АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8473/15 Справа № 172/321/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Порох К. Г. Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Левцунову І.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагропрогрес»

на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2015 року

за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Дніпроагропрогрес» про розірвання договору оренди земельної ділянки, скасування його державної реєстрації та стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и в :

У березні 2014 позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що згідно державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 він є власником земельної ділянки, площею 6,490га. 29 липня 2010 року ним укладено договір оренди земельної ділянки з ТОВ «Дніпроагропрогрес», який зареєстровано у Васильківському відділі Дніпропетрвоської регіональної філії ДП «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.12.2011 року за № НОМЕР_2. Оскільки відповідачем не виконуються вимоги ст.ст.24,25 Закону України «Про оренду землі» та розділу 3. Договору оренди землі, позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки, скасувати його державну реєстрацію та стягнути заборгованість в розмірі 1849,35 грн. та пеню в розмірі 1534,67 грн. та судові витрати (а.с.3).

Заочним рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19.01.2015 року позов задоволено частково: розірвано дого-вір оренди землі, укладений 29 липня 2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Дніпроагропрогрес», яка належить ОСОБА_2, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія - НОМЕР_3 від 14 січня 2000 року, виданого Шевченківською сільською радою Васильківського району Дніпропетровської області, площею 6,490 га, та розташованої на території Шевченківської сільської ради Васильківсь-кого району Дніпропетровської області; скасовано державну реєстрацію вказаного договору, який зареєстровано у Васильківському відділі Дні-пропетровської регіональної філії ДП «ЦДЗК», про що у Державному ре-єстрі Відділі Держкомзему Васильківського району Дніпропетровської об-ласті 29.12.2011 року за № НОМЕР_2; стягнуто з ТОВ «Дніпро-агропрогрес» на користь ОСОБА_2 орендну плату в сумі 1849,35 грн., пеню за несвоєчасну виплату орендної плати в сумі 73,15 грн.; стягнуто з ТОВ «Дніпроагропрогрес» на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн.; в решті позовних вимог - відмовлено (а.с.52-55).

В апеляційній скарзі ТОВ «Дніпроагропрогрес» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено неотримання ним орендної плати та порушення відповідачем умов використування земельної ділянки (а.с. 82-83).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що відповідач не в повному обсязі сплатив позивачу орендну плату в 2013 році, а з весни 2014 року земельна ділянка відповідачем не обробля-ється.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладений договір оренди земельної ділянки (а.с.43-44), за умовами якого передбачено орендну плату в розмірі 3 % від вартості земельної ділянки, що в 2013 році становить 4151,35 грн. (а.с.49), в той час як відповідачем сплачено орендну плату в розмірі 2302,00 грн., недоплата орендної плати становить 1849,35 грн.

Як вбачається зі справи, відповідач неодноразово належним чином повідомлений про розгляд справи, але представник відповідача до суду не з'явився, судом ухвалене заочне рішення.

В заяві про перегляд заочного рішення відповідач не заперечував факту неналежного виконання зобов'язань по сплаті орендної плати, але посилався на недоведеність систематичного невиконання такого обов'язку (а.с.66).

В суді апеляційної інстанції відповідач надав письмові докази щодо сплати ним орендної плати (а.с.96-107).

В наданій відповідачем відомості по рахунку «розрахунки за оренду землі» щодо сплати позивачу за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року нараховано орендну плату одночасно в розмірі 4151,35 грн. та 3528,65 грн. та зазначено сплату товаром на суму 7058,80 грн. (а.с. 103).

З наданих відповідачем копій відомостей за 2013 рік на видачу кукурудзи, пшениці, ячміня, борошна та грошової виплати вбачається, що відповідачу сплачено орендну плату на суму 3180,00 грн. (а.с.104-107).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається зі справи, доказів, які спростовують вимоги позивача щодо недоплати відповідачем орендної плати, відповідач суду першої інстанції не надав.

Докази з цього питання, надані суду апеляційної інстанції, є суперечливими, інших доказів відповідач суду не надав.

Тому доводи апеляційної скарги в цій частині не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно ч.2 ст.303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Як вбачається зі справи в дослідженні зазначених документів суд першої інстанції позивачу не відмовляв, при їх поданні до апеляційного суду відповідач про наявність будь-яких поважних причин щодо неподання таких доказів до суду першої інстанції не зазначив.

Тому у апеляційного суду відсутні підстави для врахування вказаних документів у якості доказів.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного висновку суду про порушення відповідачем умов використування земельної ділянки не можуть бути визнані підставою для скасування судового рішення, оскільки стосуються інших правовідносин.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є без під-ставними, оскільки зводяться до переоцінки доказів.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагропрогрес» - відхилити.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: