Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/1865/15-ц Головуючий у 1-й інст. Щербак Д. С.
Категорія 49 Доповідач Заполовський В. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Забродського М.І., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 червня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду даним позовом.

В обґрунтування позову зазначала, що з відповідачем перебуває у повторному зареєстрованому шлюбі з 22.11.2014 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після повторної реєстрації шлюбу шлюбні стосунки не склалися та були знову припинені, поновити сім'ю їм не вдалося.

З грудня 2014 року вони з відповідачем проживають окремо, донька проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Він працездатна особа, має нерегулярний мінливий дохід, який дозволяє надавати грошову допомогу на утримання їх доньки до досягнення дитиною повноліття.

За наведених обставин, ОСОБА_1 просила розірвати між ними шлюб та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 в твердій грошовій формі в сумі по 1500 грн. щомісячно, до досягнення донькою повноліття.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 червня 2015 року позов задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій формі у розмірі 800 грн. щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_3, починаючи з 23.04.2015 року і до досягнення нею повноліття.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині визначення розміру аліментів змінити та ухвалити нове, яким визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки у меншому розмірі. В решті рішення суду просить залишити без змін.

Зокрема зазначає, що внаслідок хвороби втратив роботу, а інших джерел доходу на даний час немає. Тому вважає, що спроможний сплачувати аліменти у сумі 400 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України колегія суддів визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Положеннями ст.141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК, роз"яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині утримання не передбачений в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дитини, однак враховується судом при визначенні розміру аліментів.

Як встановив суд та вбачається з матеріалів справи, відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

В добровільному порядку ОСОБА_2 достатньої та регулярної матеріальної допомоги на утримання доньки ОСОБА_3 не надає.

ОСОБА_2 інвалідом не являється, є працездатною особою, офіційно не працює, має нерегулярний мінливий дохід, інших утриманців не має.

А тому, враховуючи вищенаведені норми закону, виходячи з принципу рівних обов'язків батьків щодо дітей, необхідності в придбанні продуктів харчування, одягу, лікуванні та розвитку дітей, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 аліментів.

Проте, визначаючи розмір аліментів суд першої інстанції в повній мірі не врахував вимог ч.1 ст. 182 СК та роз'яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", зокрема не врахував стан здоров'я відповідача, який страждає хронічними захворюваннями, що підтверджено відповідними доказами наданими останнім в суді апеляційної інстанції, а також його матеріальне становище, інші обставини, що мають істотне значення. Також не враховано положення ст.180 Сімейного кодексу України, згідно до якої обов'язок по утриманню дитини лежить на обох із батьків, тобто і матері.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що відповідач спроможний надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини - доньки ОСОБА_3, проте у меншому розмірі, ніж визначив суд першої інстанції, та визначає її розмір у сумі 700 грн.

Відтак, відповідно до ст.309 ЦПК України рішення суду в частині визначення розміру аліментів підлягає зміні.

Рішення суду в частині задоволення позову про розірвання шлюбу та розподілу судових витрат сторонами не оскаржується, а тому не є предметом перевірки його законності апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 червня 2015 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 аліментів з 800 грн. до 700 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді