У х в а л а

іменем україни

13 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Парінової І.К., Cтупак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» про захист прав споживача та стягнення банківського вкладу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» (далі - ПАТ «Автокразбанк») про захист прав споживача та стягнення банківського вкладу.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 24 жовтня 2013 року між ним та ПАТ «Автокразбанк» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 158783, відповідно до якого банк відкрив депозитний рахунок та прийняв від нього грошові кошти у сумі 115 000 грн, строком на дев'ять місяців, зі сплатою 20 % річних.

Відповідач своїх зобов'язань за договором належним чином не виконав та по закінченню строку договору не повернув позивачу вклад та нараховані відсотки за користування ним.

Враховуючи вказане, позивач просив визнати незаконними дії відповідача щодо неповернення грошових коштів, які знаходяться на його рахунку у банку, та стягнути з ПАТ «Автокразбанк» на свою користь заборгованість за вкладом на суму 113 865 грн 23 коп., нараховані відсотки в розмірі 12 530 грн та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 січня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Автокразбанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 113 865 грн 23 коп. згідно з договором банківського вкладу (депозиту) № 158783 від 24 жовтня 2013 року.

Стягнуто з ПАТ «Автокразбанк» на користь ОСОБА_1 проценти за користування депозитом у сумі 12 530 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 26 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з ПАТ «Автокразбанк» на користь ОСОБА_1 113 865 грн 23 коп. депозитного вкладу та 12 530 грн процентів за користування депозитом й вирішення питання судових витрат скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що у визначений у договорі строк банк не виконав умови депозитного договору, не повернув позивачу суму вкладу та не виплатив нараховані за вкладом відсотки.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволені позову у частині позовних вимог щодо стягнення з ПАТ «Автокразбанк» на користь позивача депозитного вкладу, відсотків за користування депозитом, суд апеляційної інстанції виходив із того, що під час дії тимчасової адміністрації задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку не здійснюється. При цьому, стягнення з ліквідованого банку грошових коштів за договором банківського вкладу порушує порядок задоволення вимог кредиторів, встановлений ст. ст. 45, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Судами встановлено, що 24 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Автокразбанк» було укладено договір банківського вкладу.

На визначених зазначеним договором умовах, ПАТ «Автокразбанк» відкрив на ім'я ОСОБА_1 депозитний рахунок НОМЕР_1 та прийняв від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 115 000 грн., строком на дев'ять місяців з 24 жовтня 2013 року по 24 липня 2014 року, зі сплатою 20 % річних, з правом поповнення вкладу протягом 135 календарних днів з дати внесення вкладу.

Пунктом 2.7 договору передбачено, що сума вкладу повертається вкладнику шляхом перерахування на поточний рахунок вкладника для проведення операцій з використанням електронного платіжного засобу відкритого у ПАТ «Автокразбанк».

Відповідно до п. 3.1.4 вказаного договору банк зобов'язується повернути вклад та нараховані проценти вкладнику в дату повернення, зазначену в п. 1.1 цього договору, підтвердивши повернення вкладу та нарахованих відсотків видачею належним чином оформленої квитанції банку та/або виписки з рахунку.

18 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації в ПАТ «Автокразбанк» з заявою про повернення банківського вкладу за договором від 24 жовтня 2013 року № 158783.

З матеріалів справи також вбачається, що постановою правління Національного банку України від 30 травня 2014 року № 320 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» до категорії неплатоспроможних» ПАТ «Автокразбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 30 травня 2014 року № 40 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» вирішено розпочати процедуру виведення ПАТ «Автокразбанк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 30 травня 2014 року по 29 серпня 2014 року включно.

Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29 серпня 2014 року № 76 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Автокразбанк» та призначення уповноваженої особи фонду на ліквідацію банку» розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Автокразбанк» з відшкодування з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 29 серпня 2014 року.

Таким чином, з моменту запровадження у ПАТ «Автокразбанк» тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволення вимог вкладників та інших кредиторів ПАТ «Автокразбанк» здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про банки та банківську діяльність в Україні» та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами 200 000 грн., встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Згідно з ч. 5 п. 1 ст. 36 зазначеного Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 вказаного Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду щодо ліквідації банку, зокрема, припиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю, строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав, припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку.

Згідно з ч. 5 ст. 45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що у листі від 10 листопада 2014 року за № 35/315-07 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Автокразбанк» повідомила ОСОБА_1 про залишок коштів на рахунках, відкритих на його ім'я у ПАТ «Автокразбанк», у загальному розмірі 113 865,23 грн, які підлягають виплаті за кредитною вимогою від 02 жовтня 2014 року № 02.10-03/К, за рахунок коштів, одержаних у результаті ліквідації та реалізації майна ПАТ «Автокразбанк» в черговості, що передбачена ч. 1. ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, вирішуючи справу, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що на момент звернення до суду з вказаним позовом (3 грудня 2014 року), ОСОБА_1 заявив уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку та був включений до реєстру акцептованих вимог кредиторів, затвердженого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Також суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що стягнення з ліквідованого банку належних ОСОБА_1 грошових коштів за договором банківського вкладу порушить порядок задоволення вимог кредиторів, встановлений ст. ст. 45, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зазначені висновки суду апеляційної інстанції відповідають обставинам справи, а також узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом правильно застосовано.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротун

М.В. Дем'яносов

І.К. Парінова

О.В. Cтупак