Справа № 564/714/15-ц
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя - Цвіркун О.С.
при секретарі - Федас І. О.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком, який розташований по АДРЕСА_1. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач покликаються на те, що в будинку, який належить йому на праві приватної власності, зареєстровані його племінники, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, однак, останні там не проживають вже більше одного року, їх речей в помешканні немає, участі в утриманні житла та оплаті комунальних послуг не приймає.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав із підстав викладених у ній, та просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_2 із підстав викладених у позові, та окрім того зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином в порядку встановленому п.4 ч.3 ст.122 ЦПК України.
Суд, враховуючи думку позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі.
Заслухавши позицію позивача, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 (а.с.5).
З довідки виданої Підлужненською сільською радою від 10.03.2015 року за № 297, вбачається, що згідно запису в по господарській книзі № 9, в житловому будинку, який належить позивачу та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.6).
Із пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що вона односельчанка позивача і їй достовірно відомо, що його племінники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в його будинку.
Згідно ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.
Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майно .
Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України - зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будучи зареєстрованим у житловому будинку позивача перешкоджають користуванню належним останньому майном через необхідність нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг відповідно до кількості зареєстрованих чоловік.
У відповідності до вимог ч.2 ст. 407 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік.
Факт тривалого не проживання відповідачів у спірному жилому приміщенні та невиконання ним обов'язків по оплаті та утриманню житла знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а їх формальна реєстрація у спірному будинку перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.
Судом не встановлено обставин, які перешкоджали б визнанню відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, який розташований по АДРЕСА_1.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності їх понад один рік у спірному будинку.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 18, 72, 150 ЖК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391, 407 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим будинком з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 витрати понесені останнім на оплату судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Цвіркун О.С.