Справа №345/1367/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2015 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

в складі: головуючого судді Бойка М.Я.

секретаря Шмігель І.О.

з участю : представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором,

в с т а н о в и в :

що Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулося до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.07.2007 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № IFK0GI00000076 про надання коштів на купівлю квартири у розмірі 19 200,00 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 1,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту та кінцевим терміном повернення 15.07.2032 року та Договір поруки № IFK0GI00000076/1 від 18.07.2007 року з відповідачем ОСОБА_2

Для забезпечення належного виконання Кредитного договору № IFK0GI00000076 від 18.07.2007 року між сторонами було укладено Договір іпотеки б/н від 18.07.2007 року, згідно якого ОСОБА_3 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру в АДРЕСА_1 Івано Франківської області.

Відповідач ОСОБА_3 порушила умови Договору, припинила погашення кредиту, тому позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та підтвердив наведене. Просить стягнути солідарно з відповідачів 75 917,57 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.03.2015 року становить 1 767 361,03 грн. за кредитним договором та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 подала суду заперечення на позов, в якому зазначила, що для забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором виступає іпотека, а саме двокімнатна квартира в м. Калуші по вул. Коновальця 11/4 Івано Франківської області. Згідно рішень Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 05.12.2011 року по справі № 2 837/11 р. та від 12.11.2012 року по справі № 0908/5907/2012 було задоволено позови ПАТ КБ ПриватБанк до неї про звернення стягнення на предмет іпотеки. Проте, відповідач з того часу не реалізовував заставлене майно, у звязку з чим заборгованість по кредиту та штрафні санкції збільшувались, й значно перевищує заборгованість по тілу кредиту. Також на даний час у неї на утриманні є троє неповнолітніх дітей, тому вважає, що суд вправі відмовити в задоволенні вимог про стягнення пені та штрафної санкції зважаючи на її матеріальне становище з врахуванням трьох неповнолітніх дітей. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі та справу розглядати у її відсутності.

Представник позивача у заяві покликається на те, що предмет спору в даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, а не звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Представник позивача зазначив, що відповідача ОСОБА_3 було виселено із квартири в м. Калуші по вул. Коновальця 11 Івано Франківської області 08.01.2014 року, про що складено акт (а.с. 86). Відразу відповідальними працівниками банку було розпочато роботу з пошуку покупців на цю квартиру. Лот цієї квартири було виставлено на офіційний сайт http://planetestate.com.ua. Однак купівельний попит на цей лот не сформувався, у звязку з чим предмет іпотеки досі не реалізовано та заборгованість не погашено.

Виконавчі листи на виконання рішень суду не видавалися.

Щодо покликання відповідача ОСОБА_3 на скрутний майновий стан наявність на утриманні троє неповнолітніх дітей, у звязку з чим просить зменшити розмір неустойки, то згідно ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

А тому наявність на утриманні неповнолітніх дітей не може свідчити про матеріальний стан відповідача.

Загальна сума заборгованості становить 38 400,52 доларів США, а пеня, яку просить зменшити відповідач становить 32 527,85 доларів США, а тому вважає, що підстави для застосування судом норми ст. 551 ЦК України відсутні.

У судовому засіданні представник позивача зазначив також те, що у звязку із вступом в дію Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті реалізація майна унеможливлена.

Просить позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив, що невиконання кредитного договору боржником ОСОБА_3 розпочалося з квітня 2009 року, а повідомлення про існування заборгованості було направлено на його адресу тільки 17.03.2015 року, пропустивши при цьому шестимісячний строк предявлення вимоги до поручителя, згідно ст. 559 ч. 4 ЦК України. Просить у задоволенні позову до нього відмовити.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 18.07.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № IFK0GI00000076 про надання коштів на купівлю квартири у розмірі 19 200,00 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 1,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту та кінцевим терміном повернення 15.07.2032 року (а.с. 18 23) та Договір поруки № IFK0GI00000076/1 від 18.07.2007 року з відповідачем ОСОБА_2 (а.с. 25 26).

Для забезпечення належного виконання Кредитного договору № IFK0GI00000076 від 18.07.2007 року між сторонами було укладено Договір іпотеки б/н від 18.07.2007 року, згідно якого ОСОБА_3 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру в АДРЕСА_1 Івано Франківської області (а.с. 69 72).

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 зобовязання за Кредитним договором належним чином не виконала, суму кредиту та нараховані проценти за користування кредитними коштами не сплатила і за даними кредитної адміністрації Банку станом на 24.03.2015 року заборгованість склала 75 917,57 доларів США: заборгованість за кредитом 19 476,99 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом 17 559,69 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом 2 746,99 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 32 508,55 доларів США; штраф (фіксована частина) 10,74 доларів США та штраф (процентна складова) 3 614,61 доларів США, згідно доданого розрахунку (а.с. 5 10).

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, а якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 2.3.7 Кредитного договору, передбачено, що Банк має право стягнути Кредит до настання дати, передбаченої п. 7.1 даного Договору, у т.ч. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, при настанні умов, передбачених п. 2.3.3.

Відповідно до п. 4.1. Договору, при порушенні Позичальником будь якого зобовязання, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного Договору, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

Позивач просить стягнути із відповідачів пеню в розмірі 32 508,55 доларів США, що не відповідає умовам Кредитного договору, і не зазначено суми в гривневому еквіваленті.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 05.12.2011 року (а.с. 76) по справі № 2 837/11 р. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № IFK0GI00000076 від 18.07.2007 року в розмірі 62 692,88 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру загальною площею 45,7 кв.м., яка розташована за адресою вул. Коновальця 11 м. Калуш Івано Франківської області шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ Приват Банк.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 12.11.2012 року (а.с. 77) по справі № 0908/5907/2012 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № IFK0GI00000076 від 18.07.2007 року в розмірі 40 966,68 доларів США, що складає 327 426,22 грн., укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ КБ Приват Банк звернуто стягнення на квартиру № 4 загальною площею 45,7 кв.м., яка розташована за адресою вул. Корякова 11 м. Калуш Івано Франківської області шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ Приват Банк.

Відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 33 Закону України Про іпотеку, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 41 Закону України Про іпотеку, реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Реалізація предмета іпотеки здійснюється у населеному пункті за місцем його розташування, а якщо предмет іпотеки перебуває за межами населеного пункту, його реалізація здійснюється у найближчому населеному пункті або районному центрі на території, на яку поширюються повноваження відділу державної виконавчої служби, на виконанні якого перебуває рішення суду, або виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Покликання представника позивача на п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин та із зазначенням, що звернення стягнення на предмет іпотеки і стягнення заборгованості є різними видами позовних вимог, право вибору лише належить позивачеві, при чому задоволення судом позову з одним із цих видів позовних вимог не виключає можливості позивачу звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, обравши при цьому альтернативний спосіб захисту, оскільки у цьому пункті зазначено, що задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Таким чином, Калуським міськрайонним судом Івано Франківської області від 05.12.2011 року винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки й, відповідача ОСОБА_3 виселено із квартири в м. Калуші по вул. Коновальця 11 Івано Франківської області 08.01.2014 року, яка є предметом іпотеки про що складено відповідний акт, а отже позивач реалізував своє право на звернення стягнення предмет іпотеки. Сторони добровільно приступили до виконання судового рішення і лот цієї квартири було виставлено на офіційний сайт http://planetestate.com.ua. (а.с. 88 90).

Суд не приймає як доказ, покликання представника позивача на те, що у звязку із вступом в дію Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті реалізація майна унеможливлена, оскільки зазначений Закон не поширюється на правовідносини, які виникли до набрання ним чинності.

Окрім цього, застосування мораторію можливе органами виконавчої служби у випадку примусового виконання судового рішення. Однак, як вбачається із довідок Відділу ДВС Калуського МРУЮ № 9698 та № 9699 від 18.08.2015 року виконавчі листи по вищезазначених судових рішеннях на виконанні у ДВС не знаходяться.

Також, відповідно до Договору поруки № IFK0GI00000076/1 від 18.07.2007 року (а.с. 25) Поручитель ОСОБА_2 зобовязувався перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за зазначеним кредитним договором.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додатково (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором поруки.

Суд не приймає покликання відповідача ОСОБА_2 на ст. 559 ЦК України сплив строку давності звернення до суду, оскільки згідно п.12 Договору поруки, порука за цим договором припиняється після закінчення 5 (пяти) років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором.

Згідно п. 7.1 Кредитного договору періодом сплати вважається період з 20 по 25 число кожного місяця. Кредитний договір укладено 18.07.2007 року. Перший платіж потрібно внести з 20.07.2007 року по 25.07.2007 року, так як наступають зобовязання для погашення кредиту. З того часу пройшло більше пяти років.

Представником позивача не зазначено іншої дати настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором,

Таким чином, суд вважає, що представником позивача не доведено наявність підстав для нарахування відповідачам предявленої до стягнення суми боргу.

Тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

На підставі ст.ст. 61 ч. 3, 256 260, 509, 526, 530, 554, 625, 1050, 1054 1056-1 ЦК України, Закону України Про іпотеку, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин й керуючись ст.ст. 209, 213 215 ЦПК України, суд,

р і ш и в :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Головуючий: