АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4392/15 Справа № 184/3679/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Томаш В. І. Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Левцунову І.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 03.04.2013 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_2 був укладений договір № б/н та згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 7960,93 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного кредитного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4. "Умов та Правил надання банківських послуг". Відповідач підтвердив свою згоду щодо підписаної заяви разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", що підтверджується підписом у заяві. Свої зобов'язання за договором та угодою позивач виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має зображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст.509,526,1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2014 року має заборгованість в розмірі 12874,53 грн., яка складається наступного з: заборгованість за кредитом в сумі 7960,94 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 3217,32 грн.; заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом в сумі 607,01 грн.; фіксована частина штрафу в сумі 500,00 грн.; процентна складова штрафу в сумі 589,26 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає. Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.04.2013 року у розмірі 12874,53 грн., а також витрати по сплаті судового збору (а.с.2-4).

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року в задоволенні позову - відмовлено (а.с.92-101).

В апеляційній скарзі (а.с.106--108) ПАТ КБ "ПриватБанк" просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки відповідач з власної ініціативи уклав кредитний договір, погодившись на всі його умови вчинивши свій підпис, маючи при цьому необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що доказів щодо укладення між сторонами кредитного договору № б/н від 03.04.2013 року та про надання відповідачу кредитних коштів за цим договором банком суду не надано.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З позовної заяви банку вбачається, що 03.04.2013 року між банком та ОСОБА_2 укладений договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 7.960,93 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.2-4).

Разом з тим, ніяких доказів того, що 03.04.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір на умовах, викладених в позовній заяві банку, суду позивачем не надано.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.04.2013 року ОСОБА_2 04.04.2013 року отримав з карткового рахунку кошти в сумі 7960,94 грн. (а.с.5).

В той же час, як встановлено судом першої інстанції, і це не заперечується банком, вказані грошові кошти перераховані на картку відповідача з іншого карткового рахунку.

Таким чином судом першої інстанції правильно встановлено, що кредитний договір № б/н від 03.04.2013 року між сторонами не укладався та грошові кошти за таким договором відповідачем не були отримані.

Доводи апеляційної скарги про те, що насправді заборгованість в сумі 7960,94 грн. виникла за іншим картковим договором від 22.02.2008 року, а 03.04.201 року було оформлено іншу картку, на яку було зараховано борг в сумі 7.960,94 грн. І таким чином, на думку банку, кредитний договір було переоформлено, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такі обставини не були предметом позовних вимог і предметом дослідження суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів того, що 03.04.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит в сумі 7960,94 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, банком суду не надано.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і по становив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесу ального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: