АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/4870/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1416/15Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді - Чумак О.В.,

суддів: Кривчун Т.О., Карнауха П.М.,

при секретарі - Лимар О.М.

за участю відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25 березня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивувало тим, що 28.03.2007 року відповідач отримав від банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3700,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості.

У зв'язку з неналежним виконанням умов Договору у боржника перед банком виникла заборгованість, яка станом на 30.11.2014 року становила 10487,45 грн., з яких: 1798,60 грн. - заборгованість за кредитом; 4826,60 грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 2886,66 грн. - комісія за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 475,59 грн. - штраф (процентна складова).

З огляду на зазначене позивач просив позов задовольнити та стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість та суму судових витрат

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25 березня 2015 року, позов ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 10487,45 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказане судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що документи щодо кредиту, реквізити на оплату кредиту та банківську картку він втратив у період 2008-2009р.р. та не здійснював платежі в рахунок погашення кредиту у період 2011-2012 р.р. Також вказує, що строк дії картки закінчився у 2009 р., тому банк пропустив строк позовної давності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, апелянта, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно з Договором від 28 березня 2007 року Закрите акціонерне товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») надало відповідачу кредит у розмірі 1800,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту зі сплатою 22,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, комісією за обслуговування у розмірі 1%, із строком дії кредитного ліміту, що відповідає строку дії карти, та порядком погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7 % від суми заборгованості (а.с. 9). Погашення заборгованості по кредитному ліміту може здійснюватися як шляхом внесення коштів на карту, так і списанням Банком особистих коштів клієнта.

Своїм підписом у Заяві від 28.03.2008 року відповідач засвідчив, що ознайомлений і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які надані йому в письмовому вигляді, а також Правилами користування платіжною карткою, проти чого він не заперечував в судовому засіданні при розгляді справи у суді першої інстанції. Своїм підписом відповідач підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження та погодився з тим, що ця Заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг (а. с. 9).

Відповідно до п. 5.7. розділу ІІ «Правила користування платіжною картою» банк має право вимагати дострокового виконання в цілому чи у визначеній банком частині у випадку невиконання держателем та/або довіреною особою держателя своїх боргових зобов'язань за цим договором.

Установлено та підтверджується наявними у справі доказами, що відповідач свої зобов'язання по погашенню кредитної заборгованості виконував не належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка за наданим банком розрахунком станом на 30.11.2014 року становить 10487,45 грн., з яких: 1798,60 грн. - заборгованість за кредитом; 4826,60 грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 2886,66 грн. - комісія за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 475,59 грн. - штраф (процентна складова).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із невиконання Позичальником своїх зобов'язань перед Банком та переривання строку позовної давності здійсненими відповідачем платежами у період з 2011-2012 р.р.

Такі висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст.ст.1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом п.3.1 Умов та Правил надання банківських послуг (далі-Умови) Банк відкриває Клієнту картрахунки, видає карти, їх вид і строк дії визначені у заяві та у Пам»ятці клієнта, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є відкриття рахунка, вказаного в розділі «Відмітки банку» заяви.

За пунктами 6.5, 6.9, 8.6. Умов Клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом та відсоткам за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором.

В разі виникнення заборгованості Держатель по Картрахунку зобов'язаний погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення.

За порушення строків платежу за будь-яким грошовим зобов'язанням згідно кредитного договору більше ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. та 5% від суми позову.

Згідно п.5.2. Умов у випадках порушення Держателем умов даного Договору Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому чи у визначеній Банком частині.

Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Установлено, що Позичальник не виконав належним чином взятих на себе зобов'язань, та, згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість ОСОБА_2 за договором станом на 30.11.2014 року становить 10487,45 грн., з яких: 1798,60 грн. - заборгованість за кредитом; 4826,60 грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 2886,66 грн. - комісія за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 475,59 грн. - штраф (процентна складова).

Укладеним Кредитним договором сторони встановили порядок і строки виконання боржником зобов'язань.

Так, відповідно 5.3 Правил користування платіжною карткою, строк та порядок погашення по Кредиту (Кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам з установленим Мінімальним обов'язковим платежем приведено в Пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною Договору. Платіж включає в себе плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами та частину заборгованості за Кредитом.

Частинами 1,4 ст.631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦКУ).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

У відповідності до п. п. 3.1.1, 3.1.3 розділу ІІ «Правила користування платіжною картою» Умов та правил надання банківських послуг, які є складовою частиною договору про надання банківських послуг, строк дії карти зазначений на лицьовій стороні картки (місяць і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця.

По закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надходила письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Таким чином, згідно Правил, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦКУ) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦКУ), а не закінченням строку дії договору (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, від 06 листопада 2013 року по справі № 6-116цс13, які, відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України).

Установлено, що позичальник 28.03.2007 року отримав у банку кредитну картку «Універсальна», тип картки: НОМЕР_1 Основна, валюта: гривня, тип кредитного ліміту: фінансовий фіксований, сума кредитного ліміту: 1800,00 грн., базова процентна ставка: 22,8 проценти з розрахунку 360 днів у році, розмір комісії за кредитне обслуговування - 1 % від суми заборгованості, строк дії кредитного ліміту: відповідає строку дії картки, порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7 % від суми заборгованості. Погашення заборгованості за кредитним лімітом може проводитись як шляхом внесення коштів на картку клієнтом, так і списанням банком коштів з дебетної картки НОМЕР_2.

За наданою Банком інформацією, строк дії картки: НОМЕР_1 - березень 2009 року (а.с.35).

Відповідно до п.3.2 Умов та правил надання банківських послуг, Банк має право з власної ініціативи змінити розмір кредитного ліміту.

З роздруківки руху коштів, наданого Банком, вбачається, що 26.12.20008 року кредитний ліміт був збільшений до 3700,00 грн., 10.01.2009 був знову зменшений до 1800 грн. (а.с. 28 на звороті).

Згідно виписки по кредитній карті та роздруківки руху коштів, останнє зняття відповідачем коштів з кредитної картки відбулося 01.06.2007 р. у сумі 128,75 грн. Заборгованість виникла з 02.07.2007 року (а.с. 28).

Оскільки в даному випадку строк дії картки встановлено березень 2009 року, то закінченням терміну дії карти (31.03.2009р.) почався перебіг строку позовної давності, який тривав до 31.03.2012 року.

За приписом ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем здійснювалися платежі в рахунок погашення заборгованості за договором, а саме 11.05.2011 р., 01.07.2011р., 17.08.2011 р., 08.12.2011 р., 12.03.2012 р. (а.с. 6-8, 28-31, 58- 65), що свідчить про визнання відповідачем боргу та переривання строку позовної давності, який почався заново з 12.03.2012 року. З позовною заявою до суду ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся 17.12.2014 року в межах строку позовної давності.

Таким чином, встановивши, що перебіг позовної давності переривався зарахуванням банком платежів 11.05.2011 р., 01.07.2011р., 17.08.2011 р., 08.12.2011 р., 12.03.2012 р., суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Наведені в апеляційній скарзі доводи нічим не підтверджені, відповідач не надав жодного доказу про те, що кредитну картку він втратив та не здійснював погашення платежів у період 2011-2013 р.р., відтак його доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та не спростовують правильність висновків суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25 березня 2015 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: /підпис/ О.В.Чумак

Судді: /підпис/ Т.О.Кривчун

/підпис/ П.М.Карнаух

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О.В.Чумак