"21" січня 2015 р. Справа № 363/5043/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

21 січня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Скарлат О.І.

при секретарі Данько В.В.

розглянувши у м. Вишгороді скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2. Свою скаргу обґрунтувала тим, що на підставі рішення апеляційного суду Київської області від 15.01.2014 року було видано Вишгородським районним судом Київської області 13.02.2014 року виконавчий лист № 363/2757/13-ц про примусове стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики в сумі 2 950 700 грн. 20.02.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Вишгородського районного управління юстиції ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження за заявою стягувача. Заявник зазначає, що з часу винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження не проведено жодних виконавчих дій щодо стягнення боргу, а тому вважає дії державного виконавця незаконними та просить зобовязати державного виконавця Полінського Б.А. встановити наявність за боржником будь-якого рухомого та нерухомого майна , інших цінностей та грошових вкладів та примусово реалізувати дане майно , а кошти, отримані від його реалізації направити на рахунок стягувача в межах суми боргу.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала вимоги викладені в поданій скарзі та просить їх задовольнити з викладених в ній підстав.

Державний виконавець, дії якого оскаржуються ОСОБА_2 вважає, що скарга необґрунтована, пояснив, що ним проведені всі необхідні виконавчі дії щодо встановлення майна боржника, майно боржника встановлено, щодо проведення прилюдних торгів майна боржника , а саме земельних ділянок та частини житлового будинку на даний час провести їх неможливо на підставі наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року № 656/5, тому просить відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення апеляційного суду Київської області від 15 січня 2014 року видано Вишгородським районним судом Київської області виконавчий лист № 363/2757/13-ц про стягнення ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики від 23.07.2009 року в сумі 2 950 700 грн.

20.02.2014 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Вишгородського районного управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 42188747 про примусове виконання рішення суду та направлено сторонам, встановлено строк для самостійного виконання рішення в семиденний строк з моменту винесення постанови.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Вишгородського РУЮ ОСОБА_2 від 03.08.2011 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Шевченківського районного суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 1 859 389,23 грн., судового збору у розмірі 1700 грн. та витрати на ІТЗ, всього на суму 1 861 209,23 грн.

27.02.2014 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Вишгородського районного управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження .

19.07.2012 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Вишгородського районного управління юстиції ОСОБА_2 в рамках вказаного вище виконавчого провадження складено акт опису й арешту майна , яке належить боржнику ОСОБА_3, а саме земельної ділянки площею 0,2504 га , яка розташована в с.Лебедівка Вишгородського району Київської області для обслуговування жилого будинку , господарських будівель та споруд; земельна ділянка площею 0,1043 га, яка розташована в с.Лебедівка Вишгородського району Київської області для особистого селянського господарства; 2/3 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: с.Лебедівка, вул.Молодіжна, 10 Вишгородського району Київської області.

04.03.2014 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Вишгородського районного управління юстиції ОСОБА_2 винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що належать боржнику ОСОБА_3 в межах 2 950 700 грн.

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу», завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, та у відповідності до ч.2 цієї статті державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом

Згідно ч.2 ст.. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття провадження.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем вимоги закону, щодо встановлення майна боржника та інші дії необхідні для забезпечення вимог стягувача провадились, а саме були отримані в процесі виконання відповіді з МРЕВ ДАІ про відсутність у боржника транспортних засобів, відповідь з реєстраційної служби з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.03.2014 року про те, що за боржником ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 2/3 частини будинку №10 по вул.Молодіжна в с.Лебедівка Вишгородського району Київської області , відповідь з головного управління Держкомзему в Київській області за № 1898-20618 від 04.11.2011 року про те, що ОСОБА_3 на праві власності належать дві земельні ділянки в с.Лебедівка Вишгородського району Київської області.

Таким чином, зважаючи, що скаржником всупереч ст.60 ЦПК України не представлено суду доказів та не доведено наявності неправомірних дій державного виконавця по виконанню рішення суду та порушення у звязку з цим його прав, то суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.387 ЦПК України якщо оскаржувані дії були вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державним виконавцем, права і свободи скаржника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.386, 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя