Єдиний унікальний номер №243/3572/15-ц
Номер провадження №2/243/2009/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

20 травня 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Носовської Л.О.

при секретарі - Врублевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

22.04.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.04.2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконкомі Миколаївської міської ради, актовий запис №22. Від спільного шлюбу вони мають дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають з позивачем.

Позивач зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинились, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя, між ними зникло почуття любові та поваги. З жовтня 2014 року вони мешкають окремо та спільного господарства не ведуть, вважає збереження шлюбу недоцільним, тому просила шлюб розірвати.

Крім того, відповідач не бере участі у вихованні дітей і матеріальної допомоги не надає, тому позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог встановив наступне.

18.04.2008 року позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у виконкомі Миколаївської міської ради, актовий запис №22.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно до положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки.

Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою ст. 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з жовтня 2014 року не проживають спільно однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснило дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свій шлюб.

Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку є недоцільним.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя ОСОБА_1 і ОСОБА_2, збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Згідно свідоцтв про народження НОМЕР_3 та НОМЕР_4 вбачається, що сторони мають малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України.

За правилами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_2 від обов'язку утримання дитини судом не встановлено. Відповідач працездатний, інших утриманців немає, тому суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частини доходів. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд визнає, що ОСОБА_2 не у повній мірі виконує у відношенні своїх дітей передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з їх належного утримання, чим порушує права дітей на достатній рівень життя, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів визнає обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимог ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

У відповідності зі статтею 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 130, 213, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 104, 110, 112. 180-182 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 18 квітня 2008 року у виконкомі Миколаївської міської ради Донецької області, актовий запис №22, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем міста Миколаївка Донецької області, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою міста Миколаївка Донецької області, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Миколаївка Донецької області ,ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки міста Миколаївка Донецької області ,ІПН: НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини5 відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 22 квітня 2015 року, до повноліття ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4, а після стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів та не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Слов'янський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Носовська