Справа№ 2-3509/11
Провадження № 2-р/522/22/15
УХВАЛА

12 травня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Приморського районного суду м Одеси від 01 лютого 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2012 року, яке набрало чинності, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, стягнуто з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти у розмірі 23 020, 00 євро, що за курсом НБУ станом на 01 лютого 2012 року складає 252 462, 64 грн.

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про розяснення вищевказаного рішення, в якій просить суд у резолютивній частині рішення вказати, чи підлягає стягненню зазначена в рішенні суду сума з конвертацією її в національну валюту по курсу НБУ на день здійснення платежу.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати заяву за його відсутності.

Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення вищевказаної заяви та пояснила, що в заяві ОСОБА_1 фактично просить змінити резолютивну частину рішення, змінивши її з стягнення боргу з конвертацією валюти на момент винесення рішення суду, на стягнення боргу з конвертацією валюти на день здійснення платежу. Також зазначила, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2014 року на користь ОСОБА_1 на підставі рішення суду від 01 лютого 2012 року, стягнуто заборгованість з урахуванням інфляції, в розмірі 110 250, 44 грн. Тому, на її думку, позивач намагається двічі стягнути з ОСОБА_2 інфляційні витрати.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, вислухавши думку представника ОСОБА_2, суд вважає, що заява про розяснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2012 року не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2012 року, яке набрало чинності, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, стягнуто з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти у розмірі 23 020, 00 євро, що за курсом НБУ станом на 01 лютого 2012 року складає 252 462, 64 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Зазначена стаття наводить на висновок, що роз'ясненим може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз'яснення її неможливо виконати. Тому механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. Мотиви рішення суду не можуть бути розяснені, оскільки це потягне за собою зміну змісту рішення, а саме його мотивувальної частини, що буде суперечити ст. 221 ЦПК України. У цьому випадку, неясність чи помилковість мотивів може слугувати лише підставою для подання апеляційної скарги, в тому числі й на мотиви прийняття рішення.

До того ж, відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

В дійсній заяві ОСОБА_1 просить змінити резолютивну частину рішення, змінивши її з стягнення боргу з конвертацією валюти на момент винесення рішення суду, на стягнення боргу з конвертацією валюти на день здійснення платежу. Вказана вимога відповідає вимогам ч. 2 ст. 533 ЦК України, з якої вбачається, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Однак, судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2014 року, яке набрало чинності, з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_1 на підставі рішення суду від 01 лютого 2012 року, заборгованість з урахуванням інфляції, в розмірі 110 250, 44 грн.

25 листопада 2014 року першим Приморським ВДВС ОМУЮ було відкрите виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення суду.

Таким чином, ОСОБА_1 в заяві про розяснення рішення суду від 01 лютого 2012 року просить, по суті, повторно стягнути з ОСОБА_2 на його користь інфляційні витрати, що є неприпустимим.

Тому, враховуючи наведене, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про розяснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», ст.ст. 1, 10, 221, 209, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення Приморського районного суду м Одеси від 01 лютого 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення боргу, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Свячена Ю.Б.