Провадження № 2/554/4293/2014
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі суду:

головуючого - судді Блажко І.О.

при секретарі - Іщенко С.С.

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представників відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа Октябрська районна у м.Полтаві рада про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_6. про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та відшкодування моральної шкоди. В якій прохали : зобов'язати ОСОБА_4, ОСОБА_6 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2 належною їм квартирою АДРЕСА_1, спільним (неподільним) майном даного будинку та його прибудинковою територією; зобов'язати ОСОБА_4, ОСОБА_6 демонтувати паркан та навіс, який знаходиться між зовнішніми стінами квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та є суміжними до стіни квартири АДРЕСА_1; стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.; стягнути з понесені судові витрати, з, урахування витрат на правову допомогу та вартості експертиз. В обґрунтування позову зазначили, що вони - ОСОБА_1, ОСОБА_2 є співвласниками однокімнатної квартири АДРЕСА_1. Суміжною квартирою є квартира АДРЕСА_2, співвласниками якої є ОСОБА_4 та його мати ОСОБА_6. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 не маючи жодних прав на прилеглу до будинку земельну ділянку та дозволів на будівництво, прибудували до стіни цього приміщення (стіна єдиної кімнати позивачів) металевий паркан, зробивши окремий вхід та протиправно привласнивши собі дану земельну ділянку. Паркан прибудований так, що позивачі не мають доступу до належного вікна і стіни для їх обслуговування та ремонту, при цьому через паркан та навіс над ним, світло до кімнати майже не потрапляє, тому вони і звертаються до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачі та представник позивачів ОСОБА_3 позов підтримали. Прохали задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 та представник ОСОБА_4 за дорученням ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнали.

Представник відповідача ОСОБА_6 за дорученням ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав.

Третя особа - Октябрська районна у м.Полтаві рада в судове засідання свого представника не направили, надіславши суду лист про розгляд справи без участі представника, зазначивши, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позову частково.

Судом встановлено, що квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 ? частина та ОСОБА_2 ? частина, що підтверджується копією : свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Полтавської міської ради відділу обліку, розподілу та приватизації житла 10 вересня 2012 року; витягу про державну реєстрацію прав; технічного паспорту на квартиру, виготовленого ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» 31 серпня 2012 року.

Квартира за адресою АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_6, згідно копії свідоцтва про право власності на житло, видане відділом приватизації житла 14 грудня 1998 року, згідно з розпорядженням (наказом) від 14 грудня 1998 року за №4385.

Таким чином, сторони є власниками квартир у будинку за адресою АДРЕСА_1. При цьому земельна ділянка за вказаною адресою у власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6 не перебуває.

Як слідує із копії : листа прокурора Октябрського району м.Полтави від 01 лютого 2012 року за №8/12; листа начальника Інспекції по контролю за балогоустроєм, екологічним та санітарним станом міста від 04 квітня 2014 року за №С01-18/01-02/34; листа заступника голови виконкому Октябрської райради м.Полтави від 18 червня 2012 року за №Л02-32/519; листа керуючого справа райвиконкому Октябрської райради м.Полтави від 15 липня 2011 року за №02-17/1323, встановлено факт порушення ст.9 Правил благоустрою у м.Полтава, а саме: ОСОБА_4 біля житлового помешкання за місцем проживання по АДРЕСА_2, самовільно встановив паркан на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності без відповідного дозволу та погодження з органами місцевого самоврядування і архітектором міста.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №02-15 від 25 лютого 2015 року, виготовленого судовим експертом Авдєєвим А.К. 25 лютого 2015 року : встановлений паркан та навіс між зовнішніми стінами квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 не відповідає вимогам ДБН. В матеріалах справи відсутні будь-які документи, які дають право виконувати будівельні роботи по встановленню даного паркану та навісу. В матеріалах справи наявні листи Інспекції по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста, де вказано, що ОСОБА_4 особисто надано припис на демонтаж вказаного паркану та складений адміністративний протокол. В даному випадку дані споруди є самовільним будівництвом. Встановлена огорожа не дає можливість здійснювати догляд за стіною квартири АДРЕСА_1, в тому числі і не має доступу до кондиціонера, який знаходиться на даній стіні. Для здійснення догляду за стіною квартири АДРЕСА_1 необхідно замінити конфігурацію даної огорожі біля стіни №7 для її обслуговування шириною 1,0м (варіант №1), або улаштувати хвіртку в огорожі біля стіни квартири АДРЕСА_1 (варіант №2).

Таким чином, співвласник квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4 встановивши паркан на земельній ділянці за адресою - АДРЕСА_1, перешкоджає власникам квартири АДРЕСА_1 (ОСОБА_1, ОСОБА_2), здійснювати догляд за стіною квартири АДРЕСА_1, в тому числі користуватися кондиціонером, який знаходиться на даній стіні.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п.5 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов"язковому з"ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають : наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" крім інших вимог, передбачених ст.137 ЦПК України, має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

В судовому засіданні встановлено, що в результаті зазначених дій відповідача ОСОБА_4 порушено нормальний ритм життя позивачів, спричинено глибокі моральні, душевні страждання та зважаючи, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом П групи, суд приходить до висновку про стягнення моральної шкоди в розмірі по 1 000 гривень кожному.

Відповідно до п.5 Постанови №6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України : відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК). Відповідно до положень статті 38 Закону № 3038-VI право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред'явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об'єкта є неможливою.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, в даному випадку паркан є самовільним будівництвом. Позивачі вимагати знесення самочинної будови не мають право, оскільки таке право віднесене до виключної компетенції органів місцевого самоврядування. Згідно варіанту №2 висновку №02-15 судової будівельно-технічної експертизи від 25 лютого 2015 року для поновлення прав позивачів щодо користування житлом зобов»язати ОСОБА_4, ОСОБА_6, як співвласників квартири АДРЕСА_2, для здійснення догляду ОСОБА_1, ОСОБА_2 за стіною власної квартири АДРЕСА_1 улаштувати хвіртку в огорожі біля стіни квартири АДРЕСА_1.

У відповідності до вимог ст.10 ч.3 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна надати суду докази своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині демонтажу навісу, оскільки не надано доказів, що він перешкоджає позивачам користуватися житлом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку зобов»язати ОСОБА_4, ОСОБА_6 для здійснення догляду ОСОБА_1, ОСОБА_2 за стіною квартири АДРЕСА_1 улаштувати хвіртку в огорожі біля стіни квартири АДРЕСА_1, згідно варіанту №2 висновку №02-15 судової будівельно-технічної експертизи від 25 лютого 2015 року. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 моральну шкоду по 1 000 гривень. В іншій частині позову - відмовити.

Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Також стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6 судові витрати сплачені позивачами при подачі позову 243 гривні 60 копійок судового збору, за надання правової допомоги 2 500 гривень, за проведення експертизи 1 500 гривень, всього судові витрати 4 243 гривень.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_4, ОСОБА_6 для здійснення догляду ОСОБА_1, ОСОБА_2 за стіною квартири АДРЕСА_1 улаштувати хвіртку в огорожі біля стіни квартири АДРЕСА_1, згідно варіанту №2 висновку №02-15 судової будівельно-технічної експертизи від 25 лютого 2015 року.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Полтава, зареєстрованого АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь кожного громадянки України ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки с. Гір вас, Петровського району, Карелія, зареєстрованої АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 та громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 моральну шкоду по 1 000 (одна тисяча) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути солідарно з громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Полтава, зареєстрованого АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, громадянки України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженця м.Полтава, зареєстрованого АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на користь громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 судовий збір в розмірі

Складання повного тексту рішення відкладено на 5 (п»ять) робочих днів 15 квітня 2015 року.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання .

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

СуддяІ. О. Блажко