Справа № 755/2474/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2015 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Івіній М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу та процентів за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу та процентів за договором позики.

В судовому засіданні 05 травня 2015 року представник позивача заявив клопотання про забезпечення позову, з підстав викладених у заяві від 28 січня 2015 року, яка була долучена до позовної заяви.

У заяві про забезпечення позову представник позивача просить суд: накласти арешт на нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1); заборонити ОСОБА_3 у будь-який спосіб відчужувати (в тому числі укладати правочини, які в подальшому можуть призвести до обтяження та/або відчуження) належного їй нерухомого майна за будь-якими договорами та іншими правочинами, стороною яких є ОСОБА_3; заборонити органам державної реєстрації прав (державним реєстраторам), які утворені та діють у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3

Вивчивши підстави та мотиви поданої заяви, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь в справі, може вжити заходи забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами

Згідно ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Звертаючись до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 відповідно до заявлених позовних вимог, з урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог від 05 травня 2015 року просить суд: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 16 травня 2012 року на загальну суму 861 510 гривень 48 копійок.

В судові засідання призначені до розгляду на 10 березня 2015 року, 25 березня 205 року, 14 квітня 2015 року, 05 травня 2015 року, відповідач ОСОБА_3 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, судові повістки повернулись до суду з відмітками поштового відділення "за закінченням встановленого строку зберігання".

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналізуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог позивача. За вказаних обставин, враховуючи відсутність у суду достовірних даних про обсяг належного на праві власності відповідачу ОСОБА_3 майна, суд вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню. А саме, суд вважає за необхідне накласти арешт та заборону на відчуження на все майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 в межах суми заявлених позовних вимог - 861 510 гривень 48 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 152, 210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборони вчиняти дії у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу та процентів за договором позики - задовольнити частково.

Накласти арешт та заборону на відчуження на все майно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 гуртожиток, в межах суми заявлених позовних вимог - 861 510 гривень 48 копійок.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна карга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення ухвали до виконання один рік.

Суддя: