Справа № 2/489/695/15 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 квітня 2015 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позивачка вказувала та те, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано. Від шлюбу з відповідачем вони мають двох синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 30.01.2013 року з відповідача на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей стягнуто аліменти в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Посилаючись на те, що відповідач взагалі н виконує рішення суду про сплату аліментів на утримання дітей, у зв'язку з чим заборгованість по аліментам станом на 1 серпня 2014 року складає 20000 грн., просила суд стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 86380 грн.

Ухвалою суду від 14 січня 2015 року до участі у справі в якості третьої особи залучено відділ ДВС Ульянівського районного управління юстиції.

В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов. Просила про його задоволення.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Жодних заперечень чи пояснень на позов до суду не подав.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 30.01.2013 року з відповідача на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 30 листопада 2012 року і до досягнення дітьми повноліття.

На підставі рішення суду 20 лютого 2013 року судом було видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ульяновського районного управління юстиції від 23.04.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа, а копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

На теперішній час виконавчий лист знаходиться на виконанні в даному відділі.

Як слідує з наданої до суду довідки державного виконавця від 01.04.2015 року про розмір заборгованості по аліментам ОСОБА_2 станом на 01.04.2015 року за відповідачем рахується заборгованість по аліментам у розмірі 28000 грн.

З наданих позивачкою та державним виконавцем до суду довідок про заборгованість відповідача по аліментам слідує, що відповідач взагалі не сплачує аліменти на утримання дітей.

На час розгляду справи судом заборгованість по аліментам не погашена.

Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (постанова Верховного Суду України №6-81цс13 від 11 вересня 2013 року).

З роз'яснень, викладених у п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Таким чином, є передбачені законом підстави для нарахування відповідачеві неустойки за прострочення сплати аліментів, оскільки у виникненні заборгованості зі сплати аліментів наявна вина відповідача, який був обізнаний щодо свого обов'язку зі сплати аліментів та не довів, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

При цьому, неустойка за прострочення сплати аліментів підлягає стягненню саме з часу невиконання рішення суду після відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів, тобто з квітня 2013 року.

Таким чином, з урахуванням заявлених вимог станом на 1 серпня 2014 року розмір неустойки становить:

за квітень 2013 року - (1000 х 1% х 487) = 4870 грн.;

за травень 2013 року -(1000 х 1% х 456)= 4560 грн.;

за червень 2013 року - (1000 х 1% х 426) = 4260 грн.;

за липень 2013 року - (1000 х 1% х 395) = 3950 грн.;

за серпень 2013 року - (1000 х 1% х 364) =3640 грн.;

за вересень 2013 року (1000 х 1% х 334) = 3340 грн.;

за жовтень 2013 року -(1000 х 1% х 303)= 3030 грн.;

за листопад 2013 року - (1000 х 1% х 273) = 2730 грн.;

за грудень 2013 року - (1000 х 1% х 242) = 2420 грн.;

за січень 2014 року - (1000 х 1% х 211) = 2110 грн.;

за лютий 2014 року - (1000 х 1% х 183) = 1830 грн.;

за березень 2014 року - (1000 х 1% х 152) = 1520 грн.;

за квітень 2014 року - (1000 х 1% х 122) = 1220 грн.;

за травень 2014 року - (1000 х 1% х 91) = 910 грн.;

за червень 2014 року - (1000 х 1% х 61) = 610 грн.;

за липень 2014 року - (1000 х 1% х 30) = 300 грн.;

Враховуючи викладене, загальна сума неустойки за прострочення сплати аліментів складає 41300 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України, суд вважає, що з урахуванням співрозмірності збитків розміру нарахованої пені, виходячи із загальних засад регулювання сімейних відносин щодо справедливості, добросовісності та розумності, - розмір неустойки можливо зменшити до 10 000 гривень, які і слід стягнути на користь позивачки.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000 (десять тисяч) грн. неустойки за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.А. Спінчевська