МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
24.02.2015 року Справа № 370/2644/14-ц

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., при секретарі Левківському С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарові Київської області позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приват Банк" до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості,-
Публічне Акціонерне Товариство «Приват Банк» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2(далі - Відповідач), в якому просило стягнути з останнього 7 733 грн. 74 коп. заборгованості за кредитним договором. Також просили стягнути судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. зі сплати судового збору.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 12 грудня 2007 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Кредитний договір № б/н, згідно якого позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 1880,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік.
Позивачем умови Кредитного договору виконано та надано платіжну картку.
Відповідач у порушення норм закону та умов договору зобовязання за договором належним чином не виконав.
У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 07.10.2014 року має заборгованість 7 733 грн. 74 коп.
В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав письмову заяву в якій зазначив про підтримання позову, просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не пояснив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку з чим суд ухвалив заочно розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
12 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № б/н, згідно якого позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 1880,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік, а відповідач зобов'язується погасити кредит, сплатити за його користування проценти в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором.
Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу платіжну картку з встановленим лімітом у сумі 1880,00 грн., що підтверджується заявою про видачу платіжної картки.
У порушення умов договору відповідач належним чином зобовязання за договором не виконує, в результаті чого станом на 07.10.2014 року має прострочену заборгованість за кредитом (згідно розрахунку позивача) 7 733 грн. 74 коп., а саме: заборгованості по кредиту - 1878, 00 грн.; заборгованості по сплаті відсотків 3116 грн. 01 коп.; заборгованість по пені та комісії за користування кредитом - 2133 грн. 36 коп.; штраф (фіксована частина) 250, 00 грн.; штраф (процентна складова) 356 грн. 37 коп.
Відповідно п. 6.5 Умов надання банківських послу, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.
Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобовязання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).
Крім того, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.
Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1049 ЦК України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Суд, аналізуючи обставини встановлені в позовній заяві та зібрані докази, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, а тому у відповідності до умов укладеного договору несе відповідальність перед кредитором у вигляді заборгованості за кредитом в чому суд повністю згоден. Проте, що стосується вимоги банку про стягнення з боржника 3116 грн. 01 коп. та 2 133 грн. 36 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом, комісії та пені за користування кредитом, суд вважає, що такий розмір значно перевищує розмір збитків завданий відповідачем в звязку з чим заборгованості по комісії, пені, по процентам за користування кредитом має бути зменшена до розміру заборгованості за кредитом.
Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 243 грн. 60 коп. судового збору.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.509,525,526,1049,1054 ЦК України ст.ст. 15, 60, 79, 88, 212-215, 223-226,293 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приват Банк" до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Заочне рішення суду за заявою осіб, за відсутності яких воно було ухвалено, може бути переглянуте Макарівським районним судом протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий А.В. Косенко