АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/236/15 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г.,Слюсар Т.А.

при секретарі Круглик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості, обґрунтовуючи тим, що 24.05.2007 між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 14-4/2281К-07. Відповідно до договору банк надав кредит у сумі 19 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11% річних, строком до 23.05.2012. 24.05.2007 між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_7, ОСОБА_5 укладено договори поруки № 14-4/2281ГІ/1-07 та № 14-4/2281П/2-07, за умовами яких останні взяли на себе зобов'язання відповідати за виконання боржником зобов'язань за вказаним кредитним договором у повному обсязі. Банк свої зобов'язання виконав, кредит надав, але відповідач своїх зобов'язань належним чином не виконує, кредит та відсотки не сплачує. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість у розмірі сумі 44 382,75 грн. та судовий збір у сумі 443.83 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року відмовлено ОСОБА_5 в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції представник відповідача ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в загальному порядку.

В апеляційній скарзі представник відповідача порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову до відповідача ОСОБА_5, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам норм процесуального права, висновки суду, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи, а тому рішення повинно бути скасованим.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції зробив висновок про наявність боргу відповідача 1 лише на голослівних розрахунках позивача, без дослідження умов кредитного та інших договорів.

У судовому засіданні представник позивача Тарасенко В.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги. Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядк. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягають задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ПАТ «Універсал Банк» про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором , суд першої інстанції, виходив із того, що відповідач умови кредитного договору в повному обсязі не виконав, кредит не виплатив, відсотки за користування кредитом не сплатив, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Проте повністю з таким висновком суду погодитися не можна з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 24.05.2007 між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 14-4/2281 К-07. Відповідно до умов договору банк надав кредит у сумі 19 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11% річних, строком до 23.05.2012. Згідно п.4.6. договору погашення позичальником заборгованості по кредиту здійснюється відповідно до графіку погашення заборгованості по кредиту (додаток 1), який є невід′ємною частиною договору, не пізніше 25-го числа наступного за звітним місяцем (а.с. 7-10, 11). Відповідно до п.9.1. договору за порушення строків погашення кредиту або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню за кожен день прострочення платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день простроченого платежу.

24.05.2007 між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_7, ОСОБА_5 укладено договори поруки № 14-4/2281ГІ/1-07 та № 14-4/2281П/2-07, відповідно до умов яких відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_5 зобов'язались відповідати перед позивачем по зобов'язаннях позичальника ОСОБА_6 по кредитному договору № 14-4/2281К-07 від 24.05.007. Згідно п. 4 договорів поруки поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

У зв′язку з тим, що позичальник належним чином не виконував своїх зобов′язань за кредитним договором, кредитор 02 грудня 2013 року пред'явив до боржника й поручителів позов про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 07.11.2013 становить 5 552,70 доларів США, з яких: 3 429.54 доларів США - заборгованість по кредиту прострочена; 980,55 доларів США - заборгованість по відсотках,;1 142,62 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та сплати процентів.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_5, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до статті 303 ЦПКапеляційний суд при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції не має права виходити як за межі доводів апеляційної скарги, так і за межі вимог, заявлених у суді першої інстанції, крім випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

Апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, а саме в частині солідарного стягнення суми заборгованості та пені з боржника й поручителя ОСОБА_5, а тому колегія суддів, відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення суду першої інстанції.

При перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції в оскаржувальній частині вимог, колегія суддів виходить з наступного:

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Колегією суддів встановлено, що заборгованість, з приводу якої заявлений позов у справі виникла у зв'язку з несплатою боржником поточних щомісячних платежів із погашення кредиту та відсотків за користування ним та є простроченою заборгованістю. Із розрахунку заборгованості вбачається, що позичальник остаточно перестав виконувати щомісячні зобов′язання з погашення кредиту та відсотків з 03.02.2012 (а.с. 14-15).

Оскільки умовами кредитного договору передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя, так як відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник.

Виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами).

Встановивши при розгляді справи, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, при цьому позичальник остаточно перестав виконувати щомісячні зобов′язання з погашення кредиту та відсотків з 03.02.2012, а до суду з вимогами до поручителя ОСОБА_5 позивач звернувся лише 02.12.2013, колегія суддів приходить до висновку про те, що на підставі частини 4 статті 599 ЦК України порука вважається припиненою.

Відповідно сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання припиняє поруку і жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

Зазначені вимоги закону суд першої інстанції не врахував, а тому висновки суду про солідарне стягнення з боржника - ОСОБА_6 та поручителя - ОСОБА_5 суми заборгованості за кредитним договором № 14-4/2281К-07 від 24.05.2007 не ґрунтуються на законі, а тому в цій частині рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2014 року слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості відмовити. В іншій частині заочне рішення слід залишити без змін

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 - задовольнити.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2014 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суми заборгованості скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості відмовити. В іншій частині заочне рішення залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: