Справа № 511/167/15-ц
Номер провадження: 2/511/213/15
Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі - Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

В січні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2, так як вважає, що подальше збереження подружніх стосунків з відповідачем є не можливим, також просив суд неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишити проживати разом з ним згідно наявної між подружжям домовленості.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, на підставі ч.6 ст.74 ЦПК України відповідач викликався в судове засідання за допомогою смс-повідомлення (а.с.13). Через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти розірвання шлюбу з ОСОБА_1 та просила справу розглянути у її відсутність. (а.с.14)

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, в позові зазначив, що з 2004 року проживає в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Шлюбні відношення припинено з грудня 2014 року. Він не бажає поновлювати сімейні відносини з відповідачем, проживати з нею однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки. Вказує причиною розпаду сім`ї несумісність характерів, постійні конфлікти, які виникали через образи.

Посилаючись на дані обставини позивач просить шлюб з відповідачем розірвати, так як їх спільне проживання в шлюбі не можливе і вони не бажають підтримувати подружні відносини, залишивши сина проживати разом з ним.

В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 11.12.2004 року Слободзейським районним відділом ЗАГС, на підставі актового запису № 107. (а.с.3)

Від спільного життя мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою про реєстрацію особи громадянином України №536-311 від 19.06.2014 року. (а.с. 4)

Сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з грудня 2014 року.

Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаємопорозуміння, спільності інтересів.

Позивач на розірвання шлюбу згоден та наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них.

Спору щодо поділу майна подружжя та місця проживання дитини не має.

Сторони прийшли до згоди, що після розірвання шлюбу неповнолітній син ОСОБА_3 залишиться проживати з батьком.

Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує лише формально і підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Тому суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне врахувати заяву відповідача про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу - "ОСОБА_2". Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає.

Сторони по справі прийшли до згоди, що з урахуванням інтересів дитини , з метою її повноцінного розвитку, навчання та виховання, доцільним буде після розірвання шлюбу залишити проживати неповнолітнього ОСОБА_3 з батьком.

Судовий збір по справі складає 243,60 грн, який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

На підставі ст.105 ч.3, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст.10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 11.12.2004 року Слободзейським районним відділом ЗАГС, на підставі актового запису № 107, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище: чоловіку - ОСОБА_1, жінці - ОСОБА_2.

Після розірвання шлюбу неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати під доглядом батька ОСОБА_1.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ж. В. Теренчук