26.01.2015 Єдиний унікальний № 371/2259/14-ц
Провадження №2/371/16/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року Миронівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Пархоменко В.М.

при секретарі- Овчаренко В.С

за участю позивача- Мельніченка О.В

представника відповідача - Чагіна С.М

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до СТОВ "Україна", відділу Держземагенства у Миронівському районі про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації

встановив:

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з названим позовом. Свої вимоги обгрунтував тим, що 19.06.2007року між ним та відповідачем СТОВ "Україна" був укладений договір оренди землі, за яким він передав в оренду СТОВ "Україна" належну йому земельну ділянку площею 2,60га, призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Козинської сільської ради Миронівського району. Договір зареєстровано 09.08.2007року Миронівським районним відділом Київської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" за № 80, строк дії договору становить 5 років.

Після закінчення строку дії договору оренди він неодноразово повідомляв керівництво СТОВ "Україна" про відсутність наміру продовжувати його дію, оскільки йому були запропоновані більш вигідні умови оренди.

В кінці літа 2014року він дізнався, що існує договір оренди земельної ділянки від 27.09.2012року, укладений між ним та СТОВ "Україна" та зареєстрований в управлінні Держкомзему 27.09.2012 року за №02788.

Отримавши копію вказаного договору, він побачив, що підписи у договорі оренди від 27.09.2012року та акт приймання-передачі земельної ділянки виконані не ним.

Вважає, що договір оренди земельної ділянки від 27.09.2012року суперечить його інтересам та внутрішній волі, а тому є недійсним.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача- СТОВ "Україна" позов не визнав, пояснив, що по закінченні строку оренди земельної ділянки за договором від 19.06.2007року з позивачем був укладений новий договір оренди від 27.09.2012року, який разом з актом приймання-передачі був підписаний позивачем. СТОВ "Україна" належним чином здійснювало землекористування орендованою земельною ділянкою та виплачувало ОСОБА_2 орендну плату згідно умов договору, які він отримував, що свідчить про те, що позивач знав про існування договору оренди.

Представник відповідача- відділу Держземагенства у Миронівському районі у судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відділу Держземагенства у Миронівському районі.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельне законодавство включає Земельний Кодекс, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 має на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,60га, кадастровий номер :06:003:0025, розташовану в межах Козинської сільської ради Миронівського району Київської області ДП 14, пай 339, призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акта серії РЗ № 361323 (а.с.5)

27.09.2007року між ОСОБА_2 та відповідачем СТОВ "Україна" був укладений договір оренди земельної ділянки за умовами якого він передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 2,60га, кадастровий номер :06:003:0025, розташовану в межах Козинської сільської ради Миронівського району Київської області ДП 14, пай 339, призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років. Договір зареєстрований у Миронівському районному відділі Київської регіональної філії ДП Центру державного земельного кадастру за № 80 від 09.08.2007р. (а.с. 9-10 ).

Факт передачі земельної ділянки позивачем для обробітку її відповідачем - орендарем підтверджується актом приймання-передачі (а.с.11).

Після закінчення строку дії вказаного договору оренди земельної ділянки, між позивачем та відповідачем 27.09.2012року був укладений новий договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Миронівському районі (на даний час відділ Держземагенства у Миронівському районі) за № 02788 від 27.09.2012року (а.с.6-7), земельна ділянка передана СТОВ "Україна" згідно акта приймання-передачі від 27.09.2012року (а.с.8).

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї з сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є : об"єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об"єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об"єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди хоча б однієї з істотних умов, передбачених ч.11 ст.15 Закону України "Про оренду землі"є підставою для визнання недійсним такого договору оренди відповідно до ч.2 ст.15 Закону України "Про оренду землі".

Згідно з ч.3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до вимог статті 204 та ч.1 ст.215 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог,які встановлені ч.ч.1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний договір оренди земельної ділянки, укладений у письмовій формі, пройшов відповідну державну реєстрацію, позивач мав необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення позивача було спрямоване на укладення договору оренди.

Свідок ОСОБА_3 підтвердив, що він займався оформленням договорів оренди земельних ділянок (паїв), строк дії яких закінчився у 2012році. Він зібрав всіх орендодавців і роз"яснив їм порядок переоформлення договорів оренди, був присутній і ОСОБА_2, який потім сам приходив у контору переоформляти договір оренди, сам його підписував у його присутності, ніяких претензій не заявляв. Лише у 2014році він прийшов у контору та заявив, що має намір забрати свій земельний пай, але йому було відмовлено.

Свідок ОСОБА_4 підтвердила, що позивач у 2012-2013роках отримував особисто орендну плату за орендовану СТОВ "Україна" земельну ділянку, претензій не мав.

У своєму позові позивач просить визнати договір оренди недійсним з тих підстав, що він суперечить його інтересам та його внутрішній волі.

Правові наслідки невідповідності волі та волевиявленню особи при вчиненні правочину визначені у статтях: 229 ЦК (вчинений під впливом помилки); 230 ЦК (вчинений під впливом обману); 231 ЦК (вчинений під впливом насильства); 232 ЦК (вчинений внаслідок зловмисної домовленості); 233 ЦК ( вчинений під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах).

У відповідності зі статтями 229-233 ЦК України правочин, здійснений під впливом помилки, обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представником однієї сторони з іншою стороною або внаслідок збігу важких обставин(кабальний правочин) є оспорюваним та може бути визнаний судом недійсним при доведеності вищевказаних фактів.

На жодну із підстав, зазначених у статтях 229-233 ЦК України позивач у своєму позові не посилається.

У судовому засіданні сторонам,зокрема позивачеві, було роз"яснено право на проведення судової почеркознавчої експертизи для встановлення достовірності його підпису у оспорюваному договорі оренди, яка може бути призначена та проведена лише за заявою осіб, які беруть участь у справі, проте позивач відмовився скористатися таким правом, а тому справа розглянута на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено,що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

При цьому, враховуючи норми ст.ст. ст.ст.27,31 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет і підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмету позову.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі ст.ст.203,204,215,638ЦК України, ст.15 Закону України "Про оренду землі", керуючись ст.ст.8,10,11,60,208-209,212-215,218 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 до СТОВ "Україна", відділу Держземагенства у Миронівському районі про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд в 10-денний строк з дня його проголошення

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду в повному обсязі виготовлено 26.01.2015року

Суддя підпис В.М.Пархоменко

згідно з оригіналом

Суддя В.М.Пархоменко