АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи №2119/2-100/2011 Головуючий в 1 інстанції :
Номер провадження №22ц/791/2119/15 Пухальський С.В.
Категорія 21 Доповідач : Бездрабко В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 року серпня місяця 13 дня колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : Бездрабко В.О.

Суддів : Приходько Л.А.

Борка А.Л.

при секретарі : Сидоренко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 25 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, приватного нотаріуса Вербовського Валерія Мирославовича про визнання доручення та договору дарування недійсними,

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2010 року ОСОБА_5 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 жовтня 1994 року належить ? частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_3 є співвласником домоволодіння.

В квітні 2010 року позивач дізналася, що згідно рішення Скадовського районного суду від 26 квітня 2010року з належної їй частини будинку був виселений її зять ОСОБА_7 Також стало відомо, що 03 грудня 2002 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який начебто діяв від її імені, був укладений договір дарування належної позивачу частини будинку.

ОСОБА_8 стверджує, що доручення на продаж частини будинку на ім'я ОСОБА_4 не видавала та не підписувала, волевиявлення подарувати своє майно відповідачці не мала, а тому просила визнати недійсним договір дарування від 03 грудня 2002 року ? частини спірного будинку та визнати недійсним доручення від 28 жовтня 2002 року, видане на ім'я ОСОБА_4 щодо розпорядження належним їй нерухомим майном.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 25 червня 2015 року позовні вимоги задоволено, ухвалено визнано недійсним доручення від 28 жовтня 2002 року, видане від імені ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_4, яке посвідчене секретарем виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області Барановою А.В., зареєстровано в реєстрі за № 4742.

Визнано недійсним договір дарування 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1, укладений 03 грудня 2002 року між ОСОБА_4, який діяв від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за № 4336.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 по 2710,62 грн., понесених позивачкою судових витрат, з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання суду апеляційної інстанції 13 серпня 2015 року апелянти не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомленні відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 жовтня 1994року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є власниками житлового будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, в рівних частинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 ЦК УРСР, яка регулює спірні правовідносини за часом їх виникнення, угода, укладена однією особою (представником) від імені другої особи (яку представляють) в силу повноваження, що ґрунтується на довіреності, законі або адміністративному акті, безпосередньо створює, змінює і припиняє цивільні права і обов'язки особи, яку представляють.

Згідно ч. 2 ст. 44 ЦК УРСР письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх укладають.

Відповідно до ч.1 ст. 48 ЦК УРСР передбачено, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Встановлено, що згідно доручення від 28 жовтня 2002 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Скадовського району, ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_4 переоформити належну їй частину спірного домоволодіння на ОСОБА_3 та виготовити технічну документацію на будинок, для чого надала ОСОБА_4 право підпису документів від її імені.

З договору дарування від 03 грудня 2002року вбачається, що ОСОБА_5, від імені якої на підставі доручення від 28 жовтня 2002року діяв ОСОБА_4, подарувала ОСОБА_3 належну їй 1/2 частину домоволодіння. Договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Скадовського нотаріального округу Вербовським В.М. та зареєстрований у реєстрі за № 4336 (т. 1 а.с.7).

З висновку судової почеркознавчої експертизи №4141 від 21 квітня 2015 року встановлено, що підпис в графі «ПІДПИС», наданого на експертизу Доручення від 28.10.2002 року виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою.

Також експертним висновком встановлено, що підписи в Обліковій книзі по Михайлівській сільській раді № 7 в графі під номерами 4742 від 28.10.2002 року; 4766 від 05 листопада 2002року; 4833 від 03 грудня 2002року, підписані від імені позивачки, виконано не ОСОБА_5, а іншою особою (т.2 а.с. 34-48).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що наміру подарувати частину спірного домоволодіння позивач не мала і частина будинку була відчужена поза її волею, по підробленій довіреності, що є підставою для визнання довіреності виданої на ім'я ОСОБА_4 із правом розпорядження частиною будинку та укладеного на її підставі договору дарування недійсними.

Такий висновок суду є правильним, а, отже, колегія суддів вважає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.308 ЦПК України є підставою для залишення рішення суду без змін.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок почеркознавчої експертизи є необґрунтованим, колегія суддів визнає неприйнятними з огляду на недоведеність цих тверджень.

Також не можуть бути прийняті до уваги посилання апелянта на пропуск позивачем строку позовної давності звернення до суду, оскільки перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. ОСОБА_5 вказує, що довідалася про порушення своїх прав з рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2010року, а апелянти не довели про обізнаність позивачки щодо укладення спірного договору з 2002року.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4відхилити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 25 червня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :