Справа № 196/1459/14-ц
№ провадження 2-р/196/1/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2015 Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючоЇ - судді Гудим О.М.

при секретарі - Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення Царичанського районного суду по цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи відділ Державної виконавчої служби Царичанського районного управління юстиції, сектор Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, про визнання правочину недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи відділ Державної виконавчої служби Царичанського районного управління юстиції, сектор Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, про визнання правочину недійсним, а саме:

"Визнати договір дарування, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 28 березня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_2 безоплатно передав у власність (подарував) ОСОБА_3 1/2 частини житлового будинку №5а з відповідною частиною господарчих будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт.Царичанка, вул.Набережна, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №156, - недійсним.

Визнати договір дарування, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 28 березня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_2 безоплатно передав у власність (подарував) ОСОБА_3 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,1407 га, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт.Царичанка, вул.Набережна, 5а, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №157, - недійсним.

Зобов'язати кожну сторону договору дарування 1/2 частини житлового будинку від 28.03.2014 року №156, дарувальника ОСОБА_2 та обдарованого ОСОБА_3, повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину та скасувати попередню реєстрацію речових прав на 1/2 частину житлового будинку №5а з відповідною частиною господарчих будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт.Царичанка, вул.Набережна, та провести державну реєстрацію права власності на вказане майно за ОСОБА_2.

Зобов'язати кожну сторону договору дарування 1/2 частки земельної ділянки від 28.03.2014 року №157, дарувальника ОСОБА_2 та обдарованого ОСОБА_3, повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину та скасувати попередню реєстрацію речових прав на 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,1407 га, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт.Царичанка, вул.Набережна, 5а, та провести державну реєстрацію права власності на вказане майно за ОСОБА_2."

16 квітня 2015 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз'яснення резолютивної частини рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи відділ Державної виконавчої служби Царичанського районного управління юстиції, сектор Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, про визнання правочину недійсним.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву про розгляд заяви про роз'яснення рішення суду провести у її відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи в суді, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність суду не надіслали.

Представники відділу Державної виконавчої служби Царичанського районного управління юстиції та сектору Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 в судове засідання також не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи в суді.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява про роз'яснення рішення суду підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до положень ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Зміст статті 221 ЦПК України вказує на те, що роз'ясненню підлягає рішення, яке має виконуватися як у добровільному порядку, так і примусово. Головною підставою для подання заяви про роз'яснення рішення суду є його незрозумілість, що ускладнює виконання рішення.

Таким чином, роз'яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, які стосуються недотримання його ясності та визначеності.

Пленум Верховного Суду України у п. 21 Постанови „Про судове рішення у цивільній справі" №14 від 18.12.2009 №14 роз'яснив, що відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлюється, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам. На підставі ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Визнання правочину недійсним повязане з анулюванням майнових наслідків його вчинення і встановленням наслідків, передбачених законом.

Як вбачається зі змісту рішення договори дарування про безоплатну передачу у власність 1/2 частини житлового будинку №5а з відповідною частиною господарчих будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт.Царичанка, вул.Набережна, 5а та 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,1407 га, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт.Царичанка, вул.Набережна, 5а, укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 28 березня 2014 року, посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровані в реєстрі за №156 та №157, - визнані недійсними, що і є підставою для внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Визнані недійсними правочини не створюють для сторін тих прав і обовязків, які вони мають встановлювати, а породжують наслідки, передбачені законом. І хоча реституція не передбачена у ст.16 ЦК як один із способів захисту, проте норма ч. 1 ст.216 ЦК є імперативною і суд має забезпечити зазначені в ній правові наслідки. Реституцію цілком можна вважати окремим способом захисту цивільних прав, які порушуються у звязку з недійсністю правочину, оскільки у ст.16 ЦК немає вичерпного переліку способів захисту цивільних прав.

В даному випадку, питання щодо наслідків визнання договорів дарування недійсними судом вирішено, застосовано реституцію, тобто зобов'язано сторони оспорюваного правочину повернути один одному все, що вони отримали на виконання цього правочину та провести відповідну державну реєстрацію права власності на вказане в договорах дарування майно за первісним його власником.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.208-210, 2221 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення Царичанського районного суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи відділ Державної виконавчої служби Царичанського районного управління юстиції, сектор Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, про визнання правочину недійсним, - задовольнити.

Роз'яснити, що визнання договору дарування, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 28 березня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_2 безоплатно передав у власність (подарував) ОСОБА_3 1/2 частини житлового будинку №5а з відповідною частиною господарчих будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт.Царичанка, вул.Набережна, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №156, та договору дарування, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 28 березня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_2 безоплатно передав у власність (подарував) ОСОБА_3 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,1407 га, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт.Царичанка, вул.Набережна, 5а, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №157, - недійсними і є підставою для проведення державної реєстрації права власності на вказане майно за ОСОБА_2, про що і зобов'язано сторони оспорюваного договору дарування.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції до районного суду протягом 5 днів з дня проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні, - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуюча: О.М.ГУДИМ