РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гашук К.В., при секретарі Лєдовій А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначало, що 24.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, був укладений кредитний договір б/н, за яким позичальник отримав кредит у сумі 500 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит на суму 500 грн., шляхом перерахування коштів на відповідний картковий рахунок.

Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.08.2013 року заборгованість ОСОБА_1 перед Банком складає 21958 грн. 03 коп., з яких сума заборгованості за кредитом - 6078 грн. 60 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 11069 грн. 89 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 3525 грн. 82 коп., а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: фіксована частина штрафу - 250 грн., процентна складова штрафу - 1033 грн. 72 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати.

В останнє судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, в тому числі у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Вислухавши осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 24.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, був укладений кредитний договір б/н, за яким позичальник отримав кредит у сумі 500 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Термін дії картки не зазначено. На умовах укладеного між сторонами договору, в подальшому Банком кредитний ліміт позичальника було збільшено.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на відповідний картковий рахунок.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за укладеним договором, станом на 31.08.2013 року заборгованість ОСОБА_1 перед Банком складає 21958,03 грн., з яких сума заборгованості за кредитом - 6078,60 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 11069,89 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 3525,82 грн., а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: фіксована частина штрафу - 250 грн., процентна складова штрафу - 1033,72 грн.

Відповідач у справі ОСОБА_1 просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, в тому числі у зв'язку з тим, що Банк пропустив строк позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України ). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України ).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України ).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 18 червня 2014 року № 6-61цс14, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Крім того, згідно із правовою позицією, що висвітлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі №6-14цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (статті 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (статті 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Відповідно до пункт 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, за яким договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання та якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонгується на такий самий термін.

Виходячи із цих умов, фактично строк дії картки мав би становити два роки, тобто до 24.01.2010 року, нова картка не видавалася.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Як вбачається з виписки по особовому рахунку позичальника - ОСОБА_1 останнє погашення за кредитним договором було здійснено нею 26.09.2008 року, що підтвердив в судовому засіданні і представник позивача.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про захист свого порушеного права лише 11 жовтня 2013 року, тобто з пропуском установленого статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності.

Доводи представника позивача, про те, що строк позовної давності ними не пропущено, оскільки строк дії картки було встановлено до січня 2012 року не підтверджено належними доказами. Дані щодо строку дії картки з програмного комплексу ПАТ КБ «ПриватБанк», які зазначені на скріншоті - до 01.12., в розумінні ст. 57 ЦПК України не є належними доказами, оскільки скріншот - це зображення створене із запису видимих елементів екрана комп'ютера або іншого візуального вихідного пристрою, яке робиться програмними засобами, офіційним документом Банку він не є, обома сторонами Договору його не погоджено, що, в свою чергу, не може розцінюватись судом як належний доказ.

Належним доказом строку дії картки є зазначення такого строку саме в заяві позичальника (що не зроблено), Умовах і правилах надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою або безпосередньо карткою.

Крім того, з наданої ПАТ КБ «ПриватБанк» на запит суду інформації вбачається, що на карту позичальника було встановлено статус «не обслуговувати», а час останньої зміни статусу карти 11.11.2008 року, у зв'язку з чим доводи представника позивача щодо строку дії кредитного договору до січня 2012 року є такими, що не заслуговують на увагу.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: К.В. Гашук