Справа № 443/487/15-ц Провадження № 2/443/238/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року . Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Галій О.Й.

за участю секретаря Процака А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання батьківства

в с т а н о в и в:

13.03.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із вказаним позовом до ОСОБА_2, в обгрунтування якого зазначила, що з літа 2010 року знайома з відповідачем, з того часу між ними склалися близькі стосунки, які вони підтримували до вересня 2011 року. В лютому 2011 року завагітніла від нього, про що було відомо, як відповідачу, так і її матері, й матері відповідача. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3, який за заявою позивача записаний на її прізвище ОСОБА_3. Прізвище батька вказано "ОСОБА_3", а ім"я та по батькові, так як у відповідача "ОСОБА_2". Відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча добровільно цього факту визнавати не бажає.

Після народження дитини відповідач тривалий час відтягував вирішення питання про визнання його батьком дитини, хоч вона намагалась домовитись із ним про юридичне врегулювання визнання ним батьківства та матеріальне утримання сина, однак це бажаного результату не дало.

За вказаних обставин, позивач просить визнати відповідача- ОСОБА_2. батьком дитини- сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести відповідні зміни до актового запису про його народження.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердила обставини, викладені у позові. Щодо вимоги про проведення зміни прізвища дитини ОСОБА_3 на ОСОБА_2 -уточнила, просить залишити прізвище дитині ОСОБА_3. Суду показала, що відповідач фактично визнавав себе батьком дитини, це підтверджується, тим, що він, як батько дитини проходив флюорографію легенів і серця у поліклінічному відділенні Жидачівської ЦРЛ, після народження дитини 02.02.2012 р. приїжджав у м. Івано-Франківськ, де вона на той час проживала разом із сином, проживав з ними декілька днів. До народження дитини вони обговорювали ім"я дитини. Оскільки відповідач заперечує своє батьківство щодо народженого нею сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому просить суд визнати відповідача батьком дитини.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак про причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав, що є підставою для розгляду справи за його участі на підставі наявних матеріалів та наданих доказів.

За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд приходить до висновку ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебували і не перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_3, батьком якого за заявою матері, відповідно до ч.1 ст.135 СК України, було записано ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, яке видано повторно 10 січня 2014 р. ВДРАЦС РС Івано-Франківського міського управління юстиції та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України .

Відповідно до ч. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не

раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Згідно з ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'"ю.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих заперечень про те, що він не є біологічним батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженого позивачем.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, позивачем згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, з метою надання доказів на підтвердження визнання батьківства стосовно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 заявлялося клопотання про призначення у справі судової молекулярно- генетичної експертизи щодо встановлення відсотка кровного споріднення дитини та відповідача. Проте ухилення відповідача від участі у розгляді справи, унеможливлює призначення (проведення) такої експертизи з метою встановлення спорідненості між ним та дитиною і позивач позбавлена такої можливості посилатися на висновок експерта.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Факт батьківства відповідача відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 підтверджений у судовому засіданні окрім пояснень позивача:

- поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які підтвердили той факт, що як до народження дитини, в період вагітності позивача, так і після народження дитини в 2011 році відповідач своєю поведінкою, діями, як відносно позивача, так і відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, визнавав своє батьківство. Так, відповідач, його мати та позивач у квітні 2011 р. разом їздили в Н.Розділ на проходження позивачем УЗД та в Ходорівську райлікарню, в жіночу консультацію, де позивач ставала на облік. Сторони та їх батьки в червні 2011 р. домовлялись про заручини, весілля;

Окрім того, свідок ОСОБА_7 пояснила, що на початку лютого 2012 р. їздила в Ів. Франківськ до позивачки- куми, щоб відвідати похресника ОСОБА_3. Там вона зустрілась з відповідачем, який також їх провідував.

- медичними документами про проходження відповідачем, як батьком дитини, флюорографії серця і легень у вересні 2011 року в Жидачівській ЦРЛ;

- фотографією, на якій відповідач зображений з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (коли 02.02.2012 р. відвідав його в м. Ів. Франківську).

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 57-65, 88, 212-215, 224-227 ЦПК України, ст.ст.126,128,135 СК України, суд -

В и р і ш и в:

Позов задовольнити. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого в с. Кам"яне Жидачівського району Львівської області, громадянина України, батьком ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Івано-Франківську.

Внести зміни в актовий запис № 2598 від 07 грудня 2011 року про народження ОСОБА_3, вчинений відділом ДРАЦС РС Івано-Франківського МУЮ, вказавши у графі батько дитини- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований с. Кам"яне Жидачівського району Львівської області, громадянин України.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд поданням апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Головуюча- суддя