Справа № 524/5826/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2015 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійним договору про зміну черговості одержання права спадкування за законом та зміну розмірів часток у спадщині, визнання права на одержання свідоцтва про право на спадщину за законом та внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом.

07.08.2015 року позивачі подали до суду заяву про забезпечення позову, в якій просять: заборонити приватному нотаріусу Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_6 вчиняти будь-які нотаріальні дії в межах спадкової справи № 23/2014 (зареєстрована у спадковому реєстрі за № 56566180) - до виконання рішення у справі № 524/5826/15ц за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8 та приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання дійсним договору про зміну черговості одержання права на спадкування за законом та про зміну розмірів часток у спадщині, а також - про визнання права на одержання свідоцтв про право на спадщину та внесення змін до свідоцтв про право на спадщину за законом;

заборонити ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вчиняти будь-які дії з відчуження квартири АДРЕСА_1, - до виконання рішення у справі № 524/5826/15ц за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8 та приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання дійсним договору про зміну черговості одержання права на спадкування за законом та про зміну розмірів часток у спадщині, а також - про визнання права на одержання свідоцтв про право на спадщину та внесення змін до свідоцтв про право на спадщину за законом.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, шляхом заборони вчиняти певні дії.

Згідно преамбули Постанови пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»: забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

В п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наведено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З аналізу наведених норм Цивільного процесуального кодексу України, а також розяснень Постанови пленуму Верховного суду України вбачається, що суд може забезпечити позов, у випадках реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не наводять підстав для зроблення судом висновку про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та не зазначають доказів на підтвердження намірів чи спроб відповідачів реалізувати спірну нерухомість.

З огляду на викладене в задоволенні заяви слід відмовити.

Відповідно до абз. 3 п. 9 Постанови пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за змістом ст. 293 ЦПК окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 ЦПК Ураїни, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: