Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 2 вересня 2013 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 28 листопада 2013 року,

встановила:

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати за ним власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнати недійсним свідоцтво про право власності на вказану квартиру.

Позов мотивував тим, що вказана квартира була придбана за його кошти, але право власності було оформлене на ОСОБА_5, яка є його дочкою. Зазначив, що на час придбання квартири та її оформлення на ОСОБА_5, остання перебувала в шлюбі з ОСОБА_6, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 квітня 2012 року, розірвано. Вважав, що спірна квартира не може бути їхнім спільним сумісним майном подружжя, оскільки придбана за належні йому кошти.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 2 вересня 2013 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане 2 червня

2004 року ОСОБА_5 на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 5 травня 2004 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 28 листопада 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд правильно виходив із того, що позивач не надав належних доказів на підтвердження права власності на квартиру та визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити, рішення апеляційного суду м. Києва від 28 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова