Справа № 539/4217/14-ц
22 січня 2015 року Лубенський міськрайонний суд
В складі: головуючого судді - Матвієнка В. М.
при секретарі - Павличенко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу ,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
У позові вказав, що 28.01.2014 року на прохання відповідача ОСОБА_2 він позичив останньому 1300 грн. з строком повернення коштів до 01.07.2014 року, зобов"язуючись сплачувати ОСОБА_1 1% від суми боргу за кожен прострочений день про що ОСОБА_2 власноручно написав розписку.
Однак своїх зобов'язань відповідач не виконав по теперішній час, на неодноразові звернення до нього позивача повернути позику останній не реагує, ухиляється від буд будь - яких контактів.
Позивач прохає стягнути з відповідача 1300 грн. заборгованості по позиці , 39 грн. , як 3% річних, 2392грн. пені за прострочення повернення боргу за 184 дні та понесені судові витрати.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити , не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився повторно, причину своєї неявки суду не повідомив, про час, місце розгляду справи вважається повідомленим відповідно ст. 74 ЦПК України.
Суд , враховуючи думку позивача , достатність матеріалів, доказів, що відповідач повідомлений в установленому законом порядку , від якого не надійшло ніяких заяв про перенесення розгляду справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши обставини, докази справи, заслухавши пояснення позивача суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню .
Встановлено, що 28.01.2014 року позивач на прохання відповідача ОСОБА_2 позичив останньому 1300 грн. з строком повернення коштів до 01.07.2014 року, зобов"язуючись сплачувати ОСОБА_1 1% від суми боргу за кожен прострочений день про що ОСОБА_2 власноручно написав розписку, що підтверджується розписко. (а.с.3).
Однак своїх зобов'язань відповідач не виконав по теперішній час, на неодноразові звернення позивача повернути позику останній не реагує, ухиляється від буд будь - яких контактів, що змусило позивача звернутися до суду з цим позовом.
У відповідності зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму позики, чого не виконує відповідач.
Згідно ст. 1047 ч.2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми такий договір сторони уклали у письмовій формі 28.01.2014 року ( розписку), що підтверджується копією розписки. (а.с.3 ).
Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, чого не виконав відповідач по теперішній час.
Як встановлено судом та підтверджується поясненнями позивача, відповідач ОСОБА_2 не сплатив ОСОБА_1 1300 грн. , яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Факт отримання позики відповідачем в сумі 1300 грн. від позивача підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_2, яку він власноручно писав, договір позики у судовому порядку він не оскаржував.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 549 ч.3 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Позивач прохає стягнути з відповідача суму боргу по позиці 1300 грн., 39 грн. , як 3% річних (1300 *3%:100 =39), 2392 грн. , як 1% від суми боргу за кожен день прострочення повернення боргу за період 01.06.2014р. по 31.12.2014 року. - 184 дні. (1300*184=2392). З даним розрахунком заборгованості, вимогами позивач суд погоджується.
Враховуючи те що відповідач не виконав своїх зобов"язань по поверненню позики у встановлений термін, борг не повернув по теперішній час, на звернення позивача повернути борг не реагує суд визнає вимоги позивача законним , правомірними? які підлягають задоволенню. Обраний позивачем спосіб захисту своїх інтересів відповідає умовам ст. 16 ЦК України.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 11, 16, 526, 549, 625. 1046, 1047 ЦК України,
ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
1300 грн. - заборгованість по позиці , 2392 грн. , як 1% пені за прострочення виконання зобов"язань , 39 грн. - 3% річних від простроченої суми та 243 грн. 60 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Матвієнко В. М.