Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 22-ц/778/127/15 Головуючий у 1 інстанції: Хаустова Т.А. Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, Приватного підприємства «НИВА-В.Ш.» філія 05, ОСОБА_3, Державного нотаріуса Першої Слов'янської державної нотаріальної контори Леус С.М., третя особа: Реєстраційна служба Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області про визнання недійсними прилюдних торгів нежитлової будівлі, свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнювала до ОСОБА_5, Відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, Приватного підприємства «НИВА-В.Ш.» Філії 05., ОСОБА_3, Державного нотаріуса Першої Слов'янської державної нотаріальної контори Леус С.М., з участю третьої особи Реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області про визнання недійсними прилюдних торгів нежитлової будівлі, свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації, визнання спільною сумісною власністю, визнання права власності.

09 квітня 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю з тамбуром, ґанком, контейнером і кіоском, яка позначена в плані Бюро технічної інвентаризації літерами (А-1, а, а 1, а. 2) площею 41, 8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Необхідність у вжитті зазначених запобіжних заходів обґрунтовувала тим, що предметом спору є спільне сумісне майно подружжя, між сторонами виник спір та у зв'язку із чим існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2014 року заява ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволена.

Накладено арешт на нежитлову будівлю з тамбуром, ґанком, контейнером і кіоском, яка позначена в плані Бюро технічної інвентаризації літерами (А-1, а, а 1, а. 2) площею 41, 8 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва, виданого Першою Слов'янською державною нотаріальною конторою 25 березня 2014 року за реєстром № 2-319.

06 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про зняття арешту з нерухомого майна, посилаючись на те, що відсутні підстави для накладення арешту на зазначену нежитлову будівлю, оскільки відсутні докази щодо існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Про відсутність з його боку наміру вчиняти дії, які можуть в майбутньому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду свідчить той факт, що 26 березня 2014 року ним із Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» було укладено та оплачено Договір страхування цього майна строком дії до 27 березня 2015 року. Крім того, арешт на майно порушує його права власника цього приміщення, не дозволяє вчиняти дозволені законом дії, в тому числі розпоряджатися ним.

Просив скасувати арешт на нежитлову будівлю з тамбуром, ґанком, контейнером і кіоском, яка позначена в плані Бюро технічної інвентаризації літерами (А-1, а, а 1, а. 2) площею 41,8 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 який накладений ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2014 року.

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2014 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про зняття арешту відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не прийнято до уваги, що відсутні підстави для накладення арешту на майно, а наявність арешту на будівлю порушує його права як власника цієї будівлі. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про зняття арешту.

Відповідно до розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначена апеляційному суду Запорізької області.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи ОСОБА_3 у скасуванні заходів забезпечення позову та знятті арешту з нежитлової будівлі, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виник спір щодо вказаного нерухомого майна, оскільки право власності на нього належить відповідачу ОСОБА_3, а позивач вважає, що спірне майно є спільною сумісною власність подружжя ОСОБА_5, судовий розгляд вказаної цивільної справи не закінчений, у справі не ухвалено рішення, яке набрало законної сили, а тому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Крім того, відповідач ОСОБА_3 не надав переконливих доказів, які б свідчили про те, що арешт нерухомого майна перешкоджає його господарській діяльності.

Колегія суддів вважає, що висновок суду є правильним.

Норми ст. 154 ЦПК України передбачають можливість скасування заходів забезпечення позову вжитих судом.

Однак, заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно на нежитлову будівлю з тамбуром, ґанком, контейнером і кіоском, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 вжиті судом першої інстанції з метою можливого утруднення виконання рішення суду, чи неможливістю його виконання.

На момент перегляду ухвали суду про відмову у скасування заходів забезпечення позову ухвалено рішення суду, яким позов ОСОБА_4 задоволено та за нею визнано право власності на ? частку спірної нежитлової будівлі.

Таким чином, скасування заходів забезпечення позову та зняття арешту з нежитлової будівлі призведе до невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують її законність, підстав для її скасування та постановлення нової ухвали, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: