Номер провадження 2/754/828/15
РІШЕННЯ
Іменем України
21.01.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Панченко О.М.

при секретарі - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Київський автомобільний ремонтний завод» про стягнення недорахованої заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач в листопаді 2014 року звернулася до суду із позовом про стягнення з Державного підприємства «Київський автомобільний ремонтний завод» недорахованої заробітної плати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.04.1978 року була прийнята на посаду комплектувальниці 3 розряду до військової частини НОМЕР_1 (на даний час ДП «Київський автомобільний ремонтний завод»). 23.09.1985 року була переведена на посаду прибиральниці виробничих приміщень цеха. 18.04.1986 року звільнена з роботи за власним бажанням. З 01 червня 1987 року була прийнята на посаду бухгалтера до військової частини НОМЕР_1 (на даний час ДП «Київський автомобільний ремонтний завод»).

Наказом №9-К від 22.04.2014 року її було звільнено з роботи в зв`язку із ліквідацією підприємства. На час звільнення стаж її роботи на підприємстві становить майже 35 років. На час її звільнення їй було нараховано і виплачено вихідну допомогу в розмірі місячного середнього заробітку в розмірі 712,80 грн. Проте, до виплати їй належало вихідна допомога у розмірі двомісячного середнього заробітку та одноразова допомога у розмірі 10 окладів, тому вона була вимушена звернутися до суду за захистом свого права, просила суд про стягнення на її користь з відповідача не нараховану і не виплачену одноразову допомогу в розмірі 10 окладів, що складає 12 180 грн. та недоплачену вихідну допомогу у розмірі місячного середнього заробітку в розмірі 712 грн. 80 коп., а всього 12 892 грн. 80 коп.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала свою позовну заяву із підстав наведених у ній.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.12.2014 року позовні вимоги не визнала, з підстав, що викладені в письмових запереченнях. В судове засідання 21.01.2015 року не з`явилася, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки до суду не повідомила.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач 25.04.1978 року була прийнята на посаду комплектувальниці 3 розряду до військової частини НОМЕР_1 (на даний час ДП «Київський автомобільний ремонтний завод»).

23.09.1985 року була переведена на посаду прибиральниці виробничих приміщень цеха. 18.04.1986 року звільнена з роботи за власним бажанням. З 01 червня 1987 року була прийнята на посаду бухгалтера до військової частини НОМЕР_1 (на даний час ДП «Київський автомобільний ремонтний завод») (а.с. 9-12).

Наказом №9-К від 22.04.2014 року позивача було звільнено з роботи в зв`язку із ліквідацією підприємства.

Стаж роботи позивача на підприємстві становить 36 років.

Відповідно до довідки №134 від 23.04.2014 року посадовий оклад позивача на дату звільнення 25.04.2014 року у зв`язку з ліквідацією підприємства (п. 1 ст. 40 КЗпП України) згідно штатного розпису складав 1218 грн. на місяць (а.с. 4).

Відповідно до довідки про середню заробітну плату (дохід) №138 від 23.04.2014 року середньоденна заробітна плата (дохід) позивача становить 74,38 грн.(а.с. 5).

Як було встановлено в судовому засіданні при звільненні позивачу було виплачено вихідну допомогу в розмірі місячного середнього заробітку в розмірі 712,80 грн.

Загальними зборами трудового колективу Державного підприємства «Київський автомобільний ремонтний завод» 14.02.2011 року був прийнятий колективний договір на 2011-2013 роки, що зареєстрований Управлінням праці та соціального захисту населення Солом`янської РДА в м. Києві. Умовами даного договору встановлені гарантії представникам підприємства, що у випадку ліквідації підприємства з метою соціального захисту працюючих, які будуть звільнені, провести виплату одноразової допомоги відповідно до стажу роботи. Так, при стажі роботи 15 і більше років 10 окладів, а згідно з розділом 4 п. 4.8 Договору виплачувати вихідну допомогу у розмірі двомісячного середнього заробітку (а.с. 13-17).

Згідно із ст. 10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до ст. 17 КЗпП України колективний договір набирає чинності з дня його підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у ньому. У разі ліквідації підприємства, установи, організації колективний договір діє протягом усього строку проведення ліквідації.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Як було встановлено при розгляді справи, при звільненні позивачу відповідачем не було нараховано і виплачено одноразову допомогу у розмірі її 10 окладів і не доплачено вихідну допомогу у розмірі місячного середнього заробітку, а тому вони підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними нею в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 10,15,60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 10,17,116,117 Кодексу законів про працю України, -

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Київський автомобільний ремонтний завод» про стягнення недорахованої заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Київський автомобільний ремонтний завод» на користь ОСОБА_1 не нараховану і не виплачену одноразову допомогу в розмірі 10 /десяти/ окладів, що складає 12 180 грн. та недоплачену вихідну допомогу у розмірі місячного середнього заробітку в розмірі 712 грн. 80 коп., а всього 12 892 грн. 80 коп.

Судові витрати по справі компенсуються за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий: