АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/595/15 Справа № 196/992/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Гудим О. М. Доповідач - Прозорова М.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року

19 січня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Панченко Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" в особі структурного підрозділу Царичанського управління з експлуатації газового господарства

на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" в особі структурного підрозділу Царичанського управління з експлуатації газового господарства про скасування акту про виявлені порушення та стягнення матеріальних збитків, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПАТ по газопостачанню і газифікації "Дніпропетровськгаз" в особі його структурного підрозділу Царичанського управління з експлуатації газового господарства про скасування акту про виявлені порушення.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 посилався на те, що 24.05.1998 року був укладений договір №4980 про надання населенню послуг з газопостачання та технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання між Царичанським УЕГГ та ОСОБА_2

У зв'язку із зміною преамбули договору 07.02.2001 року був укладений новий договір №4918 про надання послуг з газопостачання населенню ВАТ "Дніпропетровськгаз" між Царичанським УЕГГ та ОСОБА_2

За весь період з дня укладення первинного договору по 24.04.2013 року сторони відповідача та зі сторони споживача ОСОБА_2 взаємних претензій і порушень умов договору не було.

Оплата за використаний природний газ проводилась своєчасно і в повному обсязі, контролери Царичанського УЕГГ систематично перевіряли роботу лічильника та правильність проведення оплати, шляхом візуального огляду приладу обліку та зняттям контрольних показників.

Лічильник природного газу марки Галлус G 4 заводський № вироблений в Україні, який встановлений в його домоволодінні з 1998 року, працював без проблем, кожні 5 років проводилась повірка вузла обліку згідно встановлених графіків чергової повірки.

В його сім'ї проживає та прописано три чоловіки, всі пенсіонери - він, його дружина - ОСОБА_3 та її рідна сестра - ОСОБА_4

ОСОБА_4 користується пільгами учасника війни. Оскільки при оформленні пільг розрахункова книжка та особовий рахунок по оплаті за спожитий газ виписується на особу, яка користується пільгами, тому договір про надання послуг з газопостачання населення укладено з позивачем, а особовий рахунок та розрахункова книжка по оплаті за природний газ виписана на ОСОБА_4

24.04.2013 року до його помешкання за адресою: АДРЕСА_1, прийшли два чоловіка, які представились працівниками газового господарства (слюсарі Царичанського ТГ ОСОБА_5 та ОСОБА_6) і довели до відома, що будуть перевіряти роботу газового лічильника, він провів їх до газового лічильника, вказав на його місце встановлення (газовий лічильник знаходиться в металевій шафі на зовнішній стіні житлового будинку), вони переглянули наявність та цілісність пломб на лічильнику, цілісність самого лічильника та його роботу ніяких претензій не було вказано. Працівники газового господарства заявили, що вони будуть демонтувати газовий лічильник на повірку, тому що вони не можуть візуально виявити чи правильно він працює. Принесли три документи і поїхали, не надавши жодного пояснення. Він був впевнений, що лічильник газу як і попередні рази забрали на повірку.

30.05.2013 року до його помешкання прийшла жінка, яка представилась працівником газового господарства, і затребувала надати їй розрахункову книжку по оплаті за використаний природний газ, подивилась особовий рахунок і повідомила, що йому необхідно підписатися на повідомленні на оплату заборгованості за використаний газ в розмірі 2110 грн. 48 коп. Ніяких пояснень і документів стосовно нарахування вказаної суми не надала.

31.05.2013 року позивач разом зі своєю донькою ОСОБА_7 поїхали до Царичанського управління по експлуатації газового господарства для з'ясування обставин нарахування заборгованості. Працівники служби обліку підприємства не надали детальної інформації стосовно виниклого боргу в розмірі 2110 грн. 48 коп., не змогли пояснити причини демонтажу газового лічильника. Тільки пояснили, що виникли якісь підозри зі сторони слюсарів, але стосовно чого не змогли пояснити.

Лічильник газу працював без збоїв у роботі, кожного місяця позивач знімав покази лічильника і своєчасно сплачував за використаний природний газ.

Переглянувши надані газовим господарством документи, а саме: акт №б/н від 25.04.2013 року про виявлені порушення (акт складено без номера, без місця складання, без прізвища споживача, без дати проведення повірки, без докладного розпису виявленого порушення, а саме основне зі змістом акту не ознайомлений споживач); акт №б/н про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи від 25.04.2013 року (акт без номера, в п.2 вказано номер пакету, в який поміщався демонтований лічильник, але цього не було проведено в присутності споживача і чи був він упакований взагалі в пакет невідомо і які дії проводили працівники з лічильником газу, який був демонтований, йому невідомо, відсутній підпис споживача, відсутні записи в п.2, п.3); акт №б/н про зняття газового лічильника від 25.04.2013 року (відсутній відпис споживача); акт №40 експертизи лічильника від 13.05.2013 року (в добровільному порядку не видавався, в п.4 акту вказано, що проведення експертизи відбувалося уприсутності споживача ОСОБА_8 (згідно заяви), але це є фальсифікацією, тому що ОСОБА_8 є людиною не ходячою і фізично вона не могла бути присутньою при проведенні експертизи.

Експертизою встановлено, що пломба на відліковому механізмі не відповідає стандарту заводу-виробника. Висновки комісії: лічильник визнано непридатним для комерційного обліку газу згідно Р/50-071-98 та п.1.1 даного акту експертизи. Рекомендовано придбання нового ПГЛ. Також, в довідці №2539 про непридатність засобу вимірювальної техніки від 13.05.2013 року, виданої Дніпродзержинською філією Дніпропетровського державного регіонального науково-технічного центру стандартизації, метрології та сертифікації на вину споживача не вказано.

В акті про проведення експертизи немає жодного висновку про те, що було втручання в роботу газового лічильника, що були пошкоджені пломби заводу-виробника, пломби газового господарства. Вина споживача не доведена жодним документом.

Вважаючи, що Царичанським УЕГГ та висновком експертизи не встановлено, що ознаки порушення пломби та невідповідність пломби на відліковому механізмі стандарту заводу-виробника сталася не з його вини, ОСОБА_2 просив суд скасувати акт про виявлені порушення №б/н від 25.04.2013 року, визнати незаконними дії відповідача стосовно нарахування сплати збитків розмірі 2110,48 грн. на підставі акту про виявлені порушення, зобов'язати відповідача встановити лічильник газу за власний рахунок та стягнути з відповідача на його користь судові витрати (а.с.5).

У березні 2014 року ОСОБА_2 позовні вимоги уточнив і просив у судовому засіданні скасувати акт про виявлені порушення №б/н від 25.04.2013 року, стягнути з відповідача на свою користь вартість нового лічильника та вартість його встановлення у розмірі 1449,19 коп., визнати незаконними дії відповідача стосовно нарахування сплати збитків у розмірі 5510,16 грн. на підставі акту про виявлені порушення та стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2014 року позовні вимоги задоволено частково.

Суд скасував акт про виявлені порушення №б/н від 25.04.2013 року, стягнув з ПАТ по газопостачанню і газифікації "Дніпропетровськгаз" в особі його структурного підрозділу - Царичанського управління з експлуатації газового господарства на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки, завдані незаконними діями відповідача в розмірі 1449 грн. 19 коп. та 114 грн. 70 коп. сплаченого ним судового збору.

Також суд стягнув з ПАТ по газопостачанню і газифікації "Дніпропетровськгаз" в особі його структурного підрозділу - Царичанського управління з експлуатації газового господарства на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору. В іншій частині позовних вимог суд відмовив (а.с.151-159).

З таким рішенням не погодився відповідач та звернувся з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального законодавства (а.с.166-168).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог про скасування акту про виявлені порушення та стягнення матеріальних збитків, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючі частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості вимог позивача щодо неправомірності дій відповідача по складанню акта про виявлені порушення, демонтаж лічильника, недоведеності відповідачем факту пошкодження лічильника газу, що призвело до безпідставного придбання нового лічильника, а тому наявність підстав для часткового задоволення позову.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом встановлено,що 24.05.1998 року між позивачем ВАТ "Дніпропетровськгаз" в особі начальника Царичанського управління з експлуатації газового господарства укладено Договір про надання послуг з постачання №4980 (а.с.6-9).

07.02.2001 року між позивачем та ВАТ "Дніпропетровськгаз" укладено новий Договір про надання послуг з газопостачання №4918 в зв'язку із зміною преамбули договору (а.с.10,11).

ОСОБА_2 як споживачу у 1998 року в його домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 Царичанського району Дніпропетровської області був встановлений лічильник газу марки Галлус G 4 заводський №002274794, 1994 року випуску.

Згідно Акту про виявлення порушення від 25.04.2013 року, складеного у присутності абонента яким є позивач, було встановлено унеможливлення виявлення дефекту лічильника зовнішнім оглядом. Складено також акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи (а.с.16,17). Проти даних обставин ОСОБА_2 не заперечував.

Постановляючи рішення про скасування акту про виявлені порушення від 25.04.2013 року, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що оскарження акту, який не встановлює для споживача будь-яких обов'язків, крім відповідності метрологічних характеристик ГОСТу, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав.

Із зазначених позивачем предмету та підстав позову вбачається, що предметом спору стала неправомірність нарахування плати за використаний природний газ та збитків у розмірі 5510,16 грн. на підставі вказаного акту.

Разом з тим, згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Оскарження дій ПАТ по газопостачанню і газифікації "Дніпропетровськгаз"щодо нарахування збитків, які є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав.

Доводи, викладені позивачем у позовній заяві можуть бути запереченням у разі пред'явлення до нього позову про стягнення певної суми (збитків), разом з тим, таких позовних вимог до нього не заявлено.

13.05.2013 року комісією Магдалинівського УЕГГ складено акт експертизи лічильника газу №40. Експертизою встановлено, що пломба на відліковому механізмі не відповідає стандарту заводу-виробника. Висновок комісії: лічильник визнано непридатним для комерційного обліку газу. Рекомендовано придбання нового ПГЛ. Відповідно до проведеної експертизи було також видано довідку про непридатність засобу вимірювальної техніки від 13.05.2013 року №2539 (а.с.18).

Відповідно п.23 Правил надання населенню послуг з газопостачання (далі за текстом Правил), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року №2246 (далі за текстом Правил), передбачено, що відповідальність за збереження і цілість встановлених у споживача лічильників газу та пломб на них несе споживач.

Стягуючи з ПАТ по газопостачанню і газифікації "Дніпропетровськгаз"на користь позивача 1449 грн. 19 коп. понесених ним витрат у зв'язку з встановленням в його будинку нового лічильника газу, суд не врахував, що відповідно до п.22 Правил надання населенню послуг з газопостачання у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.04.2004 року №476 вартість лічильника газу та послуг з його встановлення оплачується у разі встановлення лічильника газу в газифікованому будинку - споживачем.

Необхідність заміни газового лічильника в будинку позивача підтверджується актом експертизи лічильника газу №40 від 13.05.2013 року, з якого вбачається, що лічильник непридатний до комерційного обліку газу .

Абзацом шостим пункту 33 Правил (у редакції постанови Кабінету Міністрів №821 від 13.06.2007 року) передбачено безоплатне проведення ремонту лічильника газу, пов'язаного з періодичною повіркою, а також їх технічне обслуговування (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) під час проведення повірки, що не стосується встановлення нового лічильника газу у разі виявленої під час повірки непридатності його до застосування, а тому висновок суду про проведення безоплатної установки лічильника газу у будинку позивача не ґрунтується на законі.

Лічильники газу можуть встановлюватися також за кошти газопостачальних (газотранспортних) підприємств та за рахунок інших джерел. Однак вирішення цього питання відноситься до повноважень газопостачальної організації.

Посилання ОСОБА_2 на те, що без повідомлення про проведену попередню експертизу за його заявою 19.12.2013 року було проведено повторну державну повірку лічильника, згідно якої газовий лічильник пройшов державну повірку та придатний до використання в побуті належними доказами не підтверджені. Твердження ОСОБА_2 про факти фальсифікації та скоєння працівниками Царичанського УЕГГ шахрайських дій, які призвели до матеріальних збитків є необґрунтованими у зв'язку з тим, що згідно робочої відомості, направлення ПГЛ Царичанським УЕГГ для проведення повірки від 29.04.2013 року, лічильник позивача було направлено до Магдалинівського УЕГГ, про що мається відмітка начальника Магдалинівської ЛП про його отримання (а.с.119).

З урахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції у частині скасування акту про виявлення порушення від 25.04.2013 року та стягнення з відповідача матеріальних збитків у розмірі 1449 грн. 19 коп. не відповідають зазначеним фактичним обставинам справи, не ґрунтується на нормах матеріального права. Тому, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду у вказаній частині та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про скасування акту про виявлення порушення від 25.04.2013 року та стягнення з відповідача матеріальних збитків у розмірі 1449 грн. 19 коп.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,316,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" в особі структурного підрозділу Царичанського управління з експлуатації газового господарства - задовольнити.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2014 року - скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" в особі структурного підрозділу Царичанського управління з експлуатації газового господарства про скасування акту про виявлені порушення та стягнення матеріальних збитків.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: