УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: Служба у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Департамент праці та соціальної політики Харківської міської ради, Червонозаводський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області, Головне управління Державної міграційної служби України у Харківській області, Харківська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6, треті особи: Служба у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Департамент праці та соціальної політики Харківської міської ради, Червонозаводський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області, Головне управління Державної міграційної служби України у Харківській області, Харківська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та зняття з реєстрації місця проживання за цією адресою. Позивачі свої вимоги обґрунтовували тим, що вони зареєстровані та постійно проживають у спірній квартирі, яка не приватизована. Зареєстрованим в спірній квартирі є також відповідач. У 2000 році за рішенням суду його мати - ОСОБА_7 було позбавлено відносно нього батьківських прав. За даними Служби у справах дітей Червонозаводського району м. Харкова стало відомо, що неповнолітнього ОСОБА_6 усиновлено. Відповідач у вказаній квартирі ніколи не проживав та його особисті речі відсутні, комунальні платежі ним не сплачуються.

Заочним рішенням рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить судові рішення першої та апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Червонозаводської районної ради м. Харкова від 24 грудня 2002 року № 326, за неповнолітнім ОСОБА_6 була збережена житлова площа АДРЕСА_1, як за дитиною, позбавленою батьківського піклування (а.с. 168).

За змістом ч. 3 ст. 47 Конституції України та ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу УРСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 107 ЖК України, наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів у їх сукупності, дійшли вірного та обґрунтованого висновку про те, що визнання неповнолітнього відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням до досягнення ним повноліття, є порушенням його майнових прав на житло. При цьому, посилання позивачів на положення ст. ст. 64, 107 ЖК України, як підставу визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, є необґрунтованими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук