Справа № 433/978/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Крівоклякіної Н.В.,

при секретарі - Книшові О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якого представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1. Позивачем було досягнуто домовленості з відповідачем щодо купівлі-продажу належного останньому вищезазначеного будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1. Вказану домовленість фактично було виконано у повному обсязі, так як позивачем було передано відповідну домовлену суму за придбання зазначеного нерухомого майна, а відповідач в свою чергу фактично передав позивачу у власність дане нерухоме майно. Однак, на даний момент оформити нотаріально укладений між сторонами правочин не представляється можливим, оскільки у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння. Зазначені обставини позбавляють позивача можливості узаконити укладений між сторонами правочин, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду за захистом свого майнового права. Позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 і складається з: А;а;ґ- житловий будинок; В;в- літня кухня; Б- сарай; Пг- погріб; Г- убиральня; 1-2- огорожа ; 3- водопровід.

Позивач та її представник до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили задовольнити позов у поновному обсязі.

Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить дану справу розглянути без його участі.

Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ксерокопії свідоцтва про право власності на спадщину за законом серії АЕА № 322103 від двадцять другого серпня дві тисячі першого року ОСОБА_3 є власником спадкового майна ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, яке складається з: житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.15).

Право власності ОСОБА_3 на зазначений житловий будинок з надвірними будівлями було зареєстровано в Троїцькому комунальному підприємстві БТІ 11 вересня 2001 року за реєстром № 957. (а.с.15 зворотня сторона).

20 квітня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого позивач придбала, а відповідач продав житловий будинок з надвірними будівлями, за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується розпискою (а.с.13).

Однак, на даний момент оформити нотаріально укладений між сторонами правочин не представляється можливим, оскільки у відповідача ОСОБА_3 відсутній правовстановлюючий документ на цей будинок, а саме оригінал свідоцтва на право власності за законом. Згідно із відповіддю Троїцького КП БТІ на ім'я відповідача ОСОБА_3, яка була надана йому після вчинення правочину з позивачем, а саме 30.04.2015 року, з 01.01.2013 року Троїцьке КП БТІ дублікати правовстановлюючих документів не видає (а.с. 12). Зазначені обставини позбавляють позивача можливості узаконити укладений між нею та відповідачем правочин.

Так, відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Пунктом 31 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. N 20/5 (z0283-04 ) (далі Інструкція) передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості ( інформація) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

При нотаріальному посвідченні договорів про відчуження житлового будинку правовстановлюючим документом, який повинен бути наданий нотаріусу в силу п. 61 та 62 зазначеної вище Інструкції є документ, або його дублікат, який підтверджує право власності (довірчої власності) на вказане майно, а саме в даному випадку свідоцтво про право на спадщину, оригінал якого у відповідача відсутній.

З огляду на вищезазначене, позивач з відповідачем домовилися щодо усіх істотних умов укладеного між ними правочину купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, що підтверджується відповідними доказами, і фактично відбулося повне виконання правочину. Даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення вказаного правочину відсутні з незалежних від позивача зазначених вище обставин. Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку.

Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно.

У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як він набув у власність зазначений житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, однак у нього відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину.

На підставі ст.ст. 328, 203, 204, 331, 334, 638, 655, ЦК України, п. 31, 61, 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. N 20/5, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житло задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, який складається з: А;а ;ґ - житловий будинок; В;в- літня кухня; Б- сарай; Пг- погріб; Г- убиральня; 1-2 - огорожа; 3- водопровід.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В. Крівоклякіна.