У х в а л а

іменем україни

21 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області, про стягнення коштів за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 06 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопада 2010 року, що набрала законної сили, управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді (далі - УПФУ, пенсійний фонд) зобов'язано здійснити її батьку, ОСОБА_4, перерахунок і виплату основної пенсії по інвалідності в мінімальному розмірі та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну його здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком починаючи з 22 квітня 2010 року. Проте пенсійний фонд своїх зобов'язань не виконав та на день смерті її батька, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначену пенсію не нарахував та не виплатив. Ураховуючи те, що вона є спадкоємцем першої черги після його смерті, позивачка просила стягнути з відповідача суму недоотриманої померлим ОСОБА_4 пенсії у розмірі 87 081 грн. 24 коп.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 06 травня 2014 року, з управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді на користь ОСОБА_3 стягнуто кошти у розмірі 87 081 грн. 24 коп.

У касаційній скарзі УПФУ в м. Кіровограді просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що відповідач у добровільному порядку не виконав рішення суду, не нарахував та не виплатив суму пенсії у розмірі 87 081 грн. 24 коп. батьку позивачки, після смерті якого ця сума входить до складу спадщини.

Проте повністю з такими висновками судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопада 2010 року, що набрала законної сили, УПФУ було зобов'язано здійснити ОСОБА_4 перерахунок і виплату основної пенсії по інвалідності в мінімальному розмірі та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну його здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком починаючи з 22 квітня 2010 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Спадкоємцем першої черги після його смерті є ОСОБА_3

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 посилалася на те, що пенсійний фонд своїх зобов'язань з виплати зазначеної вище пенсії у добровільному порядку не виконав, у результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 87 081 грн. 24 коп., яка входить до складу спадщини після смерті її батька, ОСОБА_4

Згідно зі ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

З системного правового аналізу наведених норм законодавства вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя. При цьому право на отримання пенсії, яка не була нарахована за його життя, не успадковується.

Померлий ОСОБА_4 звертався до суду за захистом свого порушеного права на перерахунок та виплату пенсії. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопада 2010 року УПФУ було зобов'язано здійснити йому перерахунок і виплатити пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну його здоров'ю.

Суди першої та апеляційної інстанцій не звернули уваги на те, що зазначене судове рішення стосується права померлого ОСОБА_4 на перерахунок та отримання пенсії по інвалідності та додаткової пенсії. Пенсія у визначеній позивачем сумі йому не нараховувалась, дії УПФУ щодо невиконання рішення суду не оскаржувались.

При цьому наведені правовідносини, зокрема право на перерахунок основної та додаткової пенсії, не допускають правонаступництва, а тому не входять до складу спадщини.

Отже, задовольняючи позов, суди у порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України доводів сторін по суті позовних вимог не перевірили; фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору, належним чином не встановили; не визначились які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, правовідносини між сторонами не визначені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 338 ЦПК України, оскільки порушення закону допущені як районним судом, так і апеляційним, справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 06 травня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська