БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1644/15-ц
Провадження № 2/497/549/15
21.08.2015 року Болградській районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді Калібової М.М.
за участю секретаря Войтової С.І.,
розглянувши, у відкритому судовому засіданні в м. Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Болградський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Болградського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та про зобов'язання Болградського районного сектору Головного управління Державної міграціонної служби України в Одеській області зняти ОСОБА_2 з реєстрації в будинку №44 по вул. Госпитальній в м. Болград Одеської області, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами № 44 по вулиці Госпітальній в м. Болград Одеської області на підставі договору дарування житлового будинку серії АЕЕ №876091, укладеного 29.11.2001 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та зареєстрованого в реєстрі за №4-221. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою з 09 лютого 1996 року, але не проживає з моменту реєстрації та його місце знаходження позивачці не відомо, тому вона вважає, що це порушує її права та перешкоджає реалізації її права на житло у повному обсязі (а.с.2).
Позивачка до суду в призначений час не прибула, в позовній заяві просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити (а.с.16).
Відповідач до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази, про що свідчить поштови повідомлення з відмиткою про те, що він за вказаною в позовній заяві адресою не проживає, а також повідомленням в газеті "Одеські вісті" № 69 (4779)) за 11.08.2015 рік; про причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України.
Третя особа Сектор ГІРФО Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області до суду не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що в справі є відповідні докази. Надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника та не заперечував щодо задоволення позовних вимог.
Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України).
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийнявши до уваги заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в зазначеному будинку з 09.02.1996 року, але не проживає в ньому з моменту реєстрації, що підтверджується заявою позивача, та довідкою, виданою Болградською міською радою Одеської області (а.с.10).
Статтею 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).
Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що житловий будинок, розташований за адресою: вул. Госпитальна, 44, м. Болград, Одеська область, належить позивачу ОСОБА_1 на підставі договору дарування, укладеного між позивачем та ОСОБА_4 та посвідченого 29.11.2001 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, реєстр № 4-221 (а.с.7).
За згодою ОСОБА_4 у 1996 році у домоволодінні №44 по вул. Госпитальна в м. Болград зареєстровано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач зареєстрований був формально, жодного дня у будинку не проживав.
Позивач ОСОБА_1 проживає і зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб, і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Частина 2 статті 405 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідач в спірному будинку не проживає, особистих речей в ньому не має.
Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.
Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають задоволенню.
Що стосується вимог про зняття з реєстрації, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки в результаті визнання особи такою, що втратила право користування житлом, такі наслідки передбачені ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" без додаткового ухвалення рішення суду. До відмови у знятті з реєстарції на підставі рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням права позивача у цьому питанні не порушені, і тому суд відповідно до приписів ст.16 ЦК України про захист права лише у передбачений законом чи договором спосіб не має підстав для ухвалення рішення з цього приводу.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226, 294 ЦПК України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Болградський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити частково.
2. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку № 44 по вулиці Госпітальній в м. Болград Одеської області.
3. Відмовити в задоволенні позову в частині зобов'язання Болградського районного сектору Головного управління Державної міграціонної служби України в Одеській області зняти ОСОБА_2 з реєстрації в будинку №44 по вул. Госпитальній в м. Болград Одеської області
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Калібова Марія Миколаївна