Справа № 489/333/15-ц
Номер провадження 2/489/865/15
РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (далі- позивач) до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" (далі - відповідач або Банк) про захист прав споживачів та стягнення процентів, пені та трьох відсотків річних за договором банківського вкладу та компенсації моральної шкоди,

встановив

В січні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між сторонами було укладено договір банківського вкладу, який передбачав можливість його дострокового розірвання, однак коли позивач звернулася до банку про розірвання договору та видачу коштів, відповідач не видав належні їй грошові кошти. Просила суд стягнути з відповідача суму вкладу 10585 доларів США, нараховані проценти 2 563,71 грн., пеню 3 % в день - 192 259,72 грн. три проценти річних - 526,76 грн., та 10 000 грн. компенсації моральної шкоди.

Заявою від 16.03.2015 позивач зменшила позовні вимоги та просила стягнути проценти 258,57 дол. США, пеню 0,1 % в розмірі 646,21 дол. США, три проценти річних 53,12 дол. США, та компенсацію моральної шкоди 700 дол. США.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з врахуванням заяви про зменшення вимог, просив вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, на адресу суду надійшли письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

12 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір банківського вкладу № 344362 (далі-Договір), згідно якого відповідач відкрив йому депозитний рахунок № НОМЕР_1 в доларах США із нарахуванням по вкладу 11,75 % річних.

Згідно копії квитанції від 12 вересня 2014 року, та на виконання умов Договору, позивач внесла суму коштів на депозит згідно договору № 344362 від 12.09.2014 року у розмірі 3450,00 доларів США.

Відповідно до додаткового договору № б/н від 15 вересня 2014 року до договору банківського вкладу № 344362 вкладник поповнив вклад на суму 3480,00 доларів США, сума вкладу становить 6930,00 доларів США. Внесення коштів підтверджується квитанцією від 15 вересня 2014 року (а. с. 12).

Відповідно до додаткового договору № б/н від 16 вересня 2014 року до договору банківського вкладу № 344362 вкладник поповнив вклад на суму 3480,00 доларів США, сума вкладу становить 10 410,00 доларів США. Внесення коштів підтверджується квитанцією від 16 вересня 2014 року (а. с. 13).

Відповідно до додаткового договору № б/н від 17 вересня 2014 року до договору банківського вкладу № 344362 вкладник поповнив вклад на суму 3450,00 доларів США, сума вкладу становить 13 860,00 доларів США. Внесення коштів підтверджується квитанцією від 17 вересня 2014 року (а. с. 13).

Відповідно до додаткового договору № б/н від 18 вересня 2014 року до договору банківського вкладу № 344362 вкладник поповнив вклад на суму 1140,00 доларів США, сума вкладу становить 15 000 доларів США. Внесення коштів підтверджується квитанцією від 18 вересня 2014 року (а. с. 14).

12.11.2014 позивачка звернулась до відповідача з заявою про дострокове повернення вкладу з 12.12.2014 та повернення вкладу і процентів, однак відповіді не отримала (а. с. 15).

Пунктом 3.4.5. Договору встановлено, що вкладник має право достроково припинити дію цього договору і отримати суму вкладу та проценти.

Відповідно до п. 2 Договору у разі дострокового розірвання Договору з ініціативи позивача в період з 12.12.2014 до 15.12.2014 перерахунок процентів за період з 12.09.2014 по 11.12.2014 не здійснюється.

Згідно з випискою по рахунку позивач частково отримав грошові кошти, а саме 17.12.2014 - 815 дол. США, 18.12.2014 - 900 дол. США, 19.12.2014 - 900 дол. США, 22.12.2014 - 900 дол. США, 25.12.2014 - 900 дол. США, 30.01.2015 - 772 дол. США, 05.02.2015 - 400 дол. США, 09.02.2015 - 600 дол. США.

У зв'язку з тим, що відповідач не видав всю суму вкладу та не нараховував відсотки за час з 12.12.2014 по 09.02.2015 позивач вирішила укласти нові договори банківського вкладу № 388772 та 388766 на суму залишку 9000 дол. США по 4500 дол. США кожен договір.

Позивач зазначає, що в період з 12.12.2014 до 09.02.2015 вона не могла отримати всі грошові кошти з вини відповідача тому він має сплатити їй відсотки за депозитом.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та відсотки на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частина 1 статті 1061 ЦК України визначає, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Відповідно до абз. 2 п. 1.6. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління НБУ від 03.12.2003р. №516, банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті.

Позивачем було здійснено вклад в іноземній валюті - доларах США. У зв'язку з цим, відповідно до вимог чинного законодавства, повернення коштів позивачу повинно здійснюватись також у доларах США.

Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Відповідач повинен нарахувати та виплатити позивачу відсотки по депозиту по день фактичної видачі вкладу, тобто на невидану сум з 12.12.2014 по 09.02.2015.

Таку ж правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду України від 28 січня 2015 року у справі № 6-247цс14.

Судом було витребувано у відповідача відомості щодо причин неотримання позивачем вкладу, однак відповідач, отримавши запит (а. с. 45) відповіді не надав.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення процентів на невиданий відповідачем залишок вкладу в сумі 258,57 дол. США є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідач як боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу позивача як кредитора зобов'язаний сплатити за весь час прострочення 3 % річних від простроченої суми, бо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У вказаній вище правовій позиції Верховним Судом України зроблено висновок щодо можливості стягнення по день фактичного розрахунку одночасно і процентів по вкладу і 3 % річних.

Тому, вимоги позивача про стягнення 3% річних в сумі 53,12 дол. США за користування відповідачем чужими грошима підлягають задоволенню.

В заяві про зменшення позовних вимог від 16.03.2015 позивач просила стягнути з відповідача пеню в розмірі 0,1 % в день на підставі п. 32.2 ст. 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Пункт 32.2 вказаного закону передбачає, що у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Стаття 1 цього закону визначає такі поняття: документ на переказ - електронний або паперовий документ, що використовується банками, їх клієнтами, кліринговими, еквайринговими установами або іншими установами - членами платіжної системи для передачі доручень на переказ коштів; переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

З системного аналізу норм вказаного закону, статей 1058-1063 ЦК України та умов договору вбачається, що письмова заява вкладника, що є підставою для повернення вкладу (п. 3.1.4 Договору) та доручення на переказ коштів є різними за своєю правовою природою документами і відповідальність, передбачена п. 32.2 ст. 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" не може бути застосована у разі невиконання банком заяви позивача про видачу банківського вкладу.

Позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, в розмірі 700 дол. США., є безпідставними, оскільки між сторонами склалися договірні відносини, а умовами договору банківського вкладу не передбачено можливості компенсації моральної шкоди завданої неналежним виконанням зобов'язань за договором. Отже позовні вимоги в цій частині, не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи те, що вимоги задоволено частково, а саме в сумі 311,69 дол. США, що станом на 13.05.2015 еквівалентно 6432,52 грн. (а. с. 48), з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 % від вказаної суми, тобто 64,33 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" про захист прав споживачів та стягнення процентів, пені та трьох відсотків річних за договором банківського вкладу та компенсації моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" (код ЄДРПОУ - 33299878) на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 311 (триста одинадцять) доларів США 69 центів, що складається з 258,57 доларів США процентів, 53,12 доларів США - три відсотки річних за договором банківського вкладу від 18 вересня 2014 року за № 344362.

В задоволенні позовних вимог про стягнення пені та компенсації моральної шкоди відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" на користь держави судовий збір у сумі 64,33 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв