викладеного, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позичальник ОСОБА_1 прострочила виконання зобов'язання з повернення суми кредиту та процентів за правочином.

Згідно ст. 625 ч.ч.1,2 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 546 ч.ч.1,2 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Матеріали справи свідчать, що належне виконання позичальником грошового зобов'язання за кредитним договором було забезпечено зокрема неустойкою, порукою.

В силу ст. 533 ч.ч.1,2 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Як наводить ст. 534 ч.1 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Тобто, зважаючи на таку регламентацію виниклих між сторонами по справі правовідносин і виходячи із умов кредитних договорів, суд прийшов до наступного висновку.

Заявляючи та обґрунтовуючи позовні вимоги, сторона позивача виходить з розрахунку заборгованості по кредитним договорам станом на 01 грудня 2013 року, за яким загальна сума боргу ОСОБА_1 за кредитним договором від 16 червня 2007 року становить 36106,56 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого Національним Банком України на 28 квітня 2015 року, становить 36106,56 х 20,5693 = 742686,67 гривень; а також загальна сума боргу ОСОБА_1 за кредитним договором від 29 липня 2008 року становить 13998,01 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого Національним Банком України на 28 квітня 2015 року, становить 13998,01 х 20,5693 = 287929,27 гривень.

З приведеного вище аналізу досліджених судом відомостей, в тому числі - положень договору про заміну кредитора у відповідному зобов'язанні, - сукупно випливає, що існує законне підґрунтя для задоволення вимог ТОВ «Кей-Колект» та за даним спором стягненню з відповідачів підлягають заявлені грошові суми.

Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути в рівних частках з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кей-Колект» суму оплаченого судового збору у розмірі 3654,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості на користь ТОВ «Кей-Колект» суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №000 від 16 червня 2007 року з урахуванням процентів та штрафних санкцій - у загальному розмірі 742686,67 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості на користь ТОВ «Кей-Колект» суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № від 29 липня 2008 року з урахуванням процентів та штрафних санкцій - у загальному розмірі 287929,27 гривень.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кей-Колект» суму оплаченого судового збору - у розмірі 3654,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: