АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №666/7896/14-ц Головуючий в І інстанції Рябова О.Д.
Провадження №22-ц/791/1336/2015р. Доповідач - Радченко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року травня місяця 13 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Капітан І.А., Колісниченка А.Г.

при секретарі: Грицак А.М.

за участю прокурора: Декалюка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпровського району м.Херсона в інтересах Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області на заочне рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 04 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом зазначаючи, що 04.12.1998 року між ними та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу 49/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, продаж вчинено за 11280грн. Вказаний договір був укладений на Херсонській товарній біржі «Смарагд-Південь» за №2678 від 04.12.1998 року, вказаний договір зареєстрований в Херсонському бюро технічної інвентаризації в книзі 111 за реєстровим №7478 від 14.12.1998 року. В день укладення договору сторони домовились про всі істотні умови договору купівлі-продажу та відбулося його повне виконання, а саме: відповідач отримав всі гроші та передав документи та ключі від будинку. Оскільки вказаний договір купівлі-продажу будинку був укладений на товарній біржі, на той час його нотаріальне посвідчення не вимагалося, в зв'язку з чим, на теперішній час позивач не може розпорядитись зазначеним майном. З уточненнями, остаточно просив визнати дійсним торговий біржовий контракт №2678, щодо купівлі-продажу 49/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 04.12.1998 року Товарною біржею «Смарагд-Південь» та визнати за позивачем право власності на 49/100 частин вказаного житлового будинку.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 04 лютого 2015 року позов задоволено. Визнано дійсним торговий біржовий контракт №2678, щодо купівлі-продажу 49/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 04.12.1998 року Товарною біржею «Смарагд-Південь».Визнано за ОСОБА_1 право власності на 49/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із рішенням суду, заступник прокурора Дніпровського району м.Херсона в інтересах Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу, які надійшли на адресу суду апеляційної інстанції, ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_1, просив відхилити доводи апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що згідно Торгового біржового контракту №2678 від 04.12.1998 року, посвідченого Товарною біржею «Смарагд-Південь», ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 49/100 частин домобудівлі АДРЕСА_1, що належали йому на праві власності. Продаж вчинено за 11271,00грн., які продавець отримав повністю до підписання контракту на біржі. Контракт зареєстровано в Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації та 49/100 частин вказаного будинку зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1, у реєстровій книзі №111 за реєстровим №7478 від 14.12.1998 року (а.с.5).

Згідно ст. 224 ЦК УРСР (чинного на момент укладення договору купівлі-продажу) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 128 цього Кодексу встановлено, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно вимог статті 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, яка діяла на момент укладення угоди), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин.

Разом з тим, відповідно до положень статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, що діяла на момент укладення угоди), угоди купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню.

За змістом статті 392 Цивільного Кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1, придбавши у ОСОБА_2 за угодою купівлі-продажу 49/100 частин житлового будинку, на підставі статті 15 Закону України «Про товарну біржу», статті 128 ЦК УРСР правомірно набув права власності на домоволодіння, однак, в силу положень статті 227 ЦК УРСР, укладена угода була неналежним чином посвідчена, що унеможливлює позивачу в подальшому вільно розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Враховуючи, що сторони по справі уклали між собою письмову угоду купівлі-продажу, яка не була нотаріально посвідчена, але відповідала вимогам статті 15 діючого на той час Закону України «Про товарну біржу», ОСОБА_1 повністю виконав угоду, а місце знаходження продавця будинку встановити не вважається за можливе, колегія суддів вважає, що за таких обставин договір може бути визнано дійсним у судовому порядку.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, правильно встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, всебічно та об'єктивно перевірив доводи сторін, та наданим доказам дав належну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не приймаються як такі, що не підтверджені належними доказами та не спростовують мотивованих висновків суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст.47, 128, 227 ЦК УРСР, ст.392 ЦК України, ст.15 Закону України «Про товарну біржу», ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпровського району м.Херсона в інтересах Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: