АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Місюра М.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 р. ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач витрат на утримання їх повнолітніх дітей - синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які продовжують навчання та проживають разом з матір'ю, не несе.

Посилаючись на зазначене просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітніх синів на час навчання на кожного по 1/8 частині всіх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом, починаючи з дня звернення до суду до досягнення ними двадцяти трьох років.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 р. позов задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2: аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на період навчання в Київському національному університеті ім. Т. Шевченка в розмірі 1/10 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20 жовтня 2014 р.; аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на період навчання в Київському вищому професійному училищі деревообробки в розмірі 1/10 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20 жовтня 2014 р. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши відповідача, який підтримав апеляційну скаргу, позивачку, її представника та третіх осіб, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.5-9/

Згідно довідки філії №810 КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» від 15 жовтня 2014 р. за №1734 позивачка разом з трьома дітьми сторін проживають та зареєстровані в АДРЕСА_1 /а.с.22/.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 травня 2005 р. постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітну, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 13 травня 2005 р. до досягнення дитиною повноліття /а.с.12-13/.

Згідно довідки Київського національного університету ім. Т. Шевченка від 04 червня 2014 р. за №145 ОСОБА_3 навчається на третьому курсі денної форми навчання факультету радіофізики, електроніки та комп'ютерних систем та закінчує навчання 30 травня 2015 р. /а.с.21/

Відповідно до довідки Київського вищого професійного училища деревообробки від 03 червня 2014 р. за №155 ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання за професією столяр, виробник художніх виробів з древа, верстатник деревообробних верстатів та закінчує навчання 07 лютого 2015 р. /а.с.24/.

Як свідчить долучена до справи довідка про доходи, видана КП «РЕО-6» від 04 листопада 2014 р. за №92, ОСОБА_1 працює на посаді слюсар-сантехніка та його дохід за останні дев'ять місяців складає 29 078 грн. 41 коп. /а.с.28/.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітніх дітей районний суд виходив з того, що діти проживають з матір'ю, продовжують навчання, а відповідач може надавати матеріальну допомогу, яку вони потребують.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів.

Згідно ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до керівних роз'яснень п.15, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за №3 відповідно до ст.180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту проживання синів сторін з матір'ю, неврахування судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання молодшого сина сторін - ОСОБА_7, не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються долученими до матеріалів справи доказами, зазначені обставини ретельно перевірялися судом першої інстанції та отримали належну оцінку в рішенні суду.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки районного суду про наявність правових підстав до часткового задоволення позовних вимог.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Проте, визнаючи строк, до якого підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання повнолітніх синів, суд першої інстанції припустився порушень норм матеріального права, остільки положеннями ч.1 ст.199 СК України визначено стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини до досягнення нею 23-річного віку, а не періоду подальшого навчання.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в частині визначення строку, до якого підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітніх синів, як постановлене з порушенням норм матеріального права, слід змінити шляхом доповнення його резолютивної частини та встановлення такого строку до досягнення дітьми сторін 23-річного віку.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року змінити, доповнивши резолютивну частину рішення та зазначивши строк стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей до досягнення ними 23-річного віку.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно, проте може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: Судді:

Справа № 759/17646/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1618/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Кириленко Т.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.