АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

15 січня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Басюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м.Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, за апеляційною скаргою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м.Києві на ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 17 жовтня 2014 року,

встановила:

у жовтні 2014 року державний виконавець ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві звернувся до суду із поданням про обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до погашення нею заборгованості перед ЖБК «Автомобіліст» за житлово-комунальні послуги, яку було стягнуто судовим наказом Деснянського районного суду м.Києва від 30 серпня 2013 року, посилаючись на те, що боржник ухиляється від покладених на неї зобов'язань.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 17 жовтня 2014 року у задоволенні подання було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, державний виконавець ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою подання задовольнити, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним поданням Державний виконавець Петрунь В.С. посилався на те, що на виконанні у ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві знаходиться виконавче провадження № 44230440 з примусового виконання судового наказу від 30 серпня 2013 року, виданого Деснянським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 солідарно на користь ЖБК «Автомобіліст» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 69 581 грн. 36 коп., витрат на правову допомогу в розмірі 458 грн. 80 коп. та судових витрат. Зазначав, що постановою від 01 серпня 2014 року було відкрито виконавче провадження та надано строк на добровільне виконання, на виклик до ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві боржник не з'являється, станом на дату звернення з поданням заборгованість не сплачена, що свідчить про ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 17 жовтня 2014 року у задоволенні подання було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні подання суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не було надано доказів на підтвердження ухилення боржника від виконання покладених на неї зобов'язань. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим по справі обставинам.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 серпня 2013 року Деснянським районним судом м.Києва було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг. Постановою державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві від 01 серпня 2014 року було відкрито виконавче провадження.

В своїй апеляційній скарзі державний виконавець посилається на те, що судом не було враховано те, що наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В даному випадку в матеріалах справу відсутні підтвердження отримання боржником ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому не можна вважати, що вона ухиляється від виконання покладених на неї зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з вказаним поданням державним виконавцем було надано копію судового наказу та постанови про відкриття виконавчого провадження. Вказані документи не можуть свідчити про ухилення боржника від виконання судового наказу.

Таким чином, судом першої інстанції було дотримано норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м.Києві відхилити, а ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 17 жовтня 2014 року - залишити без змін

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді

№ справи: 754/14070/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1898/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Ярошенко С.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.