Справа № 202/9276/14-ц
Провадження № 2/0202/508/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 січня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючої судді - Слюсар Л.П.

при секретарі - Фісун К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у вересні 2014 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві посилався на те, Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 26 лютого 2014 року у справі за №202/865/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, було постановлено рішення відповідно до якого з позивача на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню на утримання дітей: ОСОБА_3 (2012 р.н.) та ОСОБА_4 (2008 р.н.), аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття кожного з дітей, але не менше ніж сума, що складається з сум по 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожного з дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 22 січня 2014 року та до досягнення кожною дитиною повноліття. Судом було встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться у трудових відносинах з ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро», де займає посаду тренера по воротарях, та за період з серпня 2013 року по січень 2014 року одержав дохід в розмірі 48003,72 гривень (або 8000 гривень на місяць), про що свідчила довідка про доходи з місця роботи відповідача. Зобов'язання по утриманню дітей, відповідно до рішення суду від 26.02.2014 р. мають тривалий характер і встановлені до настання їх повноліття. Але законом передбачена цілком розумна можливість зміни розміру аліментів за рішенням суду у напрямку зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню. Підставою для звернення до суду з даним позовом стала зміна матеріального стану позивача. Як свідчить з довідки №184 від от 01.08.2014 року щомісячна заробітна платня ОСОБА_1 з березня 2014 року та по теперішній час складає 2300 гривень. Тобто, порівняно з заробітною платою за період з серпня 2013 року по січень 2014 року, його дохід зменшився на 5700 гривень щомісяця, а отже порівняно з 26 лютого 2014 року, датою постановленім рішення, зменшився в чотири рази.

Вказує на погіршення його матеріального стану і на таке, що він 18 квітня 2013 року уклав з ПАТ КБ «Креді Агріколь Банк» комплексний договір №1/1381603, відповідно до якого йому було надано банком кредит в сумі 26 000 гривень строком на 36 місяців - з 18.04.2013 року до 17.04.2016 року (включно). Вказані кошти було використано на потреби сім'ї, але в даний час позику щомісячно в розмірі 1369 гривень 30 копійок він погашає з власного заробітку.

Окрім цього, він сплачує мінімально необхідні комунальні послуги щодо утримання житла 850 гривень щомісячно. Отже його матеріальний стан зазнав чотирикратного зменшення і в даний момент не існує підстав визнавати, що визначення аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця є справедливими та співмірними його доходу. При цьому просить суд прийняти до уваги, що на такі потреби позивача, як продукти харчування, непродовольчі товари, послуги потрібні для збереження здоров'я і забезпечення життєдіяльності в нього залишається сума, яка дорівнює 100 грн. на місяць. Просив суд: зменшити розмір аліментів, присуджених до стягнення з нього на користь ОСОБА_2 та стягувати на утримання дітей аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку ( доходу) щомісяця до повноліття кожного із дітей, але не менше ніж сума, що складається з сум по 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожного з дітей відповідного віку.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Відповідачка у судове засідання з'явилася, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказала, що позивач не позбавлений права у подальшому влаштуватися на більш високооплачувану роботу для збільшення своїх доходів. Внаслідок зменшення розміру аліментів діти опиняться у складних умовах, не будуть забезпечені належним чином. Донька, ОСОБА_4, до 6 років перебувала на обліку у лікаря - нефролога та потребує постійного нагляду та обстеження у даного лікаря, що безумовно вимагатиме додаткових витрат. Син, ОСОБА_3, якому 2 роки, за рекомендацією лікаря влаштований до дитячого закладу для дітей з логопедичним напрямом. Зменшення розміру аліментів буде порушувати права та законні інтереси малолітніх дітей. Зважаючи на те, що навіть тих аліментів, що сплачує на даний час позивач все одно не вистачає на повноцінне забезпечення дітей. Звернула увагу суду на те, що в додаткових витратах на дітей батько участі не приймає, обмежуючи участь у вихованні виключно сплатою аліментів.

Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2014 року було розірвано (а.с.7). Сторони є батьками, народжених у цьому шлюбі дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2014 року з ОСОБА_1 присуджено до стягнення аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття кожного з дітей, але не менше ніж сума, що складається з сум по 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожного з дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 22 січня 2014 року та до досягнення кожною дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів, суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище малолітніх дітей, які потребують піклування, утримання, мешкають разом із матір'ю, перебувають на її утриманні, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, працює в ТОВ "ФК "Дніпро", має сталий заробіток, інших дітей та осіб на утриманні не має, а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, визнання позову відповідачем в повному обсязі.

У судовому засіданні позивач наполягав на зменшення розміру аліментів у зв'язку з зменшенням розміру його заробітної плати, щомісячним погашенням кредиту, оплатою комунальних послуг.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 1989 року, батьки або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. ст. 180, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а розмір щомісячних аліментів визначається судом і в жодному разі не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

Згідно до п. 3 ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності, та беручи до уваги, що позивач є працездатною особою і інших утримань не має, він не позбавлений права влаштуватися на більш високооплачувану роботу, зменшення розміру аліментів буде порушувати права та інтереси малолітніх дітей, та те, що у додаткових витратах на утримання дітей відповідач участі не приймає, а тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог та вимушений в позові відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові то судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись: ст. 182,192 СК України ст.ст.3,7,11, 15, 30, 60, 81, 88, 212-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар