АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/1566/14-ц 22-ц/774/1490/К/15
Справа № 215/1566/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Номер провадження 22-ц/774/1490/К/15 Тарасенко О.В.
Категорія 43 (IV) Доповідач - Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року коллегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Чорнобука В.І.,

при секретарі: Петренко К.І.

за участю: представника Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат"- Колесніченко Інни Володимирівни;

позивача - ОСОБА_3,

її представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 28 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Відділ опіки та піклування виконкому Тернівської районної у місті Кривий Ріг раді, про поновленні права на житло,-

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася із позовом до ПАТ "Кривбасзалізрудком", ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Відділ опіки та піклування виконкому Тернівської районної у місті Кривий Ріг раді, про поновленні права на житло.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_3 зазначала, що з липня 2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, від якого мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. З листопада 2008 року вона була зареєстрована у АДРЕСА_1

На підставі заочного рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 квітня 2012 року позивача разом із донькою було знято з реєстрації за вказаною адресою, в подальшому зазначене рішення суду було скасовано й позов за заявою позивачів залишено без розгляду.

У серпні 2012 року, у зв'язку із знесенням жилого будинку АДРЕСА_1 у місті Кривому Розі ПАТ "Кривбасзалізрудком" виплатило ОСОБА_6 та ОСОБА_5, як власникам, компенсацію збитків та витрат, пов'язаних із знесенням домоволодіння.

Посилаючись на те, що позивач була позбавлена права на отримання житла й компенсації, оскільки на час її виплати була знята з реєстрації на підставі судового рішення, яке в подальшому було скасовано, ОСОБА_3 просила позов задовольнити та поновити її право на житло, шляхом зобов'язання відповідача ПАТ "Кривбасзалізрудком" надати їй з донькою житло, у розмірах визначених ЖК Української РСР.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2014 року позов задоволено. Поновлено ОСОБА_3 та її малолітній доньці ОСОБА_7 право на житло. Зобов'язано ПАТ «КЗРК» забезпечити ОСОБА_3 та її малолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно ст. ст. 47-48 ЖК Української РСР.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року зазначене рішення районного суду скасовано і в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року рішення апеляційного суду скасовано, справу передано на новий апеляційний розгляд.

В апеляційній скарзі представник ПАТ "Кривбасзалізрудком" ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Зокрема вважають, що суд першої інстанції не врахував, що позивач з малолітньою дитиною ніколи не були власниками спірного будинку, в ньому не проживали та не утримували будинок.

На час зняття позивача з реєстраційного обліку в спірному домоволодінні вона тривалий час у ньому не проживала.

Судом при ухваленні рішення не було встановлено, чи було взагалі порушено право позивача на житло.

В рішенні суду не зазначено, яким саме чином ПАТ "Кривбасзалізрудком" має забезпечити позивача та малолітню дитину житлом, оскільки спірний будинок є знищеним, а іншого житлового фонду підприємство не має. Крім того, посилаючись на ст. 111 ЖК України, суд першої інстанції не врахував, що в даному випадку мова йде про відселення, а не про виселення, що по різному врегульовано нормами чинного законодавства.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 19.07.2008 року по 10.11.2010 р., від зазначеного шлюбу має з відповідачем дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.( а.с.9,10).

З 27.11.2008 року позивач, як член сім'ї власника, була зареєстрована в АДРЕСА_1 власниками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Заочним рішенням Тернівського районного суду від 13 квітня 2012 року м. Кривого Рогу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю, та додатковим рішенням Тернівського районного суду від 20.08.2012 року ОСОБА_3 та її малолітня донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 зняті з реєстрації по домоволодінню АДРЕСА_1 у місті Кривому Розі, оскільки у спірному домоволодінні не проживали ( а.с.11,12,18)

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.11.2012 року заочне рішення Тернівського районного суду від 13 квітня 2012 року - скасоване.

Ухвалою Тернівського районного суду від 19 лютого 2013 року позовна заява ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в розпорядженні приватним будинком залишена без розгляду ( а.с.15).

Рішенням виконкому Криворізької міської ради народних депутатів №355 від 05.09.1979 року, рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів №338 від 12.10.11 "Про наміри ПАТ "Кривбасзалізрудком" щодо відселення мешканців житлових будинків та їх знесення", затверджено графік знесення житлових будинків, що потрапляють в зону зсуву земної поверхні від гірничих робіт шахти ім. Леніна ( а.с.51,52,53).

Відповідно нотаріально посвідчених заяв від 12 жовтня 2013 року та 05 грудня 2013 року власники домоволодіння АДРЕСА_1 у м. Кривому Розі, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відмовились від права власності кожний на свою ? частку домоволодіння у зв'язку з його знесенням. ( а.с.47-50).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що позивач разом з малолітньою донькою на підставі рішення суду, яке було пізніше скасовано, були зняті з реєстрації зі спірного домоволодіння та позбавлені права на житло, як члени сім'ї власників будинку, яке підлягає поновленню.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 9 ЖК Української РСР право на отримання жилого приміщення в будинках державного житлового фонду виникає в громадян України в силу громадянства, здійснення якого залежить від ряду обставин та відбувається в порядку, встановленому законом. Місцем здійснення права на отримання жилого приміщення є місце постійного проживання громадянина (ст. ст. 31, 111, 113, 171 ЖК Української РСР, ст. 29 ЦК України).

Таким чином, норми ЖК Української РСР регулюють житлові відносини з метою забезпечення гарантованого Конституцією Української РСР права громадян на житло, належного використання і схоронності житлового фонду, а також зміцнення законності в галузі житлових відносин та поширюються на житлові правовідносини, що виникають у громадян при здійсненні їх права на житло (ст. 2 ЖК Української РСР).

Зокрема, відповідно до ст. 171 ЖК Української РСР у разі знесення жилих будинків, що є в приватній власності громадян, у зв'язку з вилученням земельних ділянок для державних або громадських потреб зазначеним громадянам, членам їх сімей, а також іншим громадянам, які постійно проживають у цих будинках, надаються за встановленими нормами квартири в будинках державного або громадського житлового фонду. Крім того, власникам жилих будинків на їх вибір або сплачується вартість будинків, будівель та пристроїв, що зносяться, або надається право використати матеріали від розбирання цих будинків, будівель та пристроїв за своїм розсудом. За бажанням громадян виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів забезпечують їм (замість надання квартир) можливість позачергового вступу до членів житлово-будівельних кооперативів і одержання в них квартир.

Аналіз змісту ст. 171 ЖК Української РСР дає підстави для висновку про те, що метою цієї норми є, по-перше, захист житлових прав власника будинку та інших громадян, які постійно проживають у будинку, і які позбавляються житла у зв'язку із знесенням цього будинку, що є місцем постійного їх проживання, шляхом надання цим особам для проживання іншого жилого приміщення; та, по-друге, захист майнових прав власника будинку шляхом відшкодування йому вартості будинку, що зноситься.

Як убачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 тривалий час до знесення домоволодіння АДРЕСА_1 у м. Кривому Розі та під час знесення домоволодіння не проживала у ньому, та не користувалась житловою площею. Дані обставини сама позивач не заперечує, оскільки у позові зазначає, що у зв'язку із хворобою ОСОБА_9, який з березня 2008 року хворів на туберкульоз, хвилюючись за своє здоров'я та здоров'я майбутньої дитини, як до її народження, так і після в домоволодінні не проживала. ( а.с.3,75,108).

Також дані обставини, щодо не проживання позивача ОСОБА_3 разом із неповнолітньою донькою за адресою своєї реєстрації у домоволодінні АДРЕСА_1 у м. Кривому Розі, підтверджується копією рішення Тернівського районного суду від 19 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу, з якого убачається, що сторони разом не проживають з лютого 2010 року (а.с.100).

Крім того, підтверджується дані обставини Актом від 26 березня 2012 року, складеним та підписаним мешканцями сусідніх будинків по вул.. Тичини та затвердженим Головою квартального комітету № 8 про те, що колишня дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_3 разом із донькою ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 м. Кривому Розі ніколи не мешкали та на час його складання не мешкають ( а.с.121).

Положення ст.171 ЖК України, направлені на захист прав осіб, які постійно проживають у будинку, і які позбавляються житла у зв'язку із знесенням цього будинку, що є місцем постійного їх проживання. ( Дана правова позиція узгоджується із Постановою Верховного Суду України від 15 травня 2013 року у справі 6-35 цс13).

Наявність лише реєстрації позивача ОСОБА_3 та її неповнолітньої доньки, за спірною адресою не породжує правові наслідки, на отримання житлової площі від знесення будинку, у якому вони постійно не проживали.

Знесений будинок не був місцем постійного проживання ні позивача ОСОБА_3, ні її доньки, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про відсутність передбачених ст. 171 ЖК Української РСР підстав для захисту її житлових прав шляхом надання їй іншого жилого приміщення за встановленими житловим законодавством України нормами.

Права позивача ОСОБА_3 та неповнолітньої доньки на користування домоволодінням АДРЕСА_1 у м. Кривому Розі ніхто ніколи не порушував, до суду за захистом права користування вищезазначеним домоволодінням вона не зверталась.

Частиною 5 ст. 41 Конституції України проголошено, що примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі та в порядку, встановлених законом, і за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Стаття 346 ЦК України визначає перелік підстав припинення права власності, у тому числі в п. 6, в якому передбачено, що право власності припиняється, в разі примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону.

Крім того, порядок припинення права власності на нерухоме майно у зв'язку із суспільною необхідністю регулюється нормами ст. 350, 351 ЦК України (з 1 січня 2004 року), Законом України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» (з 15 грудня 2009 року) та постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам».

На виконання вищезазначених вимог законодавства, відповідачем ПАТ «Кривбасзалізрудком», відповідачам ОСОБА_8 та ОСОБА_6, як власникам домоволодіння АДРЕСА_1 у м. Кривому Розі, виплатили компенсацію збитків та витрат, пов'язаних зі знесенням домоволодіння , у відповідності до вимог ст. 171 ЖК УРСР ( а.с. 43,45,77,82,84).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував вимог законодавства та дійшов помилкового висновку, що при знесенні домоволодіння, в якому позивач разом із неповнолітньою донькою не проживала, а перебувала лише на реєстраційному обліку ( з якого її було знято за скасованим рішенням суду) дає їй підстави для отримання іншого житлового приміщення для проживання, у зв'язку із чим, рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення відповідно до вимог п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 28 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Відділ опіки та піклування виконкому Тернівської районної у місті Кривий Ріг раді, про поновленні права на житло.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: