Справа №701/508/15-ц
Провадження №2/701/197/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2015 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1.
при секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди завданої пожежею,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди завданої пожежею.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 22.11.2013 року ОСОБА_3, отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобілю МАН - 19 414 FLТ, 1999 року випуску, д.н. НОМЕР_1. Автомобіль МАН 19 414 FLT власник придбав за власні кошти, за допомогою ОСОБА_5 Між ОСОБА_3, та ОСОБА_5, існувала усна домовленість, згідно якої ОСОБА_3, після купівлі автомобіля дозволить ОСОБА_5, користуватися, володіти та управляти транспортним засобом - автомобілем МАН 19 414 FLT, 1999 року випуску, д.н. НОМЕР_1. ОСОБА_3, був давно знайомий з ОСОБА_5, йому було відомо, що раніше останній працював водієм вантажівок та займався перевезенням вантажів у приватних осіб. Тому й звернувся до нього за допомогою під час пошуку та купівлі автомобіля. Одного разу ОСОБА_5, повідомив ОСОБА_3, про те, що він давно знає громадянку ОСОБА_4, так як раніше разом із нею працював, яка запропонувала йому з промринку 7 кілометр у м. Одесі перевезти належний її вантаж до Києва. Після чого ОСОБА_3, дозволив ОСОБА_5, використати його автомобіль для вказаних нужд. 05.12.2013 року близько 05 год. ранку ОСОБА_5, приїхав в м. Одеса на промринок 7 кілометр, на стоянку. На стоянці його зустріла ОСОБА_4, та жінка на ім'я Лариса. ОСОБА_4, одразу надала вказівку вантажникам завантажувати її товар до автомобіля, на стоянці поряд стояли разом ще два автомобіля автобус (автобус ОСОБА_6) та великий пасажирський автобус (великий автобус ОСОБА_4), в які також завантажували товар. Процес завантажування товару ОСОБА_5, безперервно не відстежував. 05.12.2013 року ОСОБА_5, уклав з ОСОБА_4, письмово договір перевезення вантажу. За договором перевезення вантажу ОСОБА_5, зі згоди власника автомобілю МАН 19 414 FLT, 1999 року випуску, д.н. НОМЕР_1, ОСОБА_3, (перевізник) зобов'язався доставити належний ОСОБА_4, вантаж (відправником) до пункту призначення у м. Київ. Крім того було складено транспортну накладну у якої ОСОБА_4, зазначила у переліку товарів - Товари народного споживання. Того ж дня, близько 11 год. ранку вантажники закінчили завантажування вантаж у автомобіль, ОСОБА_4, опломбувала автомобіль та надала ОСОБА_5, документи, договір та товарно-транспортну накладну з переліком товарів народного споживання. Товар необхідно було доставити у м. Київ на ринок Юність громадянину на ім'я Амір. Власники вантажу Лариса та ОСОБА_4, одночасно із ОСОБА_5, кожен на окремому транспорті, виїхали на автобусі в сторону Києва. Після чого ОСОБА_5, також виїхав в сторону Києва. Першу зупинку він зробив в м. Кіровоград та поїхав далі. Приблизно в 15 год. 30 хв., він почув звук в цей час він проїхав біля м. Умань. В той же момент він побачив у праве дзеркало заднього виду дим з кузова автомобілю. Водій одразу зупинився, зірвав пломбу та відкрив двері автомобілю звідки одразу спалахнув огонь. Він почав тушити пожежу, зупинилися ще дві вантажівки, водії яких також допомагали тушити полум'я але коли побачили, що впоратися з вогнем не можуть зателефонували за телефоном 101 та викликали пожежних, які приїхали через 15-20 хв. Полум'я тушили до тих пір доки не закінчилася вода, приїжджали три пожежних машини. Під час пожежі ОСОБА_5, зателефонував ОСОБА_4, та Ларисі, які вже були на трасі попереду нього і вони повернулися до палаючого автомобілю. Під час пожежі полум'ям було знищено усі документи, договір перевезення між ОСОБА_5, та ОСОБА_4, а також товарно-транспортна накладна. Як з'ясувалося після пожежі серед вантажу, які належав відповідачці знаходилися запальнички із вмістом газу. Цей факт відповідач - власник вантажу приховала від водія ОСОБА_5, не повідомила про особливо небезпечний вантаж, що призвело до пожежі автомобіля та його знищення. Чим завдала власнику автомобіля матеріальні збитки. Таким чином причиною спалаху пожежі в автомобілі стало те, що відповідач перевозила особливо небезпечні запальнички, які призвели до пожежі та повного пошкодження автомобілю. Тому матеріальну шкоду за пошкодження автомобіля повинна відшкодовувати власник товару - відповідач, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні збільшили розмір позовних вимог та просили суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 308055 грн. 00 коп. витрати повязані з проведення експертизи на загальну суму 6441 грн. 75 коп. та судові витрати в сумі 2746 грн. 76 коп.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов зі змінами не визнали та заперечували проти його задоволення.

Третя особа ОСОБА_5, в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Суд, вислухавши позивача та його представника, відповідачку та її представника, третю особу, свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: 22.11.2013 року ОСОБА_3, отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобілю МАН - 19 414 FLT, 1999 року випуску, д.н. НОМЕР_1. Автомобіль МАН 19 414 FLT власник придбав за власні кошти, за допомогою ОСОБА_5 Між ОСОБА_3, та ОСОБА_5, існувала усна домовленість, згідно якої ОСОБА_3, після купівлі автомобіля дозволить ОСОБА_5, користуватися, володіти та управляти транспортним засобом - автомобілем МАН 19 414 FLT, 1999 року випуску, д.н. НОМЕР_1. ОСОБА_3, був давно знайомий з ОСОБА_5, йому було відомо, що раніше останній працював водієм вантажівок та займався перевезенням вантажів у приватних осіб. Тому й звернувся до нього за допомогою під час пошуку та купівлі автомобіля. ОСОБА_5, повідомив ОСОБА_3, про те, що він давно знає громадянку ОСОБА_4, так як раніше разом із нею працював, яка запропонувала йому з промринку 7 кілометр у м. Одесі перевезти належний її вантаж до Києва. Після чого ОСОБА_3, дозволив ОСОБА_5, використати його автомобіль для вказаних потреб. 05.12.2013 року близько 05 год. ранку ОСОБА_5, приїхав в м. Одеса на промринок 7 кілометр, на стоянку. На стоянці його зустріла ОСОБА_4 Того ж дня, близько 11 год. ранку вантажники закінчили завантажування вантаж у автомобіль. Товар необхідно було доставити у м. Київ на ринок Юність. ОСОБА_4, виїхала на автобусі в сторону Києва. Після чого ОСОБА_5, також виїхав в сторону Києва. Першу зупинку він зробив в м. Кіровоград та поїхав далі. Приблизно в 15 год. 30 хв., він почув звук в цей час він проїхав біля м. Умань. В той же момент він побачив у праве дзеркало заднього виду дим з кузова автомобілю. Водій одразу зупинився, зірвав пломбу та відкрив двері автомобілю звідки одразу спалахнув огонь. Він почав гасити пожежу, зупинилися ще дві вантажівки, водії яких також допомагали гасити полум'я але коли побачили, що впоратися з вогнем не можуть зателефонували за телефоном 101 та викликали пожежних. Полум'я гасили до тих пір доки не закінчилася вода, приїжджали три пожежних машини. Під час пожежі ОСОБА_5, зателефонував ОСОБА_4, яка вже була на трасі попереду нього і вона повернулися до палаючого автомобілю. На думку позивача причиною спалаху пожежі в автомобілі стало те, що відповідач перевозила особливо небезпечні запальнички, які призвели до пожежі та повного пошкодження автомобілю. Тому матеріальну шкоду за пошкодження автомобіля повинна відшкодовувати власник товару - відповідач.

Позивач в своїй позовній заяві стверджує що між ОСОБА_5, та ОСОБА_4, було укладено договір та надана товарно-транспортна накладна з переліком товарів народного споживання. Однак жодних підтверджень про укладання договору та існування товарно-транспортної накладної позивачем суду не надано. Також позивач вказує, що ОСОБА_4, завантажила свій товар в автомобіль який належить позивачу. Дане твердження спростовується показами свідків, які в судовому засіданні дали покази, що в автомобііль ОСОБА_3, завантажувався тільки їхній товар, тобто підтвердження того, що завантажувався товар що належить ОСОБА_4, немає, крім показів позивача та ОСОБА_5

Позивач вказує, що відповідачка не повідомила ОСОБА_5, факт перевезення особливо небезпечного вантажу, запальничок із вмістом газу, що призвів до пожежі автомобіля. Підтверджень даного факту позивачем суду не надано. Згідно акту про пожежу від 05.12.2013 року складеного комісією у складі головного інспектора Маньківського РС УДСНС ОСОБА_6, начальника 4-ДПРП ОСОБА_16, зазначено, що ймовірною причиною пожежі стало коротке замикання електропроводки. Згідно технічного висновку № 76/В/05.12.2013 року найбільш ймовірною причиною пожежі в вантажному автомобілі МАН 19 414 FLT, 1999 року випуску, д.н. НОМЕР_1 стало порушення правил пожежної безпеки в результаті теплових проявів електричної енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для справи. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Позивач не надав суду необхідних належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставнин які зазначив в позові та в судовому засіданні щодо стягнення шкоди завданої пожежою, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 57-61, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 908, 1166 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди завданої пожежею - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі десяти днів.

СуддяОСОБА_1