Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/172/15-ц

13 травня 2015 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Дякун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про захист прав споживача і стягнення коштів за договором строкового банківського вкладу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ПАТ «Дельта Банк» в якому поставила питання про захист її прав як клієнта банку за договором банківського вкладу. Зокрема просить стягнути з відповідача на її користь 2897,88 дол.США вкладених коштів, проценти за прострочення до дня фактичного повернення коштів, 3% річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання по неповернутому банківському вкладу згідно договору строкового банківського вкладу № 0945 від 31 жовтня 2014 року. Заявою від 23.02.2015 року позивачка відмовилась від заявлених вимог про стягнення процентів по банківському вкладу за прострочений період та про стягнення 3% річних за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань та суми інфляції і підтримала вимогу лише щодо стягнення з відповідача суми вкладу та процентів за його користування в період дії договору. Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що 31.10.2014 року підписала з банком договір строкового банківського вкладу № 0945 «Найкраща пропозиція on-line у доларах США» за яким передала на депозит банку кошти в сумі 2832 дол.США строком на 3 місяці. За умовами договору датою повернення вкладу було 29.01.2015 року. Прийшовши в Івано-Франківське відділення банку 30.01.2015 року отримати свої кошти не змогла, оскільки у поверненні вкладу їй було відмовлено заступником начальника відділення Лазечком О.О. В цей же день нею була написана заява голові ради директорів ПАТ «Дельта Банк» про видачу коштів з поточного рахунку, на який нібито частина коштів по депозиту було перераховано. Однак отримати свої кошти не змогла по даний час.

В судове засідання позивачка не з'явилась, подала суду письмову заяву у якій просила розгляд справи провести у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду письмове заперечення в якому заявлені вимоги не визнав. Вказав, що спір між сторонами мав би бути переданий на розгляд до третейського суду, оскільки сторони обумовили таку можливість третейським застереженням. Крім того, представник відповідача вказує на те, що за умовами договору між ОСОБА_1 та банком (п.1.9) нараховані проценти за депозитним вкладом мали бути виплачені одночасно з поверненням суми вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника НОМЕР_1, який відкрито ОСОБА_1 17.07.2014 року відповідно до договору №004-714. АТ «Дельта Банк» після припинення дії договору вкладу перерахував 29.01.2015 року суму вкладу разом із нарахованими відсотками на поточний рахунок позивача, про що свідчить виписка по рахунку, а отже виконав у повному обсязі умови договору вкладу по перерахуванню коштів на поточний рахунок вкладника. На даний час кошти знаходяться на власному рахунку ОСОБА_1 і між сторонами продовжують діяти правовідносини не за договором банківського вкладу, а за договором банківського рахунку фізичної особи №004-714. Також вказав, що відповідно до Постанови правління НБУ №540 від 29.08.2014 року «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» уповноважені банки було зобов'язано обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнта через каси та банкомати банків у межах до 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Таким чином, оскільки на момент перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача діяла згадана постанова НБУ, яка є обов'язковою для банку, відповідач не вправі був здійснювати видачу коштів з поточного рахунку ОСОБА_1 в повному розмірі. Крім того, представник відповідача вважає, що позивачка не довела належними доказами ті обставини, що банком не були виконані умови договорів по поверненню коштів позивача, оскільки суду не представлено ні заяв про видачу готівки, ні відмови банку щодо виплати коштів, ні відповідних повідомлень про те, що операції, які здійснювались з використанням картки через термінали банку були відхилені. Також представник банку вказав, що позов не може бути задоволений ще й з огляду на те, що на підставі постанови правління НБУ від 02.03.2015 року №150 «Про внесення Публічного Акціоненого Товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ДельтаБанк», згідно з яким з 03.03.2015 року призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів на здійснення тимчасової адміністрації. Відповідно до п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Тому просив у позові відмовити.

Дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Ухвалою суду від 13.05.2015 року у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.6 ч.1 ст.207 КПК України відмовлено.

Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до поданих суду письмових доказів встановлено, що між позивачкою ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» 31.10.2014 року укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкраща пропозиція on-line» № 0945 у доларах США строком на 3 місяці з процентною ставкою 5,5% річних на суму вкладу 2832 дол.США і додатковою процентною ставкою 6% річних у разі чинності Договору станом на дату закінчення строку залучення вкладу.

Згідно п. 1.10 договору вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного п.1.3, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника, операції зя яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів НОМЕР_1, відкритий в установі банку.

Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 30 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до голови ради директорів «АТ «Дельта Банк» через заступника начальника Івано-Франківського відділення Лазечко О.О. з проханням повернути гроші за договором банківського вкладу у зв'язку з закінченням строку дії укладеного договору.

У зв'язку з цим банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору, тобто починаючи з 30 січня 2015 року. Натомість ОСОБА_1 було відмовлено у видачі їй коштів. Вказані обставини підтверджуються тим, що того ж дня, 30.01.2015 року ОСОБА_1 звернулась зі скаргами на дії працівників банку до голови ради директорів банку Попової О.Ю. та в управління НБУ в Івано-Франіквській області, а також в прокуратуру м.Івано-Франківська. За змістом відповіді банку від 08.02.2015 року АТ «Дельта Банк» послався на постанову Правління НБУ №540 від 29 серпня 2014 року «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютних ринків України», згідно якої обмежується видача (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах 15 000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ, таким чином обгрунтовуючи труднощі з виплатою коштів в доларах США.

Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зазначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до змісту ст. ст. 526, 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним.

Відповідно до частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав та вчасно не повернув ОСОБА_1 вклад, фактично користується запозиченими коштами посилаючись на фінансові труднощі, позбавив позивача реальної можливості отримати вклад, то суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині повернення суми вкладу та процентів підлягають задоволенню.

Разом з тим, питання про виплату коштів має бути вирішено з урахуванням тої обставини, що постановою правління НБУ від 02.03.2015 року ПАТ «Дельат Банк» віднесений до категорії неплатоспроможних і виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ДельтаБанк», згідно з яким з 03.03.2015 року призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів на здійснення тимчасової адміністрації.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у статті 36 передбачено наслідки запровадження тимчасової адміністрації у банку. Зокрема з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Ч.5 передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Разом з тим, відповідно до ч. 6 обумовлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Оскільки сума неповернутого позивачці вкладу складає 2897,88 дол.США, а курс НБУ станом на 03.03.2015 року становив 2482,0658 за 100 дол.США, то стягненню з відповідача в користь позивач підлягає 71927,28 грн. (2897,88*24.820658)

Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України слід покласти на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково. Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» , який зареєстрований в м.Київ, вул..Щорса, 36-Б на користь ОСОБА_1, ід.н.НОМЕР_2, що проживає в АДРЕСА_1 заборгованість за договором №0945 банківського вкладу «Найкраща пропозиція on-line у доларах США» від 31.10.2014 року в розмірі 71927,28 грн., грн., що еквівалентно сумі 2877,88 дол.США, за курсом НБУ станом на 03.03.2015 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» , який зареєстрований в м.Київ, вул..Щорса, 36-Б на користь спеціального фонду Державного бюджету України 719,27 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Головуючий Битківський Л.М.