Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, просив стягнути із ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 56 702 грн та моральну шкоду - 100 000 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 20 червня 2011 року приблизно о 14 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_5, керуючи по вул. Козинця у с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області належним йому автомобілем «KIA Ceed», номерний знак НОМЕР_1, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся із належним позивачу транспортним засобом «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_2.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), що сталась з вини відповідача, позивачу завдано середньої тяжкості тілесні ушкодження; пошкоджено його автомобіль на загальну суму 194 008 грн та завдано значної моральної шкоди.

Оскільки страхова компанія відповідача виплатила йому 50 000 грн страхового відшкодування, вартість залишків належного йому автомобіля продано за 69 131 грн, а 11 січня 2013 року відповідач добровільно сплатив у відшкодування майнової шкоди 21 175 грн та 35 175 грн моральної шкоди, то з відповідача необхідно стягнути 56 702 грн грн майнової шкоди, та 100 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 14 825 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

ОСОБА_4, не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення його позову в повному обсязі.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що надані позивачем докази завдання йому майнової шкоди містять багато неточностей та суперечать показанням спеціаліста, який складав відповідний висновок, тому такі докази є неналежними доказами. Вирішуючи спір у частині відшкодування моральної шкоди, суди дійшли висновку, що із урахуванням обставин справи та наданих сторонами доказів, розмір завданої позивачу моральної шкоди становить 50 000 грн. Тому з урахуванням добровільно відшкодованої відповідачем моральної шкоди в розмірі 35 175 грн, з відповідача необхідно додатково стягнути 14 825 грн такої шкоди.

Судами повно встановлено фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги про безпідставне неврахування судами наданих позивачем доказів завдання йому майнової шкоди, а також доводи про неправильне визначення розміру моральної шкоди зводяться до переоцінки доказів у справі, що не входить до повноважень суду касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалені у справі судові рішення - залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова