У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Нагорняка В.А., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах держави до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», про визнання недійсними рішення і державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду Київської області від 13 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15 липня 2014 року позов прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах держави задоволено частково. Визнано недійсним рішення Коцюбинської селищної ради Київської області від 24 грудня 2008 року № 1786/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 13 листопада 2014 року рішення міського суду в частині відмови у визнанні недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 449614 скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га по АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:043:0024, серії ЯЗ № 449614, виданий на ім'я ОСОБА_4 з відміткою про відчуження земельної ділянки ОСОБА_5 У решті - рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено у відповідності до вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України та правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 25 червня 2014 року, у справі № 6-67цс14.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, відхилити, рішення апеляційного суду Київської області від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О., Маляренко А.В., Нагорняк В.А.