Справа № 216/7908/13-ц
Провадження № 2/216/826/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІІМ Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Мясоєдової О.М., за участі секретаря - Усік М.О.,
позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Головне Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація № 20" про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, суд, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свій позов обґрунтовує тим, що він є відповідальним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира є неприватизованою та й досі належить до комунального житлового фонду. Надавалась вона ще його батькам: ОСОБА_5 та ОСОБА_8. На сьогоднішній день у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано три особи: він та його сини (відповідачі по справі) - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Так, відповідачі зареєстровані, але не мешкають у вказаній квартирі з 2002 року, тобто понад 11 років, їх речей в квартирі не має, їх місцезнаходження на теперішній час невідоме.
Реєстрація відповідачів у квартирі за умов їх фактичного не проживання в ній, ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки нарахування платежів за комунальні послуги здійснюється з розрахунку зареєстрованих осіб у відповідній квартирі, що змушує його вже понад 11 років сплачувати комунальні платежі як за себе, так й за відповідачів.
Крім того, за власні кошти він вимушений здійснювати поточний ремонт вказаної квартири, ним було замінено всі вікна, двері, сантехніка та інше.
Таким чином, він вважає, що відповідачі, не проживаючи у вказаній квартирі понад шість місяців без поважних причин, втратили право на користування нею на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України, та просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.
Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись неодноразово, належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, тому, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до залу судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав суду заяву в якій просив розглядати справу за відсутності представника Управління, згідно норм чинного законодавства.
Вислухавши позивача, допитавши свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що згідно з випискою з протоколу засідання комісії по житловим питанням при виконкомі Центрально-Міської районної ради народних депутатів №12 від 20.08.1985 pоку (а.с. 6), ОСОБА_5 та ОСОБА_8 надавалась квартира АДРЕСА_1, яка є неприватизованою та й досі належить до комунального житлового фонду.
Згідно довідки КП "Житлово-експлуатаційна організація №20" №1828 від 05.09.2013 року (а.с. 7) у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано три особи: ОСОБА_1, та його сини - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Як вбачається з акту з місця проживання від 04 вересня 2013 року (а.с. 8), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не мешкають у квартирі АДРЕСА_1 з 2002 року, їх речей в квартирі не має.
Згідно квитанцій (а.с. 9-11), ОСОБА_1 самостійно сплачує рахунки за комунальні послуги.
Крім того, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що відповідачі є синами ОСОБА_1, які зареєстровані, але не мешкають у вищевказаній квартирі з 2002 року, тобто понад 11 років, їх речей в квартирі не має, їх місцезнаходження на теперішній час невідоме.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі повністю припинили виконувати обов'язки членів сім'ї, передбачені ст.ст. 64, 66, 67 ЖК України, пов'язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 ЖК України визначається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
У зв'язку з вищенаведеним, відповідачі, не проживаючи у вказаній квартирі понад шість місяців без поважних причин, втратили право на користування нею на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64, 66, 67, 71, 72 ЖК України, ст. ст. 213-215, 224-227 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Головне Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація № 20" про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.М. Мясоєдова