АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4492/15 Справа № 186/2314/13 Головуючий у 1 й інстанції - Кривошея С.С. Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06 березня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Першотравенського міського житлово-комунального підприємства про визнання звільнення неправомірним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИЛА:

25 листопада 2013 року до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_2 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Першотравенського міського житлово-комунального підприємства про визнання звільнення неправомірним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06 березня 2015 року поновлено ОСОБА_2 строк звернення до Першотравенського міського житлово-комунального господарства з позовом про незаконне звільнення згідно наказу №146-к від 02.08.2010 року з підстав п.2 ст.40 КЗпП України.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Першотравенського міського житлово-комунального господарства про визнання звільнення неправомірним, поновлення на посаді начальника районної дільниці "Водопровідних та каналізаційних мереж" Першотравенського міського житлово-комунального підприємства та стягнення різниці у заробітку за весь час виконання нижче оплачуваної роботи - відмовлено.

Судові витрати віднесені за рахунок держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06 березня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не знаходить передбачених законом підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, районний суд прийшов до обґрунтованого висновку, що посилання позивача на надані докази датовані 2012-2014 роками, як на підстави визнання його звільнення 02.08.2010 року з посади начальника районної дільниці "Водопровідних та каналізаційних мереж" Першотравенського міського житлово-комунального підприємства за п.2 ст.40 КЗпП України є помилковими, так як вони повністю спростовуються фактами та обставинами встановленими відповідно до рішення Першотравенського міського суду від 16 серпня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Першотравенського міського житлово-комунального підприємства про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 згідно наказу директора Першотравенського МЖКП №5-к від 14 липня 2003 року був прийнятий слюсарем аварійно- відновлювальних робіт 3-го розряду. Наказом №7-к від 21 липня 2003 року позивача переведено майстром дільниці водопровідних та каналізаційних мереж; 01 березня 2004 року наказом №28 переведено виконуючим обов'язки начальника дільниці "Водопровідних та каналізаційних мереж"; наказом №99-к від 27 липня 2004 року ОСОБА_2 було переведено начальником дільниці "Водопровідних та каналізаційних мереж"; 02 квітня 2008 року наказом директора МЖКП №55-к переведено на посаду начальника районної дільниці "Водопровідних та каналізаційних мереж".

02 серпня 2010 року ОСОБА_2 було звільнено на підставі п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України - наказ № 146-к від 02 серпня 2010 року у зв'язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров'я .

Згідно п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника посаді внаслідок стану його здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи.

Відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав зазначених у пунктах 1,2 і 6 цієї статті, допускається якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

ОСОБА_2, вважаючи, що його звільнення є незаконним, звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до Першотравенського МЖКП про поновлення його на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2011 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

У 2012 році ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, якими зазначив: лист голови Павлоградської МСЕК від 18.09.2012 року; інформаційну довідку про умови праці від 20.11.2012 року; акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкту м.Першотравенська від 19 листопада 2012 року; лист науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів від 18 травня 2013 року та довідку про перевірку правомірності дій медичних працівників Першотравенської ЦМЛ при наданні висновків за результатами проходження щомісячних медичних оглядів ОСОБА_2 за 2010 рік.

Ухвалою Першотравенського міського суду від 05 липня 2013 року, залишеної без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2013 року, в перегляді рішення за нововиявленими обставинами було відмовлено.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так рішенням Першотравенського міського суду від 16 серпня 2011 року було встановлено, що на момент звільнення ОСОБА_2 з посади начальника районної дільниці водопровідних та каналізаційних мереж Першотравенського МЖКП, у адміністрації підприємства були наявні фактичні дані, які підтверджують, що внаслідок стану здоров'я ( стійкого зниження працездатності) ОСОБА_2 не міг належно виконувати покладені на нього трудові обов'язки начальника вказаної дільниці, оскільки тривалий час знаходився на лікуванні згідно листків непрацездатності ( з 08 лютого 2010 року по 25 червня 2010 року мав листки непрацездатності на 63 робочі дні, тобто практично із чотирьох місяців роботи три місяці знаходився на лікарняному, в основному з причин загального захворювання, відносно якого йому встановлено зниження працездатності, 2 групу інвалідності та зазначені рекомендації відносно умов та характеру роботи), та у адміністрації підприємства були фактичні дані про те, що виконання ОСОБА_2 трудових обов'язків начальника вказаної дільниці протипоказано йому за станом здоров'я, оскільки згідно висновку Павлоградської міжрайонної МСЕК від 04.02.2010 року, роз'ясненні голови Павлоградської міжрайонної МСЕК терміну працепристосування, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи №40 від 12 квітня 2011 року, ОСОБА_2 рекомендовано умови та характер праці - працепристосування, що відповідно до п.2.2 Інструкції про встановлення груп інвалідності є можливість інваліда 2 групи працювати тільки в спеціально створених умовах - це працевлаштування інвалідів на спеціально створених підприємствах, що створюються для них та спеціальних робочих місцях. Також судом було встановлено, що ПМЖКП не є спеціальним підприємством, що створене для інвалідів, а посада начальника районної дільниці водопровідних та каналізаційних мереж підприємства не є і не може бути відповідно до вимог посадової інструкції, спеціально створеним робочим місцем для інвалідів, а є посадою з ненормованим робочим днем, що протипоказано ОСОБА_2 за станом здоров'я згідно висновку МСЕК, оскільки висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації інваліда, обов'язкові для виконання підприємствами в яких працює або перебуває інвалід згідно п.6 Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою КМУ №1371 від 03.12.2009 р.

Отже,висновок суду викладений в рішенні Першотравенського міського суду від 16 серпня 2011 року підтверджується також експертним висновком №33 від 27 березня 2014 року наданого ДЗ "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров'я України", відповідно до якого розумне пристосування інваліда до виконання функціональних обов'язків начальника районної дільниці "Водопровідних та каналізаційних мереж" Першотравенського міського житлово-комунального підприємства відповідно до санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта від 19.11.2012 року та індивідуальної програми реабілітації інваліда №155 від 04.02.2010 року мало бути оформлено угодою між адміністрацією підприємства та інвалідом з обговоренням всіх необхідних обмежень, а саме це могли бути скорочений робочий день, праця без додаткового об'єму роботи, додаткових навантажень різного характеру (відряджень, нічних змін), надання відпусток без збереження заробітної плати, щорічні відпустки в необхідний час та інше.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в позові ОСОБА_2, оскільки його посилання на акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта від 19.11.2012 року, відповідно до якого наявні на посаді начальника РД ВКМ шкідливі фактори знаходяться у допустимому стані ( клас 2), інформаційну довідку від 20 листопада 2012 року №2/2-43-3061 про умови праці ОСОБА_2 за період трудової діяльності з 14.07.2003 р. по 02.08.2010 р.; лист Вінницького НДІ №122 від 18.05.2013 р., згідно якого працевлаштування інваліда 2 групи на посаді, умови на якій відповідають 1 та 2 класу умов праці є допустимими, лист КЗ "Першотравенська міська лікарня" №827 від 24.04.2013 року та на експертний висновок « ДЗ ЦМСЕК Міністерства охорони здоров'я України» від 27.03.2014 року як на підстави визнання його звільнення 02.08.2010 року з посади начальника районної дільниці "Водопровідних та каналізаційних мереж" Першотравенського міського житлово-комунального підприємства за п.2 ст.40 КЗпП України є хибними, так як вони повністю спростовуються фактами та обставинами встановленими відповідно до рішення Першотравенського міського суду від 16 серпня 2011 року яке набрало чинності.

Доводи приведені в апеляційній скарзі є безпідставними, до того ж вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З'ясувавши в досить повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону, висновки суду досить обґрунтовані і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями самих сторін.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича