АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової В. В.

суддів Галичанського А.Д., Яремка В.В.

за участю секретаря Тодоряка Г.Д.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 7 квітня 2015 року в частині,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 з позовом про стягнення аліментів, в якому просила стягнути на утримання дітей по 600 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними вісімнадцятирічного віку та 400 грн. на її утримання до досягнення дітьми трьох річного віку.

Посилалася на те, що 24 липня 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб виконкомом Драчинецької сільської ради, актовий запис №07. В шлюбі народилися син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказувала, що діти проживають разом з нею, відповідач матеріальної допомоги не надає.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 7 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_5 по 500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання 400 грн. щомісячно до досягнення меншою дитиною

№22ц-755/2015 рік Головуючий у 1 інстанції Мізюк В.М.

Категорія 48/50 Доповідач Чупікова В.В.

трьох річного віку починаючи з 2 березня 2015 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежів за один місяць. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням в частині сум стягуваних аліментів, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Посилається на те, що на її думку відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові. Зазначала, що через годування дитини груддю потребує посиленого харчування, продукти харчування подорожчали, що через систематичність захворювання дітей змушена більше коштів витрачати на ліки.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнав, просив її відхилити та пояснив, що проживає з батьками, земельної ділянки у власності чи в оренді не має, постійної роботи не має, періодично працює по найму у фізичних осіб і заробляє 100-150 грн. в день.

Заслухавши відповідача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції на підставі досліджених письмових доказів встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2011 року, від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-9).

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані брати участь в утриманні дитини до її повноліття.

Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З довідки Драчинецької сільської ради вбачається, що на утриманні позивачки знаходиться двоє дітей. Довідкою ТОВ «Машзавод» встановлено, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років (а.с.10-11).

А тому визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягуванню з відповідача на користь позивача на утримання дітей та її утримання щомісячно, судом першої інстанції були дотримані вимоги ст.182 СК України щодо врахування всіх обставин, які мають значення при визначенні розміру аліментів.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт належними та допустимими доказами не довела, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в сумі по 600 грн. на кожну дитину.

Щодо до доводів апелянта, що діти систематично хворіють, і вона змушена витрачати додатково кошти на їх лікування, то вказані доводи не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції з постановленням нового рішення з огляду на таке.

У відповідності до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

З наведеної норми вбачається, що позивач не позбавлена права звернутися до суду з вимогою до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, що викликані їх хворобою.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з діючими нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, та дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 7 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: