Справа № 305/413/15-ц
Провадження по справі 2/305/327/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Тулик І.І.

з участю секретаря -Шемота М.І.

прокурора - Кабаль Л.В.

відповідача - ОСОБА_1

представників відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом прокурора Рахівського району в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, орагну опіки та піклування Рахівської РДА, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Рахівського району Закарпатської області, діючи в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, органу опіки та піклування Рахівської РДА, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 лютого 2015 року у ході досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 від 13.02.2015 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України. Як встановлено органом досудового розслідування ОСОБА_1, будучи матір"ю двох малолітніх дітей: дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які з часу народження проживають з тіткою ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_2, в період з січня 2013 року по лютий 2015 року отримала державні соціальні допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей на загальну суму 21954,16 гривень. Порушуючи вимоги ст. 150 СК України, згідно якої батьки зобов"язані виховувати та піклуватись про своїх дітей, ОСОБА_1, умисно, з корисливих спонукань, з метою витрачання коштів, державних соціальних допомог, призначених для належного утримання та догляду вищезазначених дітей, використовувала їх на придбання речей для власного користування, при цьому не надавала необхідні для дітей одяг, їжу, не забезпечила належні санітарно-гігієнічні умови їх проживання, не піклувалася про їх здоров"я, фізичний, моральний і духовний розвиток, не створювала належні умови для розвитку природних здібностей дітей, чим злісно ухилилася від їх утримання. З огляду на це діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від самого народження проживають у сім"ї ОСОБА_4, яка здійснює належний догляд за ними, створює необхідні для їх здоров"я та розвитку умови проживання і виховання. Крім цього, ОСОБА_1, окрім малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є матір"ю малолітніх ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, відомості про батька яких занесені зі слів матері в порядку ст. 135 СК України. Згідно довідки Богданської сільської ради Рахівського району від 25 лютого 2015 року разом з відповідачкою проживають її чоловік ОСОБА_10, 1988 року народження та двоє дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5. Тобто фактично на утриманні відповідачки перебуває двоє дітей. Рішенням Рахівського районного суду від 28 січня 2013 року ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав стосовно її сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, якого вона залишила в пологовому будинку та вирішено стягувати з неї на користь опікуна ОСОБА_11 аліменти в розмірі 500 гривень до досягнення дитиною повноліття. З цього часу службою у справах двтей, представник якої брав участь у судовому розгляді цивільної справи, не вжито жодних заходів, в тому числі цивільно-правового характеру, щодо захисту прав та інтересів дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині їх виявлення, визначення соціально-правового статусу та встановлення опікунства над ними. З урахуванням чого, прокуратура Рахівського району звертається за захистом соціальних та майнових прав дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які відносяться до осіб з числі дітей, фактично позбавлених батьківського піклування, у зв"язку з неспроможністю через свій вік самостійно реалізувати свої процесуальні повноваження щодо захисту прав у суді. Станом на 26 лютого 2015 року органом опіки та піклування райдержадміністрації соціально-правовий статус дітей не визначений, питання щодо призначення опікуна над ними комісією не розглядалося. Водночас, зазанчені діти позбавлені захисту їх інтересів з боку держави та через відсутність встановленого державою соціально-правового статусу не можуть бути забезпечені передбаченими соціальними допомогами та пільгами для їх повноцінного розвитку та виховання. Разом з тим, вихованням та утримання дітей займається громадянка ОСОБА_4, в якої діти проживають з часу народження. Враховуючи, що ОСОБА_1 ніде не працює, до цього часу є одержувачем державних соціальних допомог, вважають, що з неї необхідно стягнути аліменти, визначені судом у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття. На підставі наведено просили позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 батьківських прав стосовно її малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення повноліття, аліменти в розмірі по 500 гривень на кожну дитину.

В ході розгляду справи прокуратурою Рахівського району змінено позовні вимоги, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи, внаслідок затримки психомоторного розвитку. За даними медичних висновків обов"язки опікуна відповідачки виконувала ОСОБА_12. 1938 р.н. З часу одруження, тобто з грудня 2012 року ОСОБА_1 проживає в с. Богдан Рахівського району разом зі своїм чоловіком та їх спільними дітьми ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_13 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_14. За місцем свого проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно, добросовісно виконує свої батьківські обов"язки по догляду за дітьми. З наданих у судовому засіданні пояснь ОСОБА_4 та показів ОСОБА_13 вбачається, що у січні 2013 року ОСОБА_1 залишила своїх малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на утриманні тітки ОСОБА_4 Починаючи з вказаного часу відповідач долею зазначених дітей не цікавилась, необхідні для дітей одяг, їжу не надавала, ініш засоби спілкування з дітьми не вишукувала, що свідчить про ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов"язків. З показів ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_1 не провідувала своїх дітей, оскільки здійснює догляд за їх спільними дітьми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 У межах кримінального провадження на підставі постанови слідчого СВ Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 06.05.2015 року проведено амбулаторну судово-психічну експретизу ОСОБА_1, за результатами якої остання виявляє ознаки недоумства у вигляді легкої розумової відсталості (помірної дебільності). Розумова відсталість у освідчуваної не досягає ступеню, що позбавляла б її здатності усвідомлювати значення свої дій та керувати ними. З часу розгляду даної справи відповідачка свою поведінку стосовно дітей не змінила. Отже, з огляду на вищенаведене, а також те, що ОСОБА_1 народила своїх дітец ОСОБА_5 та ОСОБА_6, будучи неповнолітньою, є інвалідом ІІІ групи, виховує двох інших малолітніх дітей, а профілактична робота з нею спеціалістами орагнів профілактики фактично не проводилась , хоча остання і перебуває на обліку служби у справах дітей Рахівської РДА, вважають, що позбавлення її батьківських прав стосовно зазначених дітей є передчасним. У разі прийняття рішення про відібрання від ОСОБА_1 малолітніх дітей без позбавлення її батьківських прав, діти отримають статус дітей, позбавлених батьківського піклування, а їх опікун ОСОБА_4 право на державну допомогу. Більше того, відібрання дітей від ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав мало б спонукати останню до налагодження своїх відносин з дітьми. В протилежному випадку, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дітей у ОСОБА_1, причини, які перешкоджали належному вихованню дітей відповідачкою не будуть усунуті, служба у справах дітей, служба у справах дітей Рахівської РДА зобов"язана буде вжити заходи до позбавлення її батьківських прав. Враховуючи наведене просили відібрати від ОСОБА_1 малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 без позбавлення батьківських прав та стягнути аліменти в користь ОСОБА_4 на утримання цих малолітніх дітей в розмірі по 500 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду до досягнення дітьми повноліття.

Представник позивача ОСОБА_14, в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні зміненого позову наполягає.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 змінені позовні вимоги не визнали. ОСОБА_2 пояснює, що змінені позовні вимоги мають бути повернуті позивачу, оскільки подані з порушенням встановленого порядку, разом з цим не має доказів того, що між прокурором і органом опіки та піклування існує спір. Крім того, пояснили що третя особа ОСОБА_4 та її сини не допускають останню для відвідування дітей, вчиняють постійно перешкоди.

Представник відповідача - орану опіки та піклування Рахівської РДА, ОСОБА_3 в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнала, не заперечила щодо відібрання дітей без позбавлення батьківських прав.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому змінені позовні вимоги підтримала, не заперечує проти задоволення позову.

Свідок ОСОБА_10 є чоловіком відповідачки, в ході судового розгляду справи по суті спору пояснив, що кошти на дітей передавали з рук в руки ОСОБА_4 по 614 гривень на дитину. ОСОБА_4 приходила до них і говорила, щоб забирали собі дітей.

Свідок ОСОБА_13 ствердив, що працює завідувачем амбулаторії в с. Розтоки, ОСОБА_1 не відвідує дітей, не цікавиться їхнім здоров"ям.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них не позбавляючи їх батьківських прав, передбачених п.2-5 ч.1 ст. 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для життя і здоров'я та морального виховання.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є матір"ю малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про народження дітей.

25 лютого 2015 року у ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 від 13 лютого 2015 року, ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.

Як встановлено органом досудового розслідування, ОСОБА_1, будучи матір"ю двох малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які з часу народження проживають з тіткою ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2, в період з січня 2013 року по лютий 2015 року отримала державні соціальні допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей, зокрема: на дочку ОСОБА_5, допомогу на дітей одинокій матері у 2013 року на загальну суму 4220,64 гривень, у 2014 році - 4458,24 гривень, у 2015 році - 743,04 гривень; на дочку ОСОБА_6, допомогу по вагітності та пологах непрацюючим жінкам в 2013 році на загальну суму 2937,60 гривень, допомогу по догляду за дитиною до трьох років за 2014 рік - 172,72 гривень, допомогу на дітей одинокій матері за 2013 рік - 4220,64 гривень, за 2014 рік - 4458,24 гривень, за 2015 рік - 743,04 гривень.

Однак, ОСОБА_1, умисно, з корисливих спонукань, з метою витрачання коштів, державних соціальних допомог, призначених для належного утримання та догляду дітей, використовувала їх на придбання речей для власного користування, при цьому не надавала необхідні для дітей одяг, їжу, не забезпечила належні санітарно-гігієнічні умови їх проживання, не піклувалася про їх здоров"я, фізичний, моральний і духовний розвиток, не створювала належні умови для розвитку природних здібностей дітей, чим злісно ухилилася від їх утримання.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_1, окрім малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є матір"ю малолітніх ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2013 року відповідачку ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав стосовно її сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, якого вона залишила в пологовому будинку.

Двоє інших дітей - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_13, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 проживають з відповідачкою та її чоловіком ОСОБА_10 в с. Богдан Рахівського району Закарпатської області.

Діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають, перебувають на утриманні та вихованні громадянки ОСОБА_4 в с. Розтоки Рахівського району Закарпатської області.

Згідно акту судово-психіатричної експертизи №84 від 12 травня 2015 року ОСОБА_1 виявляє ознаки недоумства у вигляді легкої розумової відсталості (помірної дебільності). Розумова відсталість у освідчуваної не досягає ступеню, що позбавляла б її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Отже, психічний стан відповідачки не перешкоджає вчиняти свої батьківські обов"язки належним чином із забезпеченням дітей всім необхідним для їх нормального проживання та розвитку.

Однак, всупереч цьому, відповідачка ухилилася від виховання та утримання своїх дітей, залишивши їх проживати в чужих людей із самого їх народження, при цьому маючи житло для проживання та кошти.

Виховання в сім'ї - дуже важливий і суттєвий чинник формування особистості дитини. Дитина має зростати і виховуватись у здоровій сімейній обстановці. Це - істина, яка не потребує доказування. Характер людини формується із самого раннього періоду її розвитку. Від того, як триває період дитинства, багато в чому залежить, якою стане людина в майбутньому. І навпаки: нездорова сімейна обстановка частіше за все погано впливає на ще незміцнілу психіку дитини, розвиває в ній шкідливі звички, формує неповагу до інтересів інших людей, і зрештою нерідко призводить до вчинення неправомірних, протиправних вчинків.

Відібрання дитини без позбавлення батьківських прав застосовується за наявності вини батьків, але ступінь їх вини значно менший, ніж під час позбавлення батьківських прав, у їх діях відсутня так би мовити злісність.

Крім всього наведеного, суд звертає увагу і на таку обставину як наявність реальної, небезпечної для виховання дітей обстановки в сім'ї. Тобто, поруч із визначеними ст. 164 СК України підставами до відібрання дитини без позбавлення батьківських прав існує і така, як наявність небезпеки.

Небезпека, на думку суду, може торкатися як життя і здоров'я дітей, так і інтересів їх правильного виховання. Небезпеку слід розуміти як будь-яку загрозу здоров'ю дітей, загрозу їх фізичному та моральному розвитку. До небезпечних можна віднести і ситуацію в даному випадку - коли мати страждає на психічні розлади, але у встановленому порядку не визнана недієздатною.

Таким чином, враховуючи перш за все інтереси малолітніх дітей, які потребують належного догляду, достатнього харчування, навчання, виховання, суд застосовує до ОСОБА_1 санкції сімейно-правової відповідальності за невиконання обов'язків з виховання дітей у вигляді відібрання дітей без позбавлення її батьківських прав, як наявність реальної небезпеки для виховання та розвитку дітей, строком в один рік, що дасть змогу відповідачці виправити свою поведінку, змінити своє ставлення до виховання дітей, а органам служби у справах дітей, поставити таку сім"ю на облік, забезпечити особливу ретельність при дослідженні обставин, пов'язаних із життям дітей, відіграти попереджувальну роль неправомірних дій матері стосовно дітей, за умови, що її поведінка перебуватиме в полі зору органів опіки та піклування.

Між тим, відібрання дитини від батьків не припиняє їх відносини як дитини та батьків, а тому і батьки і дитина продовжують бути наділеними усім спектром взаємних прав та обов"язків. Але в зв"язку із тим, що дитина на період окремого проживання від батьків потребує не лише догляду, а й матеріальної підтримки, а батько, мати зобов"язані утримувати свою неповнолітню дитину, то при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Однак разом з цим, позивачем ініційовано питання про стягнення аліментів із відповідачки в користь ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, при цьому не надавши доказів правового становища ОСОБА_4 стосовно цих дітей, а саме встановлення опікунства, окрім як проживання з нею. У зв"язку з чим, та з метою цільового призначення коштів, отриманих за аліментними зобов"язаннями, суд вважає за доцільним відмовити в задоволенні позову в цій частині, до вирішення питання про призначення третьої особи опікуном дітей, позбавлених батьківського піклування, шляхом подання окремого позову про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідачів в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так, з відповідачки ОСОБА_1 в спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок

Керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 10, 11, 58, 60, 88, 131, 209, 212- 215, 223, 294, 367 ЦПК України,

суд,

В И Р І Ш И В :

Зміненений позов задовольнити частково.

Відібрати від ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_15, мешканки АДРЕСА_1 малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення батьківських прав строком на один рік.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_15, мешканки АДРЕСА_1 в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області 487 гривень 20 копійок судового збору, № доходного рахунку 0211, Код класифікації доходів бюджету 22030001.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_17

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.