Справа № 199/6248/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

25 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий - суддя Сенчишин Ф.М.

При секретарі Карабань А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, Ленінський районний центр зайнятості м. Дніпропетровська, про припинення трудового договору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, за яким просить розірвати з 02 червня 2015 року трудовий договір, укладений між фізичної особою - підприємцем ОСОБА_2 і позивачем 06 вересня 2013 року та зареєстрований в Ленінському районному центрі зайнятості м. Дніпропетровська за № 45913/1548, а також зобов'язати Ленінський районний центр зайнятості м. Дніпропетровська зняти зазначений трудовий договір з реєстрації. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах з 06 вересня 2013 року на підставі вказаного трудового договору та обіймав посаду охоронця. 02 червня 2015 року позивач написав та вручив відповідачу заяву про звільнення його з вказаної посади за власним бажанням. Відповідач того ж дня звільнив його з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України, про що зробив відповідний запис у трудовій книжці. Однак відповідач не з'явився з позивачем до Ленінського районного центру зайнятості для здійснення завершення передбаченого законодавством розірвання трудового договору шляхом зняття його зх. реєстрації. Внаслідок того, що місцезнаходження відповідача на цей час не відоме, позивач не може розірвати укладений трудовий договір, працевлаштуватися на законних підставах, тому вимушений звернутися за захистом порушеного права до суду.

Ухвало суду від 25 серпня 2015 року провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання Ленінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська зняти трудовий договір з реєстрації закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Сторони та третя особа, належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи, до суду не прибули. Позивач ОСОБА_3 надав суду письмову заяву, за якою підтримав в повному обсязі вимоги за позовною заявою та фактичні обставини, на яких вони ґрунтуються. Просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач ФОП ОСОБА_2 та третя особа Ленінський районний центр зайнятості м. Дніпропетровська про причини неявки суд не повідомили. За ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін та третьої особи в порядку ст. 224 ЦПК України заочно за наявних в справі доказів.

На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні фактичні обставини.

Позивачем до позову додана копія трудового договору, укладеного 06 вересня 2013 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за яким позивач зобов'язався виконувати обов'язки охоронця (а.с. 7). Сторони визначили тривалість трудових відносин не менше ніж 24 календарних місяці.

Зазначений трудовий договір зареєстровано в Ленінському районному центру зайнятості 06 вересня 2013 року з № 45913/1548.

Аналогічний запис про прийняття позивача на роботу було здійснено у його трудовій книжці (а.с. 8-17).

Як трудовий договір, так і трудова книжка містять запис про звільнення позивача з роботи з 02 червня 2015 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Відповідні записи посвідчені підписом від імені ФОП ОСОБА_2 і сторонами не надавалися суду докази на підтвердження того факту, що відповідний підпис не належить відповідачеві.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Державна служба зайнятості відповідно до статті 24-1 КЗпП України та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08 червня 2001 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, є органом на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників.

Відповідно до пункту 5 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою та пункту 14 Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, трудовий договір між фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником укладається у трьох автентичних примірниках, один з яких перебуває у фізичної особи, другий - у працівника, третій - в центрі зайнятості, де цей трудовий договір зареєстровано.

Пунктом 6 Порядку визначено, що у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково, в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають державну службу зайнятості.

Згідно пункту 17 Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08 червня 2001 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, розірвання трудового договору повинно бути підтверджене підписами сторін трудових відносин.

Отже, записи фізичної особи-роботодавця про підстави припинення трудового договору, а також особисті підписи її, та найманого працівника повинні стояти на трьох примірниках трудового договору.

Відповідно до пункту 7 Порядку, після звернення сторін трудових відносин до центру зайнятості та повідомлення ними про закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково, відповідальна посадова особа центру зайнятості протягом трьох днів зобов'язана зняти трудовий договір з реєстрації. Про це робиться відмітка в книзі реєстрації трудових договорів.

Відповідно до пункту 2.20-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мін'юсту і Мінсоцзахисту від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, трудові книжки працівників, які працюють на умовах трудового договору у фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов'язану з наданням послуг (кухарі, няньки, водії тощо), зберігаються безпосередньо у працівників. Фізичні особи-роботодавці лише роблять записи до трудових книжок працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи відповідно до укладених трудових договорів, що зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості. Унесені фізичною особою до трудових книжок записи підтверджуються підписом посадової особи центру зайнятості, який зареєстрував трудовий договір, і засвідчуються печаткою центру зайнятості.

Отже, відповідно до положень Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, Форми трудового договору між працівником і фізичною особою та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише в разі звернення обох сторін трудових відносин (фізичної особи і працівника) з належними їм документами до центру зайнятості.

У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин - фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін в центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації в державній службі зайнятості є рішення суду, яке набрало чинності, щодо припинення дії договору.

Суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-32цс13 від 12 червня 2013 року, згідно якого суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Визнання укладеного між сторонами трудового договору припиненим є ефективним засобом захисту порушеного права позивача, оскільки буде достатнім для відновлення порушеного права позивача та відповідної реєстрації припинення трудових відносин.

За наведених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214 та 224 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, Ленінський районний центр зайнятості м. Дніпропетровська, про припинення трудового договору- задовольнити в повному обсязі.

Припинити з 02 червня 2015 року на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням трудовий договір, укладений 06 вересня 2013 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 і ОСОБА_3, та зареєстрований в Ленінському районному центру зайнятості 06 вересня 2013 року з № 45913/1548.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідач, який не з'явився у судове засідання, може подати до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий :