У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційними скаргами ОСОБА_6 та публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом, який у подальшому уточнив і просив визнати незаконним наказ (розпорядження) від 11 листопада 2014 року № 1381-к про припинення трудового договору (контракту), згідно якого він звільнений з посади керівника оперативно-диспетчерської групи Павлоградського району електричних мереж публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго») за п. 7 ч.1 ст.40 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st40>; поновити його на роботі у ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» на посаді керівника оперативно-диспетчерської групи Павлоградського району електричних мереж ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» з 11 листопада 2014 року; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11 листопада 2014 року по 9 лютого 2015 року у сумі 12 950 грн 56 коп., а також 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Позивач посилався на те, що 25 січня 1985 року він був прийнятий на роботу у Дніпровське Східне підприємство електричних мереж ПЕО «Дніпроенерго», на даний час ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго». Наказом від 4 лютого 2011 року № 18-к (326) він був переведений на посаду керівника оперативно-диспетчерської групи Павлоградського району електричних мереж ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго».

Наказом (розпорядженням) від 11 листопада 2014 року № 1381-к про припинення трудового договору (контракту) він був звільнений з посади за п. 7 ч.1 ст.40 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st40> у зв'язку з появою на роботі в нетверезому стані.

Своє звільнення позивач вважав незаконним і тому просив задовольнити його вимоги у судовому порядку.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свої доводи неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про задоволення позову.

ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» у поданій до суду касаційній скарзі, просить змінити мотивувальну частину рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із виключенням із мотивувальної частини висновок про те, що у період тимчасової непрацездатності не враховується період з 3 листопада 2014 року по 10 листопада 2014 року (включно).

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарг та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Ухвалені у справі судові рішення не відповідають цим вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25 січня 1985 року ОСОБА_6 був прийнятий на роботу у Дніпровське Східне підприємство електричних мереж ПЕО «Дніпроенерго», на даний час ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго». Наказом від 4 лютого 2011 року № 18-к (326) ОСОБА_6 був переведений на посаду керівника оперативно-диспетчерської групи Павлоградського району електричних мереж ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго».

23 вересня 2014 року ОСОБА_6 було направлено роботодавцем на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння. При огляді позивача також було застосовано технічні засоби для визначення наявності та вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі алкотестер, результат о 15-05 год. 0,49, о 15-25 год. 0,43.

Позивача було оглянуто лікарем, взято біологічне середовище, кров, для дослідження. Згідно акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 572, дата заповнення 23 вересня 2014 року о 15 год. 05 хв., позивач перебував у стані алкогольного сп'яніння, час проведення лабораторних тестів 29 вересня 2014 року, результат лабораторних тестів - 0,6%.

Як вбачається з інформації, наданої комунальним закладом «Дніпропетровський наркологічний диспансер Дніпропетровської обласної ради» згідно листа від 9 лютого 2015 року № 223, документи про результати медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_6, проведеного 23 вересня 2014 року були видані працівникам ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 1 жовтня 2014 року після проведення хіміко-токсикологічного дослідження та згідно запиту №19138/1001 від 24 вересня 2014 року. За результатами хіміко-токсикологічного дослідження №11618 від 29 вересня 2014 року вміст алкоголю в крові ОСОБА_6 складає 0,60%.

У період з 13 жовтня 2014 року по 27 жовтня 2014 року включно ОСОБА_6 перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності АГЗ № 491250.

Наказом від 11 листопада 2014 року №1381-к ОСОБА_6 було звільнено з роботи за появу на роботі 23 вересня 2014 року в нетверезому стані на підставі п.7 ч.1ст.40 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st40>.

Встановивши вищезазначені обставини у справі, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_6 з огляду на те, що у відповідача були законні та обґрунтовані підстави для звільнення позивача з роботи за п.7 ч.1 ст. 40 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st40> у зв'язку з його появою на роботі в нетверезому стані. Звільнення проведено в межах встановленого законом місячного строку накладення дисциплінарного стягнення, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Однак з таким висновком судів погодитися не можна з огляду на наступне.

Суди, встановивши, що відповідачем складено акт від 23 вересня 2014 року (а. с. 54) про виявлення проступку - знаходження працівника на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння, в порушення вимог ч. 1 ст. 148 КЗпП України дійшли до передчасного висновку про початок перебігу місячного строку для застосування дисциплінарного стягнення з 1 жовтня 2014 року, тобто з часу отримання висновку про результати медичного огляду.

Крім цього, суди у порушення вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України належним чином не перевірили заперечення відповідача щодо врахування до місячного строку для застосування дисциплінарного стягнення періоду з 3 листопада 2014 року по 10 листопада 2014 року, коли ОСОБА_6 перебував на лікарняному; не з'ясували, чи нараховувалася та чи була виплачена позивачу заробітна плата за вказаний період.

Без з'ясування зазначеного, висновок судів про перебування позивача у даний період на робочому місці, є передчасним.

Отже, оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені як місцевим, так і апеляційним судами, то рішення місцевого суду та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_6 та публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.Є. Червинська А.О. Леванчук Л.М. Мазур В.А. Нагорняк Т.О. Писана Головуючий Судді: