Справа № 299/3817/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Дроботя В.В., Готра Т.Ю.,

при секретарі: Рогач О.Я.,

за участю : ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні будинком та виселення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні будинком та виселення.

В позовній заяві позивачка посилається на те, що 28 грудня 1995 року позивачка одружилась з ОСОБА_6. 02 грудня 1995 року вона перейшла жити до чоловіка в будинок по АДРЕСА_1. На час переїзду в будинок він був збудований, але деякі внутрішні роботи в будинку були не завершені і відсутні надвірні споруди. За час перебування в шлюбі із ОСОБА_6, позивачка спільно побудували: літню кухню, сарай, огорожу, облаштували двір та вхід до дворогосподарства. На другому поверсі будинку стіни та стелі закрили пінопластом, установили вагонку пластикову (ламберію), наклеїли обої, переробили в будинку парове опалення, утеплили скловатою горище, на 7-ми вікнах установили жалюзі.

Рішення про відведення земельної ділянки для будівництва та будівельний паспорт на будинок по АДРЕСА_1, видані на першу дружину ОСОБА_6 - ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачка ОСОБА_5 після смерті матері залишилась проживати в квартирі АДРЕСА_2. Ця квартира зареєстрована за померлим чоловіком позивачки.

Будинок по АДРЕСА_1 також зареєстровано на підставі рішення апеляційного суду Закарпатської області від 08 липня 2012 року за померлим спадкодавцем, що стверджується витягом про державну реєстрацію прав від 05.07.2012 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки. Відповідач по справі ОСОБА_5 відразу після смерті свого батька і чоловіка позивачки разом із ОСОБА_4 та сторонніми особами незаконно проникли в будинок, поміняли замки на будинку та від огорожі, мотивуючи тим, що вони охороняють спадкове майно. В той же час після смерті чоловіка його дочка не зверталась із заявою до нотаріуса щодо охорони спадкового майна.

Позивач зазначає, що залишилась без житла, яке було її постійним місцем проживання, в якому зареєстрована і на яке остання має право, як спадкоємець за заповітом. Чоловік позивачки перед смертю 26 травня 2014 року залишив заповіт, яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що йому буде належати на день смерті і на що, згідно із законом матиме право в рівних частках заповідав позивачці та її зятю ОСОБА_8.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 січня 2015 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні будинком по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_1 право на користування та проживання в будинку по АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_4 передати ключі ОСОБА_1, мешканці АДРЕСА_1 від будинку та огорожі по АДРЕСА_1.

Вселено ОСОБА_1 в будинок АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, якою просить рішення скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення необґрунтовано з порушеннями норм матеріального та процесуального права, неповно та неправильно встановивши обставини, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи, а тому вважає, що рішення підлягає скасуванню.

Представники апелянта в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали.

Позивач та її представник проти задоволення апеляційної скарги заперечили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та представників, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія приходить до наступного висновку.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачка будучи членом сім'ї (дружиною) колишнього власника спірного будинку має право користування спірним будинком, при цьому суд вважав, що до спірних правовідносин слід застосувати положення частини першої статті 156 Житлового кодексу Української PCP, яка передбачає, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Однак такі висновки місцевого суду є не зовсім вірними, оскільки останній дійшов їх без урахування тієї обставини, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 жовтня 2012 року скасовано рішення апеляційного суду Закарпатської області від 08 червня 2012 року в цивільній справі № 2-1113/11, яким право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами визнано за ОСОБА_6, - яке, власне, і послужило підставою для оформлення права власності на спірний будинок за чоловіком позивачки ОСОБА_6

Вищезгаданою ухвалою касаційного суду встановлено, що згідно довідки виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області від 09 серпня 2011 року спірний будинок рахується за матір'ю відповідачки ОСОБА_5 - ОСОБА_7, яка померла.

Судом першої інстанції також залишено поза увагою той факт, що постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року в адміністративній справі № 807/2248/14, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року в справі № 876/10905/14, зобов'язано по Виноградівське районне управління юстиції Закарпатської області в особі

відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, проведену 05 липня 2012 року КП «Виноградівське РБТІ» (реєстраційний номер у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 37059896).

Однак, на сьогоднішній день спадщина, в тому числі і на будинок по АДРЕСА_1 не прийнята ніким.

Позивач проживала законно, добросовісно користувалася і була зареєстрована в будинку багато років.

Відповідачі, які в незаконний спосіб виселили ОСОБА_1, на сьогоднішній самі спадщину не прийняли і свої права на будинок не підтвердили.

У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 зазначеного Кодексу)1. Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, незалежно від його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених ст. 388 ЦК України, зокрема, у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 січня 2013 р. у справі № 6-164цс12).

Таким чином, ОСОБА_1 має підстави для захисту свого порушеного права, вселення в будинок та усуненні перешкод в користуванні майном до подальшого вирішення долі спадкового майна.

Що стосується заявленої позивачкою позовної вимоги про зобов'язання відповідачів передати ключі від спірного будинку та його огорожі, то суд першої інстанції прийшов до хибного висновку щодо задоволення цієї вимоги, оскільки передача ключів не є способом захисту своїх порушених прав.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, судова колегія, -

Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, - задовольнити частково.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 січня 2015 року, - змінити, а саме резолютивну частину рішення викласти в такій редакції:

Вселити ОСОБА_1 в будинок АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні будинком по АДРЕСА_1.

В решті вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його постановлення і може бути оскаржене на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді