Справа № 405/2147/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом в якому просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 право власності на земельні ділянки, площею 0,1000 га та 0,0658 га, що розташовані по АДРЕСА_1. Позов обґрунтовує тим, що 15.07.1954 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є його дідом та бабою, було зареєстровано шлюб.

На підставі договору на право забудови будинків безстрокового користування земельною дільницею, посвідченого 02.03.1955 року Кіровоградською нотаріальною конторою за реєстровим № 2-1948 та акту готовності від 15.10.1959 року на праві особистої власності ОСОБА_4 належав будинок під АДРЕСА_1, який є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а тому кожному із них належало по 4/8 частки даного будинку.

Крім того, на підставі рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 12.06.1996 року № 353, ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1657 гектарів, яка розташована в АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 01.10.1996 року.

Після смерті бабусі ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, у рівних частках (по 2/8) спадщину, яка складалася із частки будинку, прийняли, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини її чоловік ОСОБА_4 та її син ОСОБА_3, що підтверджується будинковою книгою виданою 17.12.1959 року Другим відділом міліції м. Кіровограда. Таким чином, після смерті ОСОБА_5 частка ОСОБА_4 в будинку складала 6/8, а частка ОСОБА_3 - 2/8.

14 жовтня 2011 року дідусем ОСОБА_4 на випадок смерті було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Панчишиною С.С., реєстровий № 8560, з якого вбачається, що ОСОБА_4, на випадок своєї смерті, 1/2 частку належного йому житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та 1/2 частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_3, а іншу 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та 1/2 частку земельної ділянки - ОСОБА_2. З урахуванням того, що ОСОБА_4 на момент складення заповіту належало 6/8 частки будинку та земельна ділянка, він заповів своєму синові ОСОБА_3 та доньці ОСОБА_2 по 3/8 частки будинку та по 1/2 частки земельної ділянки кожному.

Після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадщину прийняли:

- на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, син ОСОБА_3, що підтверджується вищезазначеною будинковою книгою;

- на підставі ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, шляхом подачі заяви, донька ОСОБА_2.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 частка батька ОСОБА_3 в будинку склала 5/8, а частка ОСОБА_2 - 3/8. Щодо земельної ділянки, то виходячи із змісту заповіту, вона мала би бути успадкована ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках по 1/2 кожному.

Посилаючись на норми діючого законодавства, а саме статті 81, 131 Земельного кодексу України, постанову пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначає, що після смерті ОСОБА_4 частка земельної ділянки, яку успадкував ОСОБА_3 склала 5/8, а частка земельної ділянки, яку успадкувала ОСОБА_2 - 3/8

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначені 5/8 часток будинку за земельної ділянки.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.04.2014 року визнано за ним право власності на 5/8 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом від 05.06.2014 року № 22630865.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.07.2014 року Державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 Биковим Є.С. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 на частки земельної ділянки під АДРЕСА_1. Зокрема нотаріус зазначив, що видати свідоцтво неможливо, так як ОСОБА_3 спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав.

Таким чином, виникла ситуація за якої відсутність оформлення батьком прав на спадкове майно позбавляє його можливості скористатися своїми законними правами щодо набуття права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування.

Посилаючись на зазначені обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити позов.

Сторони в судове засідання не з»явились, про час та місце слухання справи повідомлені, при цьому надали заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, відповідача ОСОБА_2 позов визнала в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15 липня 1954 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - дідом та бабою позивача, Кіровоградським відділом реєстрації актів цивільного стану було зареєстровано шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом та актовим записом № 730 (а.с. 9).

На підставі договору на право забудови будинків безстрокового користування земельною дільницею, посвідченого 02 березня 1955 року Кіровоградською нотаріальною конторою за реєстровим № 2-1948 та акту готовності від 15.10.1959 року на праві особистої власності ОСОБА_4 належав будинок під АДРЕСА_1 (а.с. 10,11). Зазначений будинок є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а тому кожному із них належало по 4/8 частки даного будинку.

Крім того, на підставі рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 12 червня 1996 року № 353, ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1657 гектарів, яка розташована в АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 від 01 жовтня 1996 року (а.с.14).

Відповідно до ст. 22 КпШС України, який діяв в період отримання ОСОБА_4 земельної ділянки, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Аналогічна норма міститься в ст. 60 СК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Статтею 61 СК України (у редакції, чинній до внесення змін Законом№ 2913-VI) було встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

9 лютого 2011 року набрав чинності Закон № 2913-VI , яким ст. 61 СК України доповнено частиною п'ятою такого змісту: об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.

Оскільки правовідносини подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо зазначеної вище земельної ділянки виникли у 1996 році, а тому регулюються нормами КпШС України, за якими приватизована земельна ділянка не є спільним майном подружжя. Отже, дана земельна ділянка була особистою приватною власністю ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08 червня 2011 року серія НОМЕР_2, виданого Міським відділом по державній реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.21), на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, у рівних частках (по 2/8) спадщину, яка складалася із частки будинку, прийняли, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини її чоловік ОСОБА_4 та її син ОСОБА_3, що підтверджується будинковою книгою виданою 17.12.1959 року Другим відділом міліції м. Кіровограда. Таким чином, після смерті ОСОБА_5 частка ОСОБА_4 в будинку складала 6/8, а частка ОСОБА_3 - 2/8.

14 жовтня 2011 року ОСОБА_4 на випадок смерті було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Панчишиною С.С., реєстровий № 8560 (а.с.22), з якого вбачається, що ОСОБА_4, на випадок своєї смерті, 1/2 частку належного йому житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та 1/2 частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_3, а іншу 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та 1/2 частку земельної ділянки - ОСОБА_2. З урахуванням того, що ОСОБА_4 на момент складення заповіту належало 6/8 частки будинку та земельна ділянка, він заповів своєму синові ОСОБА_3 та доньці ОСОБА_2 по 3/8 частки будинку та по 1/2 частки земельної ділянки кожному.

Після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27 лютого 2012 року серія НОМЕР_3, виданого Міським відділом по державній реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.23), спадщину прийняли:

- на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, син ОСОБА_3, що підтверджується вищезазначеною будинковою книгою;

- на підставі ст. ст.1269, 1270 ЦК України, шляхом подачі заяви, донька ОСОБА_2.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 частка ОСОБА_3 в будинку склала 5/8, а частка ОСОБА_2 - 3/8. Щодо земельної ділянки, то виходячи із змісту заповіту, вона мала би бути успадкована ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частка по 1/2 кожному.

Враховуючи вимоги статті 1225 ЦК України, яка регламентує спадкування права на земельну ділянку, визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Пунктом «г» ч. 1 ст. 81, ст. 131 Земельного кодексу України, визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, також, на підставі прийняття спадщини.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Спадкодавець може передавати за заповітом частину належної йому земельної ділянки, тоді інша частина цієї ділянки спадкується за законом. У разі коли спадкодавець заповів всю земельну ділянку або її частину іншим особам, які не успадковували нерухоме майно, то спадкоємці мають право на земельну ділянку, на якій розміщено нерухоме майно та на частину ділянки, яка є необхідною для його обслуговування, незалежно від змісту заповіту.

За такими правилами здійснюється й перехід права на землю при спадкуванні права на частину нерухомого майна, а якщо був установлений порядок користування ним - то з урахуванням цього порядку.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 частка земельної ділянки, яку успадкував ОСОБА_3 склала 5/8, а частка земельної ділянки, яку успадкувала ОСОБА_2 - 3/8

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10 травня 2012 року серія НОМЕР_4, виданого Міським відділом по державній реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області. Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначені 5/8 часток будинку за земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст.1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

23 липня 2012 року позивачем було подано до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1 заяву про прийняття спадщини.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 червня 2013 року Державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 Є.С. Биковим йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 на частку житлового будинку в якій нотаріус зазначив, що видати свідоцтво неможливо, так як ОСОБА_3 спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.04.2014 року справа №405/10941/13-ц визнано за ОСОБА_1, право власності на 5/8 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом від 05.06.2014 року № 22630865.

Постановою № 1125/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 липня 2014 року Державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 Биковим Є.С. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 на частку земельної ділянки під АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_5 та частку земельної ділянки під АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_6. Зокрема нотаріус зазначив, що видати свідоцтво неможливо, так як ОСОБА_3 спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав.

Таким чином, виникла ситуація за якої відсутність оформлення спадкодавцем прав на спадкове майно позбавляє позивача можливості скористатися своїми законними правами щодо набуття права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За таких обставин, виходячи з приписів статті 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку.

Судові витрати по справі, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд відносить за рахунок позивача.

Враховуючи вищевикладене і ст. ст. 1220, 1225, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст. с 22 КпШС України, ст. ст. 60,61 СК України, ст. ст. 81, 131 ЗК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/8 часток земельної ділянки під АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_6, площею 0,1000 гектарів, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/8 часток земельної ділянки під АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_5, площею 0,0658 гектарів, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Судові витрати по справі вважати фактично понесеними за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Шевченко