РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області, у складі: головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Марчук К.І., представника позивача - адвоката Моргунова С.В., представника відповідача - адвоката Лещенко О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за несплату аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16.09.2008 року з нього на користь ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Раніше рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 26.02.2007 року з нього на користь ОСОБА_6 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. На даний час його матеріальний та сімейний стан змінилися, оскільки

18.07.2009 року між ним та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу в них народилася дитина - дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Таким чином, на теперішній час у нього на утриманні знаходяться троє неповнолітніх дітей та дружина, яка не працює. На даний час він офіційно не працює, крім випадкових заробітків, інших доходів не має. Крім того, на час винесення рішення суду від 16.09.2008 року про стягнення аліментів, відповідачка не працювала, а на даний час працює у ПАТ «ММК ім. Ілліча» та має стабільний дохід. У зв'язку з вищевикладеним просив суд зменшити розмір аліментів на користь відповідачки ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_9 з 1/4 до 1/8 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічним позовом про стягнення неустойки за несплату аліментів, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2014 року по 31.12.2014 року у розмірі 59655,72 гривень.

15.04.2015 року ОСОБА_4 уточнила вимоги зустрічного позову та просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь неустойку у розмірі 50955,39 гривень з суми заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 16740,00 гривень за період 01.01.2013 року по 01.03.2015 року.

Представник позивача - адвокат Моргунов С.В. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги первісного позову підтримав з підстав, викладених у позові, наполягав на їх задоволенні. Вимоги зустрічного позову не визнав та заперечував проти їх задоволення, надавши суду свій розрахунок суми неустойки за період з 01.06.2014 року по 01.03.2015 року у розмірі 6108,44 гривень.

Представник відповідачки - адвокат Лещенко О.Д. у судовому засіданні вимоги первісного позову не визнала та заперечувала проти їх задоволення. Уточнені вимоги зустрічного позову підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

З'ясувавши думку представників позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги первісного позову підлягають частковому задоволенню, вимоги зустрічного позову також підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16.09.2008 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2008 року і до повноліття дитини /а.с. 3/.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 26.02.2007 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2007 року і до повноліття дитини /а.с. 16/.

18.07.2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 18.07.2009 року /а.с. 5/. Від даного шлюбу у подружжя народилася дитина - дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 19.01.2010 /а.с. 7/.

З довідки про склад сім'ї від 02.02.2015 року вбачається, що з позивачем ОСОБА_3 проживають члени його сім'ї: дружина ОСОБА_7 та дочка ОСОБА_5 /а.с. 6/.

У судовому засіданні було встановлено, що на даний час позивач ОСОБА_3 офіційно не працює, що також підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_3 /а.с. 8/.

У відповідності з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

У відповідності з ч. 1 ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Судом встановлено, що з часу винесення рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16.09.2008 року про стягнення з позивача аліментів, змінився його майновий стан, оскільки останній 31.03.2013 року був звільнений з роботи та на даний час офіційно не працює. Також було встановлено, що 18.07.2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб, від якого у подружжя народилася дитина - дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що вказує на зміну сімейного стану позивача.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості розгляду справи, суд вважає можливим зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідачки ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_9 з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, задовольнивши вимоги первісного позову частково.

Розглядаючи вимоги зустрічного позову, суд приходить до наступних висновків.

Згідно довідки Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ № 80/15 від 19.03.2015 року, ОСОБА_3 має заборгованість по виплаті аліментів станом на 01.03.2015 року у розмірі 30120,00 гривень /а.с. 53/.

Відповідно до ст.180, ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, одним із способів утримання, є стягнення аліментів за рішенням суду.

Згідно зі ст.196 ч.1 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми сплачених аліментів за кожен день прострочення. Сума неустойки за один місяць не повинна накладатися чи перекривати інший місяць і вираховується виключно один раз за певний проміжок часу.

Аналогічний порядок нарахування неустойки (пені) за порушення строків с плати аліментів роз'яснює п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

У зв'язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до наступних, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду, лише тим місяцем, протягом якого не проводилося стягнення.

Судом встановлено, що рішення суду про стягнення аліментів не виконувалося належним чином з вини ОСОБА_3, а тому з останнього на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню неустойка за весь час прострочення виплати аліментів.

Визначаючи період, за який підлягає стягненню неустойка за час прострочення виплати аліментів, суд виходить з наступного.

З норм ч.2 ст. 31 ЦПК України вбачається, що позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову.

З урахуванням уточнених вимог зустрічного позову ОСОБА_4 суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 неустойку за час прострочення виплати аліментів за період з 01.01.2013 року по 01.03.2015 року, тобто в межах заявлених вимог.

Стягуючи неустойку за час прострочення виплати аліментів саме за цей період, суд також враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу. Право одержувача аліментів на стягнення неустойки (пені) за прострочення їх сплати передбачене ст. 196 СК України, а відтак, до вимог ОСОБА_4 позовна давність застосуванню не підлягає.

Таким чином, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню неустойка за весь час прострочення виплати аліментів за період з 01.01.2013 року по 01.03.2015 року у розмірі 4935,17 гривень, виходячи з наступного розрахунку:

- січень 2013 р.: (765-250) х 1% х 31 = 159,65 грн.;

- лютий 2013 р.: (860-250) х 1% х 28 = 170,80 грн.;

- березень 2013 р.: (860-250) х 1% х 31 = 189,10 грн.;

- квітень 2013 р.: (860-250) х 1% х 30 = 183,00 грн.;

- травень 2013 р.: (860-250) х 1% х 31 = 189,10 грн.;

- червень 2013 р.: (860-250) х 1% х 30 = 183,00 грн.;

- липень 2013 р.: (860-250) х 1% х 31 = 189,10 грн.;

- серпень 2013 р.: (860-250) х 1% х 31 = 189,10 грн.;

- вересень 2013 р.: (860-250) х 1% х 30 = 183,00 грн.;

- жовтень 2013 р.: 860 х 1% х 31 = 266,60 грн.;

- листопад 2013 р.: 860 х 1% х 30 = 256,00 грн.;

- грудень 2013 р.: (860-500) х 1% х 31 = 111,60 грн.;

- січень 2014р.: (860-250) х 1% х 31 = 189,10 грн.;

- лютий 2014 р.: 914 х 1% х 28 = 255,92 грн.;

- березень 2014 р.: (914-350) грн. х 1% х 31 = 174,84 грн.;

- квітень 2014 р.: (914-350) х 1% х 30 = 169,20 грн.;

- травень 2014 р.: (914-350) грн. х 1% х 31 = 174,84 грн.;

- червень 2014 р.: (914-350) х 1% х 30 = 169,20 грн.;

- липень 2014 р.: (888-350) грн. х 1% х 31 = 166,78 грн.;

- серпень 2014 р.: (888-350) грн. х 1% х 31 = 166,78 грн.;

- вересень 2014 р.: (888-350) грн. х 1% х 30 = 161,40 грн.;

- жовтень 2014 р.: (888-350) грн. х 1% х 31 = 166,78 грн.;

- листопад 2014 р.: (888-350) грн. х 1% х 30 = 161,40 грн.;

- грудень 2014 р.:888 грн. х 1% х 31 = 275,28 грн.;

- січень 2015 р.: (888-360) грн. х 1% х 31 = 163,68 грн.;

- лютий 2015 р.: 964 х 1% х 28 = 269,92 грн.

За розгляд зустрічного позову, відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 20,181, 182, 192, 273 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 31, 60, 88, 197, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, визначених та стягнутих рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16.09.2008 року з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до повноліття дитини.

У задоволенні решти вимог первісного позову - відмовити.

Вимоги зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за несплату аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 неустойку за час прострочення виплати аліментів за період з 01.01.2013 року по 01.03.2015 року у розмірі 4935 (чотири тисячі дев'ятсот тридцять п'ять) гривень 17 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

У задоволенні решти вимог зустрічного позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя.

Суддя Л.Г.Шатілова