У Х В А Л А

Іменем України

"21" серпня 2015 р. суддя Франківського районного суду м.Львова Дзеньдзюра С.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у Франківський районний суд м.Львова до ОСОБА_2 «Галицька кабельна компанія» про зобовязання останнього передати товар, а саме: комплекти мідних струмопідведень б/в у кількості 557000 штук, пакети анодні б/в у кількості 36000 штук, пакети катодні б/в у кількості 237000 штук, загальною вартістю 37000000 грн.

В заяві про забезпечення позову позивач просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на товар, загальною вартістю 37000000 грн. який знаходиться у відповідача за адресою м.Львів вул.Конюшинна, 20, а саме: комплекти мідних струмопідведень б/в у кількості 557000 штук, пакети анодні б/в у кількості 36000 штук, пакети катодні б/в у кількості 237000 штук

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Ч.3 ст.151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У поданій до суду позовній заяві ставиться вимога про зобовязання передати товар позивачу.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір з приводу укладення договору купівлі-продажу та передання товару.

Згідно до п.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У п.1 ч.1 та ч.3 ст.152 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач позовним вимогам, заява про забезпечення позову є підставною і підлягає до задоволення, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.151-153, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 81135, Львівська область, Пустомитівський район с.Зубра, вул..Лісна, 31Б про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт на товар загальною вартістю 37000000 грн. який знаходиться у відповідача ОСОБА_2 «Галицька кабельна компанія» (79053, м.Львів, вул..В.Великого,67/15 код ЄДРПО 32800603) за адресою м.Львів вул.Конюшинна, 20, а саме: комплекти мідних струмопідведень б/в у кількості 557000 штук, пакети анодні б/в у кількості 36000 штук, пакети катодні б/в у кількості 237000 штук.

Копію ухвали для виконання направити в відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області та сторонам.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Термін предявлення до виконання один рік.

Дана ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Дзеньдзюра С.М.