Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/800/15-ц

Провадження №2/377/332/15

19 серпня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф.,

при секретарі Прокопенко Р.О.,

з участю:

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,-

УСТАНОВИВ:

22 липня 2015 року до суду звернувся ОСОБА_3 з позовними вимогами до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 09.10.2010 року, з 1/6 частки від його доходу щомісяця до розміру аліментів в твердій грошовій сумі - 600 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що рішенням Славутицького міського суду Київської області від 9 вересня 2010 року з позивача на користь відповідачки на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються аліменти в розмірі 1/6 частки від його доходу щомісяця. На час звернення до суду позивач є фізичною особою підприємцем і має нерегулярний та мінливий дохід. Внаслідок фінансової кризи, яка негативно вплинула на його підприємницьку діяльність, матеріальне становище позивача погіршилося та він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Крім того, з позивача утримуються згідно рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 14 квітня 2010 року на користь іншої особи ОСОБА_5 аліменти на утримання двох малолітніх дітей: дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частки від його доходу щомісяця, що є підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідачка подала заперечення на позовну заяву, в яких просила відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивачем не надано суду доказів того, що він має мінливий нерегулярний дохід і в звязку з цим не може сплачувати аліменти на утримання дитини у встановленому рішенням суду розмірі (а.с.35-36) .

У судове засідання позивач не зявився, надіслав до суду електронне повідомлення, в якому просив розглянути справу за його відсутності(а.с. 34).

Відповідачка та її представник у задоволенні позову просили відмовити, посилаючись на те, що позивач займається підприємницькою діяльністю і має постійний дохід, тому підстави для зміни розміру аліментів відсутні.

Вислухавши пояснення відповідачки та її представника, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи № 2-535/2005, № 2-448/2010, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є батьком, а відповідачка матірю дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з оглянутої справи № 2-535/2005, згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 2 листопада 2005 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, стягувались аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 3/10 частки його заробітку щомісяця.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 9 вересня 2010 року, яке набрало законної сили, змінено розмір аліментів, визначений рішенням Славутицького міського суду Київської області від 2 листопада 2005 року, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі однієї шостої частини заробітку(доходу) щомісяця на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до повноліття дитини(справа № 2-448/2010).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до правил ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з пояснень відповідачки, після винесення судом рішення у справі № 2-448/2010, стан здоров'я та сімейний стан в неї не змінився, матеріальний стан погіршився, оскільки на час розгляду справи в суді в 2010 році вона народила другу дитину ОСОБА_8 та знаходилась у відпустці по догляду за дитиною і отримувала допомогу при народженні дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, в сумі 840 гривень щомісяця. На даний час виплата допомоги припинена, вона не працює. З 19.03.2015 року вона зареєстрована як фізична особа-підприємець, вид діяльності надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Реєстрація її як фізичної особи-підприємця їй необхідно було для того, щоб здавати в оренду квартиру, яка належить її тітці ОСОБА_9. Орендна плата за користування квартирою, яка належить ОСОБА_9, перераховується власниці квартири.

Зазначені обставини підтверджені копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і копією довіреності, якою представник ОСОБА_9 уповноважила ОСОБА_1 представляти інтереси ОСОБА_9 з питань користування належною ОСОБА_9 квартирою номер 7, що знаходиться в будинку № 13 Київського кварталу міста Славутича Київської області(а.с. 38-39).

З оглянутої в судовому засіданні цивільної справи № 2-448/2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів видно, що на час винесення рішення у даній справі відповідачка ОСОБА_1 не працювала, згідно наказу ТОВ Фірма «Вена» № 445-к від 31.05 2010 року їй надано відпустку по догляду за дитиною до трьох років з 19.06.2010 року по 12.03.2013 року. Згідно довідки УПСЗН виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу сімям з дітьми» з 19.06.2010 року по 12.03.2013 року призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, 01.04.2010 року по 31.03.2012 року призначено допомогу при народженні дитини. Розмір допомоги становив 840 гривень щомісяця.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач підставами для зміни розміру аліментів вказує на сплату ним аліментів на утримання двох малолітніх дітей : дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, і сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2010 року на користь іншої особи ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частки від його доходу щомісяця та наявність нерегулярного і мінливого доходу, оскільки він є фізичною особою-підприємцем.

Із змісту рішення Славутицького міського суду Київської області від 9 вересня 2010 року, видно, що наявність у позивача двох малолітніх дітей: дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, і сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та стягнення з позивача на користь ОСОБА_5 аліментів в розмірі 1/3 частки від його доходу щомісяця згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2010 року стало підставою для зменшення розміру аліментів, які стягувались з позивача на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 3/10 до 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісяця.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_3, позивач, 20.05.2014 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, вид економічної діяльності - діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування у цих сферах(а.с. 11-12).

Як зазначено у податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця ОСОБА_3, його загальний дохід за 2014 рік становить 79368 гривень, загальна сума сплаченого податку з вказаного доходу становить 11905,2 гривень (а.с. 13-16).

Копією книги обліку доходів (для платників єдиного податку першої і другої груп та платників єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість) підтверджено, що позивач з червня 2014 року по листопад 2014 року щомісячно отримував дохід від підприємницької діяльності, тому наявність заборгованості по аліментах перед відповідачкою за період з травня 2014 року не свідчить про мінливий і нерегулярний дохід(а.с. 10, 17-20). Даних про отримання ним доходу в 2015 році позивач суду не надав.

Документів, які б свідчили про зміну стану здоров'я та сімейного стану, позивач суду також не надав.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Беручи до уваги, що положеннями Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802, передбачено порядок стягнення аліментів, присуджених у частці від заробітку, також у випадку якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, то сама по собі відсутність у платника аліментів постійного місця роботи та постійного доходу не може бути достатньою підставою для визначення аліментів у твердій грошовій сумі.

Додані до позовної заяви документи не свідчать про погіршення матеріального стану позивача та про наявність у нього нерегулярного і мінливого доходу.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивачем не доведено наявності підстав, передбачених ст. 192 СК України, для зміни розміру аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька