Справа №1-2-5863/2008 15.05.2015 15.05.2015 15.05.2015
Провадження №22-ц/784/1181/15 Суддя першої інстанції: Черенкова Н.П.
Категорія 20 Суддя-доповідач апеляційної інстанції: Крамаренко Т.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючої: Крамаренко Т.В.,

суддів: Буренкової К.О., Кутової Т.З.,

із секретарем: Орельською Н.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2, представника особи, яка подає апеляційну скаргу - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Приватного підприємства «Миколаїввтормет»

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 2 липня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного підприємства «В.Ф. Вознесенськ-Таврія» (надалі - ПП «ВФ Вознесенськ-Таврія») про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дійсним укладений між ним та ПП «В.Ф. Вознесенськ-Таврія» в особі директора ОСОБА_5 20 січня 2004 року договір купівлі-продажу частини майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у складі естакади НОМЕР_1, під'їзної залізничної колії НОМЕР_2 та приміщення охорони.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 20 січня 2004 року між ним та ПП «В.Ф. Вознесенськ-Таврія» в особі директора ОСОБА_5 в простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу за яким ним придбано частину майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у складі естакади НОМЕР_1, під'їзної залізничної колії НОМЕР_2 та приміщення охорони.

Посилаючись на те, що всі суттєві умови договору купівлі-продажу виконані, а саме продавець - ПП «В.Ф. Вознесенськ - Таврія» передало майно покупцю - ОСОБА_4, за яке останній сплатив обумовлену договором вартість майна, а відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, позивач просив про задоволення позову.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 2 липня 2008 року позов задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу від 20 січня 2004 року, зареєстрований ПП «В.Ф. Вознесенськ-Таврія», за яким ОСОБА_4 купив у ПП «В.Ф. Вознесенськ-Таврія» в особі директора ОСОБА_5 майновий комплекс, що складається з естакади НОМЕР_1, під'їзної залізнодорожньої колії НОМЕР_2, та приміщення охорони літ. «Д1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_4 право власності на майновий комплекс, що складається естакади НОМЕР_1, під'їзної залізнодорожньої колії НОМЕР_2 та приміщення охорони літ. «Д1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою того ж суду від 3 липня 2009 року у рішенні виправлено описку щодо зазначення приміщення охорони «Д2» замість приміщення охорони «Д1».

У січні 2015 року ПП «Миколаїввтормет» подало апеляційну скаргу в якій просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ПП «Миколаїввтормет» посилалося на те, що вказаним рішенням порушуються його права, оскільки у власність ОСОБА_4 незаконно передано частину належної на той час ДП «Суднобудівельний завод ім. 61 Комунара» залізничної під'їзної колії, яка будувалася і вводилася в експлуатацію заводом та у 2013 році було придбано на аукціоні з реалізації арештованого майна заводу.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просив закрити апеляційне провадження, оскільки права ПП «Миколаївтормет» не порушуються вказаним рішенням.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, представника особи, яка подає апеляційну скаргу, представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при укладенні договору купівлі-продажу між сторонами були досягнути всі істотні умови, а тому на підставі ст. 47 ЦК УРСР він підлягає визнанню дійсним.

Проте, з таким висновком суду погодитися в повній мірі не можливо, оскільки він не відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до наданої експлікації від 1961 року було розроблено проект-схему будівництва залізничної колії заводу ім. 61 Комунара (а.с.106).

На підставі акту про готовність та прийому в експлуатацію державної приймальної комісії завершеного будівництва від 28 вересня 1966 року була прийнята в експлуатацію під'їзна залізнодорожня колія заводу ім. 61 Комунара протягом 14,5 км з чисельними розгалуженнями (а.с.127-130).

Вказана колія з 1966 року була поставлена на облік основних засобів заводу ім. 61 Комунара та до 2013 року перебувала на балансі підприємства, що підтверджується копією інвентарної картки (а.с.125).

15 квітня 2007 року складено технічний паспорт залізничної колії ДП «Заводу ім. 61 Комунара», яка примикає до станції Тернівка - Миколаївська Одеської залізниці та має тіж самі розгалуження (а.с.107-115).

Відповідно до технічного висновку спеціаліста щодо огляду частини залізничної під'їзної колії ДП «Суднобудівельний завод ім. 61 Комунара», яка примикає до станції Тернівка від 19 червня 2013 року подальше використання цієї частини залізничної колії неможливе (а.с.116-124).

У зв'язку з проведенням зведеного виконавчого провадження про стягнення коштів з ДП «Суднобудівельний завод ім. 61 Комунара» на користь фізичних, юридичних осіб та держави, 15.05.2013 року директор заводу звернувся до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції Миколаївської області із заявою, в якій просив звернути стягнення на залізничну колію від ст. Тернівка до ДП «Суднобудівний завод ім. 61 Комунара» (а.с.135).

В межах зведеного виконавчого провадження було проведено аукціон щодо продажу під'їзної колії у розукомплектованому стані, що підтверджується протоколами від 31 жовтня 2013 року, відповідно до яких ПП «Миколаїїввтормет» придбало рейки типу Р43 довжиною 11654м, рейки типу Р50 довжиною 2633м, підкладки типу ДО в кількості 4010шт., костилі в кількості 10991 шт., залізобетонні шпали в кі.3966 шт., підкладки типу КБ в кіль. 2020 шт., накладки в кіль. 1174 шт., стикові блоки в кіль. 2391 шт., стрілочні переводи (а.с.71-88).

Вказані протоколи були затверджені актами начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції Миколаївської області від 11 листопада 2013 року (а.с.62-70).

Відповідно до квитанцій ПП «Миколаїввтормет» за вказане майно сплатило відповідну вартість на загальну суму 1 122 470 грн. (а.с.89-105).

В той же час, ОСОБА_4 20 січня 2004 року купив у ПП «В.Ф. Вознесенськ-Таврія» та ОСОБА_4 на підставі договору майновий комплекс, що складається з естакади НОМЕР_1, під'їзної залізнодорожньої колії НОМЕР_2 та приміщення охорони літ. «Д1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

В свою чергу 1 червня 2000 року «В.Ф. «Вознесенськ - Таврія» придбало вказане майно у АТЗТ «Миколаїв - Лада» та зареєструвало його від як 649/1000 частин (а.с.8).

Вказане майно 2 червня 2000 року передано ПП В.Ф. «Вознесенськ - Таврия» по акту прийому передачі нерухомого майна (а.с. 215).

Відповідно до копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, ПП В.Ф. «Вознесенськ - Таврія» станом на 18 березня 2003 року на праві приватної власності належало 649/1000 частини нежитлового об'єкту за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 218).

13 лютого 2004 року ММБТІ складено акт поточних змін, відповідно до якого частка ПП В.Ф. «Вознесенськ - Таврія» склала 59/1000, та складається з : у літ. А прим. 1-1, 1-2, 1-3, 1-45, 1-46, 1-47 заг. площею 70,2 м?, літ. Г заг. площею 240,9 м?, літ. Д підвал та 1 поверх (без самовільного 2 поверху), літ. М.Н., споруди частина 1, 7, 8, 12, 9, 11 та споруд 12,13,14. Де залізнична колія значиться, як споруда НОМЕР_2 (а.с. 219).

Вказані речові права внесені до реєстру прав власності на нерухоме майно від 11 жовтня 2004 року (а.с. 226).

В свою чергу, ЗАТ «Миколаїв Лада» набула спірну залізницю, як правонаступник державного підприємства - Миколаївський обласний центр «Автовазтехобслуговування», яке 1 квітня 1991 року ліквідовано (а.с.222.

Миколаївському обласному центру «Автовазтехобслуговування» рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради народних депутатів №519 від 22 серпня 1986 року було відведено земельну ділянку під проектування та будівництво 15-ти постової станції техобслуговування по АДРЕСА_1 (а.с. 223).

У зв'язку з закінченням будівництва СТО на 15 постів в м. Миколаєві, наказом № 36 від 10 лютого 1993 року оформлено на Миколаївському обласному центру «Автовазтехобслуговування» та введено в експлуатацію і поставлено на баланс СТО - 15, до складу якого увійшли інвентарні об'єкти, зокрема естакада та залізнична колія (а.с.224).

Додатково на підставі рішення Миколаївської міської ради народних депутатів від 12 лютого 1993 року № 1619 акціонерному об'єднанню «Миколаїв Лада», передано у постійне користування 2,95 га землі в межах згідно з планом землекористування, що підтверджується копією Державного акту на право постійного користування землею, виданого 25 березня 1993 року (а.с.212-213).

В подальшому ЗАТ «Миколаїв Лада», як правонаступник Миколаївського обласного центру «Автовазтехобслуговування» наказом № 180 від 19 грудня 1997 року внесено доповнення до наказу № 36 від 10 лютого 1993 року, за яким вже на баланс ЗАТ «Миколаїв Лада» взято споруди та будівлі, зокрема: залізнична колія НОМЕР_2 та естакада НОМЕР_1 (а.с.225).

Отже, встановлене свідчить, що ні Миколаївський обласний центр «Автовазтехобслуговування» ні ЗАТ «Миколаїв-Лада» не будували та не вводили в експлуатацію саме залізнодорожню колію, яка внаслідок інвентаризації, як раніше побудована на відведеній земельній ділянці, своїм наказом була взята на баланс підприємства.

В подальшому, 15 травня 2000 року виконкомом Миколаївської міської ради ЗАТ «Миколаїв-Лада» було видане свідоцтво про право власності лише на нежитлові будівлі, які складаються з п'яти основних будинків по АДРЕСА_1 (а.с.227).

Свідоцтва про право власності на спірну частину залізничної колії не видавалося, та у наведеному свідоцтві вона не значиться.

Встановлене свідчить про те, що залізнодорожня колія, яку в розкомплектованому стані придбало ПП «Миколаїввтормет» будувалася та вводилася в експлуатацію ДП «Суднобудівельний завод ім. 61 Комунара» та до 2013 року, тобто до її продажу на аукціоні була власністю заводу.

Таким чином, при укладенні договорів купівлі-продажу 1 червня 2000 року між АТЗТ «Миколаїв - Лада», від імені якого діяла ліквідаційна комісія та ПП «В.Ф. «Вознесенськ - Таврия», а також 20 січня 2004 року між ПП «В.Ф. Вознесенськ-Таврія» та ОСОБА_4 було продане майно, яке не належало продавцям, а належало ДП «Суднобудівельний завод ім. 61 Комунара», яке у 2013 році придбало ПП «Миколаввтормет» на аукціоні в рахунок погашення боргів заводу.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Таким чином, нотаріальному посвідченню підлягає договір купівлі - продажу майнового комплексу, як нерухомого майна.

Відповідно до положень ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Проте, спірна залізнична колія не відноситься до нерухомого майна, оскільки може бути розукомплектована на окремі елементи, а тому договір про її купівлі-продаж нотаріальному посвідченню не підлягає, та такий договір не може бути визнаний дійсним.

На вказане суд першої інстанції належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визнання договору купівлі-продажу в частині залізнодорожньої колії НОМЕР_2 дійсним та визнання права власності на вказану залізнодорожню колію відповідно до ст. 47 ЦК УРСР.

За таких обставин, рішення суду на підставі п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України в частині визнання договору купівлі-продажу №32 укладеного між ПП «В.Ф. Вознесенськ - Таврія» та ОСОБА_4 20 січня 2004 року залізнодорожньої колії НОМЕР_2 та визнання права власності на вказану залізнодорожню колію НОМЕР_2 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

На підставі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь ПП «Миколаїввтормет» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 121,80 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Миколаїввтормет» задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 2 липня 2008 року в частині визнання договору купівлі-продажу №32 укладеного між Приватним підприємством «В.Ф. Вознесенськ - Таврія» та ОСОБА_4 20 січня 2004 року залізнодорожньої колії НОМЕР_2 та визнання права власності на вказану залізнодорожню колію НОМЕР_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Приватного підприємства «В.Ф. Вознесенськ-Таврія»» про визнання договору купівлі-продажу №32 укладеного між Приватним підприємством «В.Ф. Вознесенськ - Таврія» та ОСОБА_4 20 січня 2004 року залізнодорожньої колії НОМЕР_2 та визнання права власності на вказану залізнодорожню колію НОМЕР_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Приватного підприємства «Миколаїввтормет» судовий збір у розмірі 121,80 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча: Судді: