Дата документу 14.05.2015
Справа № 334/2812/15-ц
Провадження № 2-о/334/72/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Колесник С.Г.,

при секретарі - Манюхіні О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Ленінський районний відділ у м.Запоріжжя Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про встановлення факту проживання на території України,

встановив:

заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на Україні на момент проголошення незалежності України і на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» з метою подальшого звернення до УДМС із заявою про отримання паспорту громадянина України.

В заяві вказав, що він народився 02.01.1953 року у с. Пробудження Розовського району Запорізької області, про що Марьянівською сільрадою Розовського р-ну Запорізької області зроблений актовий запис про народження №3 від 02 січня 1953 року, про що свідчить свідоцтво про народження НОМЕР_1.

На сьогоднішній він є бездомним, та перебуває на обліку у Запорізькому міському територіальному центрі соціального обслуговування за адресою: АДРЕСА_1, та має зареєстроване місце проживання за адресою цього Центру у Ленінському районі м. Запоріжжя, що підтверджує посвідчення про взяття на облік № 1038.

На посвідчення особи також має паспорт колишнього СРСР НОМЕР_2 виданий Куйбишевським РОВД Запорізької області 04 січня 1974р., який на сьогоднішній час не чинний.

Вказує, що у 1968році закінчив 8 класів Вершинської №1 восьмирічної школи с. Вершина Куйбишевського району Запорізької області. З 1971 по 1973 роки служив в лавах радянської армії, має військовий квиток НОМЕР_3 та обліково-послужну картку до військового квитка НОМЕР_4. В 1978р. закінчив повний курс Обласної заочної середньої школи м. Запоріжжя, що свідчить атестат про середньо освіту. З 04.02.1974 р. по 28.02. 2005р. Він працював на ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод ЗАЗ», що посвідчує його трудова книжка. 07 грудня 1974 року він одружився з ОСОБА_2,1955 р. народження, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_5, з якою перебуває у шлюбі по сьогоднішній час. Від цього шлюбу подружжя має двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Власного житла у родини немає, реєстрація також відсутня., про що свідчить довідка адресно-довідкового підрозділу № 000248 про реєстрацію місця проживання від 01.11.2013р.

Через відсутність паспорта у нього та у дружини вони своєчасно не зареєстрували в органах РАЦС народження своїх дітей, а саме: сина ОСОБА_4 і доньки ОСОБА_5.

На підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2014р. встановлений факт того, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області.

На сьогоднішній час він досяг пенсійного віку, бажає оформити пенсію, але, без паспорту громадянина України він не має змоги цього зробити. Через те, що він все життя прожив і пропрацював та продовжує проживати зараз на Україні в м. Запоріжжя, вважає, що має право на отримання паспорту громадянина України.

Неодноразові звернення до різних підрозділів Управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області з проханням надати громадянський паспорт громадянина України успіху не мали, через відсутність реєстрації по Запорізький області та взагалі по Україні.

Просив задовольнити його заяву та встановити факт постійного проживання на України з 1991 року.

В судовому засіданні заявник та його представник підтримали доводи заяви та просили її задовольнити.

Представник зацікавленої особи проти задоволення вимог заявника не заперечувала, про що надала письмові пояснення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про громадянство України», передбачено, що громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

Відповідно до ст..60 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали: посвідчення центру обліку бездомних осіб на ім'я ОСОБА_1, паспорт громадянина СРСР НОМЕР_2, свідоцтво про народження НОМЕР_1., свідоцтво про народження ОСОБА_2, свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_5, військовий квиток НОМЕР_3, трудова книжки ОСОБА_1 , свідоцтва про восьмирічну освіту ОСОБА_1 від 1968р. , атестат про середню освіту ОСОБА_1 від 1978р. , свідоцтво про народження ОСОБА_5, копія рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2014р. у справі № 334/11056/13-ц., вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_1 з родиною - дружиною ОСОБА_2, донькою ОСОБА_5 та сином ОСОБА_4 на території України на момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року та факт відсутності у ОСОБА_1 на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" - 13 листопада 1991 року громадянства іншої держави, а тому вимоги заявника є обґрунтованими і такими , що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 3, 136, 256, 257, 258 ЦПК України, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року на території України.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" 13 листопада 1991 року постійно проживав на території України і не був громадянином інших держав.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особа, без участі якої було постановлено рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя