Справа № 667/3221/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді - Майдан С.І.

при секретарі - Варавенко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: виконавчий комітет Комсомольської районної у м. Херсоні ради, виконавчий комітет Суворовської районної у м. Херсоні ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з нею,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтував тим, що він з відповідачкою перебував в шлюбі з 09.09.2006 року. Від спільного шлюбу мають малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З листопада 2011 року шлюбні відносини між подружжям були фактично припинені через повну психологічну несумісність та з цього часу сторони проживають окремо. З того часу за домовленістю батьків дитина проживала з кожним з батьків по черзі: тиждень з матір'ю та тиждень з батьком з листопада 2011 року до кінця липня 2012 р. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 25.06.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Після звернення позивача до суду з позовом про поділ майна в липні 2012 року ОСОБА_2 стала чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, у зв'язку з чим він не мав можливості бачитись зі своїм малолітнім сином та приймати участь у його вихованні. Рішенням виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради № 141 від 14.09.2012 р. йому було надано дозвіл забирати сина кожну неділю місяця з 09.00 год. та повертати хлопчика до постійного місця проживання до 19:00 год. Проте, відповідачка чинить позивачу перешкоди у спілкуванні із дитиною та зазначене рішення виконкому не виконує. Просив суд зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та спілкуванні з сином, ОСОБА_3; визначити способи його участі у вихованні сина наступним чином: спілкування між сином ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_1 з відвідуванням дитиною місця проживання батька за адресою: АДРЕСА_2, без присутності матері, кожного місяця щотижня з 19:00 год. середи до 19:00 год. суботи; спільний відпочинок: першу половину літніх канікул дитина проводить з батьком, у тому числі за місцем проживання батька із можливістю відвідування закладів дитячого оздоровлення; необмежене спілкування батька з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; в день побачення з сином батько має право забирати його з дому, дитячого садку, школи, тренувального гуртка та ін. особисто та повертати за місцем проживання ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивач та його представник неодноразово уточнювали позовні вимоги, остаточно просили з зазначених у позовній заяві підстав зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участі у вихованні та спілкуванні з сином, ОСОБА_3; визначити способ участі позивача у вихованні сина, ОСОБА_3, наступним чином: I етап (адаптаційний): протягом першого місяця після набрання рішенням суду законної чинності спілкування між сином, ОСОБА_3, та батьком, ОСОБА_1, відбувається щонеділі тривалістю 1 година в присутності ОСОБА_2, яка зобов'язана заздалегідь повідомити ОСОБА_1 про час та місце зустрічі; протягом другого місяця після набрання рішенням суду законної чинності спілкування між сином ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_1, відбувається щосуботи тривалістю 1 година та щонеділі тривалістю 2 години в присутносг ОСОБА_2, яка зобов'язана заздалегідь повідомити ОСОБА_1 про час та місце зустрічі; протягом третього місяця після набрання рішенням суду законної чинності спілкуванню між сином ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_1 відбувається щосуботи тривалістю до трьох годин та щонеділі тривалістю до трьох годин в присутності ОСОБА_2, яка зобов'язана заздалегідь повідомити ОСОБА_1 про час та місце зустрічі, а також щоденно з понеділка по п'ятницю тривалістю до двох годин під час відвідування ОСОБА_3 дитячого садку в присутності вихователя. II етап (настає по завершенню адаптаційного):спілкування між сином ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_1 з відвідуванням дитиною місця проживання батька за адресою: АДРЕСА_2 без присутності матері кожного місяця щотижня з 19:00 год. середи до 19:00 год. суботи, спільний відпочинок: першу половину літніх канікул дитина проводить з батьком, у тому числі за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2, із можливістю відвідування закладів дитячого оздоровлення, необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином в день побачення батька з сином, з правом батька забирати його з дому/ дитячого садку/ школи/ тренувального гуртка та інш. особисто та повертати за місцем проживання ОСОБА_2.

Відповідачка та її представник позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Зазначили, що відповідач не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з сином. Позивач з часу припинення шлюбних відносин не надає матеріальної допомоги на утримання сина, з липня 2012р. з сином не спілкується без поважних причин, оскільки наполягає тільки на запропонованому ним способі участі у вихованні дитини, а саме: тиждень через тиждень проживання дитини у батьків. Вважали, що визначений ОСОБА_1 спосіб виховання (тиждень через тиждень проживання дитини у батьків) у період з листопада 2011 року по липень 2012 року негативно впливав на фізичний та психічний стан здоров'я дитини, відповідач вимушена була погодитися з ним, оскільки позивач матеріальної допомоги на утримання сина не надавав, та вона вимушена була заробляти кошти для свого утримання та утримання сина. Запропонований позивачем в позовній заяві спосіб є ще більш непридатним та шкідливим для здоров'я дитини. Вважали, що з урахуванням індивідуально-психологічних особливостей та рис характеру ОСОБА_1 не здатний здійснювати самостійне виховання дитини. На час розгляду справи існує тривала перерва у спілкуванні батька ОСОБА_1 з дитиною. Останній раз спілкування мало місце 20.07.2012 року, коли дитині було 1 рік 7 місяців, на цей час дитині більше 4 років. Крім того, з 2013 року відповідачка має іншу сім'ю, її чоловік ОСОБА_4 взяв на себе обов'язок по вихованню та утриманню ОСОБА_3, який вважає його своїм батьком. В сім'ї народжена друга дитина, між братами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 існує тісний зв'язок, старший брат піклується про молодшого, тому окреме проживання дітей негативно вплине на їх стан здоров'я, адже буде порушене почуття єдиної сім'ї. Сама по собі зміна місця проживання ОСОБА_3, його оточення призведе до негативного впливу на психіку дитини. Щоб цього не сталося, вважали, що потрібний час, за який дитина стане дорослішою і зможе правильно зрозуміти наявність батька ОСОБА_1 Також зазначили, що зустріч батька з сином на дитячому майданчику в кафе «Літо», яка відбулась 11.03.2014 року, виявила, що дитина не пам'ятає ОСОБА_1, не сприймає його як батька, а застосування ОСОБА_1 нагадування дитині свого статусу призвели до нервового зриву, погіршення стану здоров'я (підвищену тривожність, страхи, неспокійний сон, жахливі сни) та до звернення до лікаря невролога.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, виконавчий комітет Комсомольської районної у м. Херсоні ради, неодноразово уточнювали свою позицію, остаточно вважали, що оскільки хлопчик проживає з матір'ю, батько останній раз спілкувався з сином у 2012 році, хлопчик батька на даний час не памятає, згідно висновку судово-психологічної експертизи необхідно поетапно включати батька в процес виховання сина. Експертом намічені основні етапи вказаного процесу.Під час розгляду судової справи, з батьками дитини працював психолог, який прийшов до висновку щодо необхідності спілкування хлопчика з батьком, але після проходження відповідного підготовчого етапу. В інтересах дитини, враховуючи думку експерта, психолога та керуючись статтями 19, 158 Сімейного кодексу України, виконком районної у місті ради, як орган опіки та піклування, вважає доцільним спілкування ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно раніше прийнятого рішення виконкому (від 14.09.2012 року №141), але після проведення підготовчої роботи з батьками і малолітнім, поступового введення (в присутності матері хлопчика) ОСОБА_1 в коло осіб, що оточують дитину, і налагодження контакту поміж ОСОБА_3 та його біологічним батьком.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, виконавчий комітет Суворовської районної у м. Херсоні ради в судовому засіданні зазначив, що вважають обґрунтованими вимоги позивача щодо необхідності визначення способу його участі у вихованні та спілкуванні з сином. Визначити спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною просили з врахуванням інтересів дитини та висновків експертизи. В останні судові засідання представник зазначеної сторони не з'являвся, просив розглянути справу у відсутність зазначеної сторони.

Заслухавши пояснення сторін, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, медичну картку дитини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони за справою перебували у шлюбі з 2006 року, що підтверджується актовим записом про реєстрацію шлюбу ( а.с. 47 том1) .

Від шлюбу сторони мають спільну дитину- сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується актовим записом про народження дитини ( а.с. 10 том1)

Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2011 року, з цього часу сторони проживають окремо. За домовленістю між сторонами дитина проживала з кожним з батьків по черзі: тиждень з матір'ю та тиждень з батьком, з листопада 2011 року до кінця липня 2012 р. З липня 2012 року дитина проживає разом із матірю,до теперішнього часу з батьком не зустрічалася, не спілкувалася. Зазначена обставина сторонами не спростовується.

25.06.2012 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 25.06.2012 року ( а.с.11 том1).

Рішенням виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради № 141 від 14.09.2012 року ОСОБА_1 було надано дозвіл забирати сина - ОСОБА_3 кожну неділю місяця з 09.00 год. та повертати хлопчика до постійного місця проживання до 19:00 год. ( а.с.7 том 1).

Згідно акта обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 від 30.07.2014 року , позивач за місцем проживання: АДРЕСА_2, має всі необхідні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, бажає брати участь у вихованні сина та спілкуванні з ним ( а. с.124 том1).

Відповідачка у 2013 році, зареєструвала новий шлюб, в якому там народилася дитина, син ОСОБА_5, 2013 року народження, що підтверджується актовими записами про шлюб та свідоцтвом про народження дитини ( а.с. 191-192 том 1).

Максим має прив'язаність до брата, вважає своїм батьком чоловіка відповідачки. В зазначеній сім'ї для ОСОБА_3 психологічна обстановка сприятлива. Зазначена обставина підтверджується висновком експертизи ( а.с. 66-71 том2).

З актів, копій телеграм ( а.с14, 58- том1) вбачається, що з вересня 2012 року по листопад 2012 року, з травня 2013 по липень 2013 року, з березня 2014 року по червень 2014 року включно, позивач за місцем проживання відповідачки та сина: АДРЕСА_1, направляв телеграми, якими повідомляв про свій намір побачитися з сином та отримати його для спілкування в порядку виконання рішення виконкому щонеділі, з'являвся за зазначеною адресою для спілкування з сином, але двері зазначеної квартири ніхто йому не відкривав, побачення з сином не відбувалися.

Зазначені обставини підтвердили свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 зазначені свідки в судовому засіданні пояснили, що разом за позивачем неодноразово у 2012, 2013 та 2014 роках вранці близько 9 год. приїздили за місцем проживання відповідачки по вул. Благоєва у м. Херсоні, з метою зустрічей ОСОБА_1. з сином, та двері квартири ніхто не відчиняв, про що вони складали акти. Свідок ОСОБА_11 підтвердила, що бачила позивача з весни 2013 року по травень 2014 року, коли він приходив до квартири її сусідки - відповідачки, стукав у її двері, казав, що бажає зустрітися з сином, але дверей йому не відчиняли.

З медичної картки дитини (а.с.175-185 том1) вбачається, що ОСОБА_3 був оглянутий у липні та серпні 2013 року, у березні та червні 2014 року неврологом, у дитини був встановлений неврозоподібний стан з підвищеним рівнем тривожності. Згідно клінічних проявів дитині було призначено лікування та надано рекомендації щодо організації режиму дитини та запобігання психотравмуючих ситуацій.

З пояснень свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 ОСОБА_19, висновку експерта та спеціаліста, відмовних матеріалів ( а.с.40 том1) вбачається, що між позивачем та відповідачем існують висококонфліктні відносини, останній конфлікт між сторонами виник у присутності сина у березні 2014 року. Батьки дитини мають протилежні позиції щодо режиму дитини та її виховання (розвитку).

З пояснень свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_7 ОСОБА_21 вбачається, що в той час коли вони бачили ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 на прогулянках, з останній відносився до нього з любов'ю, турботливо.

З акту амбулаторної судово-психологіної експертизи від 23.12.2014 року (а.с. 66-71 том2) вбачається, що зазначений позивачем в позовній заяві спосіб участі та виховання сина не рекомендований та може призвести до порушення психічного розвитку дитини, його психологічного стану. З врахуванням психологічних особливостей віку дитину (4-5 років), через підвищену прив'язаність дитини до матері, її відсутність може призвести до виникнення тривожних - фобічних реакцій, тривала відсутність батька внаслідок його вікових особливостей психічних процесів розвитку призвела до того, що дитина не пам'ятає батька, не сприймає його як члена сімї, що може завдати психічної травми дитині. Висококонфліктні відносини між батьками можуть бути результатом дезорієнтування у моральному та особистому становленні дитини, формування у неї невпевненості, високої тривожності. Суперечливість виховання дитини сприяє розвитку внутрішнього конфлікту у дитини. У ситуації високо конфліктних відносин велика вірогідність втягнення дитини у конфлікт та негативний вплив на його психічний стан, тому рекомендовано поетапне включення позивача у процес виховання дитини. Для чого необхідно проведення: 1. підготовчого періоду (який включає в себе врегулювання між батьками високо конфліктних відносин, до рівня нейтральних, та узгодження між ними єдиного стиля поведінки та виховання дитини, інформування дитини про наявність у нього батька, формування образу окремо проживаючого батька. 2. Адаптаційного періоду , який включає в себе нетривалі зустрічі дитини з батьком у присутності матері, формування у дитини досвіду спілкування з окремо проживаючим батьком, позитивного відношення до батька. Після проходження адаптаційного періоду, самостійні зустрічі батька та дитини проводити у денний час, графік зустрічей, відвідувань завчасно повинен бути узгоджений та дотримуватися, наполегливі вимоги дитини повернутися додому повинні задовольнятися.

З пояснень в судовому засіданні спеціаліста-психолога Симонової Г.Я. та її висновку від 16.04.2014 року (а.с.169-170 том 2) вбачається, що між батьками дитини існують високо конфліктні відносини, обоє батьки пройшли добровільно консультації з психологом з приводу врегулювання конфлікту за допомогою сімейної медіації. Для врегулювання виконання батьківських обов'язків на підготовчому етапі матері необхідно підготувати дитину до сприйняття їм існування біологічного батька і можливості його зустрічей з дитиною. На етапі зближення необхідно організувати нетривалі зустрічі дитини з батьком, які бажано проводити у присутності третіх осіб, які спостерігатимуть за емоціями дитини та поведінкою всіх учасників зустрічей, при цьому поступово збільшуючи час зустрічей і місце проведення зустрічей , можливо без участі матері та треті осіб.

З письмового висновку виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради від 05.05.2015 року( аю.с.198 том 2 ) вбачається, що виконком районної умісті ради як орган опіки та піклування з врахуванням висновку експерта, психолога та керуючись статтями 19, 158 Сімейного кодексу України вважає доцільним спілкування ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно раніше прийнятого рішення виконкому (від 14.09.2012 року №141), але після проведення підготовчої роботи з батьками і малолітнім, поступового введення (в присутності матері хлопчика) ОСОБА_1 в коло осіб, що оточують дитину, і налагодження контакту поміж ОСОБА_3 та його біологічним батьком.

Суду не надано доказів та в судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили, що спілкування батька з сином перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, інших членів сім'ї та родичів визначений Сімейним кодексом України (далі - СК України).

Зокрема, особисті немайнові права і обов'язки батьків та дітей визначені главою 13 СК України.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ст. 150 СК України).

Частиною 1 ст.150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки це духовний дисбаланс на усе життя.

Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та має право на спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окрем

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

За змістом ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Крім того, відповідно до частин 4 та 5 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Однак, згідно з частиною 6 статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Враховуючи, встановлені обставини, а саме: що відповідач ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування та чинить перешкоди позивачу щодо його участі у вихованні та спілкуванні з сином, висновки експерта та спеціаліста щодо необхідності поетапного введення біологічного батька в життя дитини, з врахуванням психологічних особливостей 4-5 річного віку дитину, про які зазначив експерт, ступеню прив'язаності дитини до батьків та інших членів сімї, обставини справи, а саме: тривалий період не спілкування дитини з батьком, малий вік дитини, його прив'язаність до інших членів його сімї, з якими він проживає, знаходження його протягом п'яти днів у дошкільному закладі , суд не погоджується з висновком органа опіки та піклування в частині необхідності побачень батька сином протягом одного дня з 9 год. до 19 год. та вважає за необхідне встановити інший спосіб участі позивача у вихованні малолітнього сина шляхом встановлення побачень протягом чотирьох годин у вихідний день, оскільки їхні зустрічі не повинні бути довгочасними, оскільки дитина має поступово звикати до батька і спілкування з ним.

Суд вважає доцільним становити протягом двох місяців спілкування між батьком та сином протягом однієї години щоп'ятниці в присутності матері дитини та представника органу опіки та піклування, який буде спостерігати за емоціями дитини та поведінкою всіх учасників зустрічей, враховуючи відносини між батьками, режим роботи органів опіки та піклування, на території Покровського скверу, розташованому між вулицями Жовтневої революції та 21 січня у м. Херсоні, в якому позивач раніше спілкувався з сином, який обладнаний дитячим ігровим майданчиком та знаходиться поряд з виконкомом районної ради, що буде сприяти інтересам всіх учасників зустрічі; протягом третього, четвертого та п'ятого місяця спілкування між батьком та сином необхідно встановити щоп'ятниці тривалістю 2 години в присутності матері дитини та представника виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради на території Покровського скверу або в іншому місці за згодою всіх учасників; протягом шостого та сьомого місяця спілкування між батьком та сином необхідно встановити щочетверга та щоп'ятниці кожного місяця тривалістю 2 години в присутності представника виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні без участі матері дитини в узгодженому між батьком та представником виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради місці. який буде спостерігати за емоціями дитини та поведінкою учасників зустрічей, оскільки згідно висновку експерта критерієм частоти та тривалості зустрічей є бажання та стан дитини (зустрічі з батьком повинні доставляти радість дитині та задоволення); по завершенню адаптаційного етапу спілкування між батьком та сином необхідно встановити щосуботи кожного місяця з 09.00 до 13.00 годин без участі матері дитини та представника органу піклування виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні, у тому числі за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_2.

В задоволенні іншої частини позову вважає необхідним відмовити , оскільки проживання дитини за місцем проживання батька кожного місяця щотижня протягом трьох днів буде суперечити інтересам дитини, його нормальному розвитку, оскільки у дитини повинно бути сформульоване таке поняття як «дом», постійне місце його проживання, для формування відчуття безпеки та стабільності, для мінімізації у нього маніпулювання батьками. Зазначені рекомендації маються у висновку спеціаліста-психолога ( а.с.170 том2).

Присутність батька щоденно з понеділка до п'ятниці тривалістю до двох годин під час відвідування сина в дитячому садку у присутності вихователя суд вважає також недоцільним, оскільки така участь батька буде порушувати режим роботи, виховний, навчальний процес у дошкільному закладі.

Доводи сторони відповідача, що позивач не бажає приймати участі у вихованні дитини, а зазначеним позовом намагається маніпулювати відповідачкою ОСОБА_2 в інтересах поділу майна, так як з квітня 2013 року по грудень 2013 року предметом розгляду в суді вже бути зазначені вимоги позивача, які він залишив їх без розгляду, ненадання позивачем матеріальної допомоги на утримання сина, суд до уваги не приймає, оскільки вони не можуть вплинути на вирішення зазначеного спору, оскільки позивач скористався своїм процесуальним правом та в подальшому це не позбавило його звернутися до суду з зазначеним позовом, який повинен бути розглянутий по суті, а питання щодо надання матеріальної допомоги на утримання сина не є предметом розгляду по даній справі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, ч.3 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 7, 19 141,150, 151, 157,158,159 Сімейного Кодексу України, ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., ст.15 Закону України «Про охорону дитинства»від 26.04.2001р. №2402

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: виконавчий комітет Комсомольської районної у м. Херсоні ради, виконавчий комітет Суворовської районної у м. Херсоні ради про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з нею задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у вихованні та вільному спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні свого малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним чином :

I етап (адаптаційний):

- протягом першого та другого місяця після набрання рішенням суду законної сили спілкування між батьком ОСОБА_1 та сином ОСОБА_3 здійснюється щопятниці кожного місяця тривалістю 1 година в період з 15-30 год до 16-30 год в присутності матері дитини - ОСОБА_2 та представника виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради на території Покровського скверу, який розташований між вулицями Жовтневої революції та 21 січня у м. Херсоні.

- протягом третього, четвертого та п'ятого місяця після набрання рішенням суду законної сили спілкування між батьком ОСОБА_1 та сином ОСОБА_3 відбувається щоп'ятниці кожного місяця тривалістю 2 години в період з 15-30 до 17-30 год. в присутності матері дитини ОСОБА_2 та представника виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради на території Покровського скверу, який розташований між вулицями Жовтневої революції та 21 січня у м. Херсоні, або в іншому місці за згодою всіх учасників.

-протягом шостого та сьомого місяця після набрання рішенням суду законної сили спілкування між батьком ОСОБА_1 та сином ОСОБА_3 відбувається щочетверга та щоп'ятниці кожного місяця тривалістю 2 години в період з 15-30 до 17-30 год. в присутності представника виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні без участі матері дитини ОСОБА_2 в узгодженому між ОСОБА_1 та представником виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради місці.

ІI етап (настає по завершенню адаптаційного): спілкування між батьком ОСОБА_1 та сином ОСОБА_3 здійснюється щосуботи кожного місяця з 09.00 до 13.00 годин без участі матері дитини ОСОБА_2 та представником виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні, у тому числі за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_2.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Суддя: С.І.Майдан