АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 689/354/15-ц
Провадження № 22-ц/792/858/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Марцинкевича А.М.,

суддів: Переверзєвої Н.І., Кізюн О.Ю.

при секретарі Дубовій М.В.

з участю: сторін та їх представників

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24 березня 2015 року по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом вказавши, що від шлюбу з відповідачем, який рішенням Ярмолинецького районного суду від 15.09.2014 року було розірвано, в них народилося троє неповнолітніх дітей. Після розлучення відповідач припинив надавати матеріальну допомогу сім'ї та не утримує дітей. Обгрунтовуючи вимоги позивач звертає увагу суду на те, що угоди про добровільну сплату аліментів між ними немає, проте відповідач фізично здоровий і його матеріальне становище дозволяє утримувати синів. Оскільки ОСОБА_2, здійснюючи підприємницьку діяльність, має мінливий нерегулярний дохід, тому позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох синів в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. на кожну дитину.

У березні 2015 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов вказавши, що після розлучення з ОСОБА_1 продовжують проживати з нею в одному будинку, який належить їм на праві власності. Відповідачка після розлучення ніде не працює, від утримання дітей ухиляється, тому троє спільних синів знаходяться на його повному матеріальному забезпеченні. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначає, що згідно норм Сімейного кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, тому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24 березня 2015 року відмовлено у задоволенні позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Кульбаба А.В. Провадження 22ц/792/858/15

Доповідач - Марцинкевич А.М. Категорія № 50

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись із вказаним рішенням, вважає його безпідставним, необґрунтованим, прийнятим з неповним з'ясуванням обставин справи, та з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому просить рішення Ярмолинецького районного суду від 24 березня 2015 року скасувати в частині відмови у задоволенні первісного позову та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що в рішенні суду першої інстанції не точно встановлений факт спільного проживання бувшого подружжя, ведення господарства та утримання дітей разом. Дані факти не відповідають дійсності та суперечать поясненням свідків. Судом безпідставно не взято до уваги, пояснення відповідача та свідків, що кошти батьком надаються лише на прохання дітей, тому враховуючи прибутки ОСОБА_2, апелянт просить ухвалити рішення, яким стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 7500 грн. на всіх дітей щомісячно.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав і мотивів.

Відповідно до п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 не надала суду жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 ухиляється від свого обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись не можна, оскільки він зроблений без врахування обставин, які мають значення для правильного вирішення вимог в цій частині, та без застосування норм матеріального права, які підлягали застосуванню.

У зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю цих обставин, які суд вважав встановленими, порушенням судом норм матеріального права, рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині вимог нового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі до 15.09.2014 року, від якого в них народилося троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дані обставини підтверджуються копіює рішення Ярмолинецького районного суду від 15.09.2014 року (а.с.6), та копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.9-11). Після розірвання шлюбу позивач і відповідач разом із неповнолітніми дітьми проживають за однією адресою: АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 працює приватним підприємцем, що підтверджується копіями податкових декларацій (а.с.36-46).

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття (18 років) і право на аліменти на дітей закріплено в ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Обов'язок утримувати дитину поширюється на двох батьків, як на матір, так і на його батька. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України сума коштів на утримання дитини може бути призначена за рішенням суду.

У разі, якщо батьки не досягли домовленості з приводу розміру аліментів, тоді стягнення суми на утримання дитини можливе лише на підставі рішення суду.

Судом першої інстанції при ухваленні рішення не взято до уваги, відсутність належного та постійного забезпечення коштами дітей з боку відповідача. При цьому судом встановлено, що після розлучення, сторони не зважаючи на те, вони проживають в одному будинку, припинили введення спільного господарства. Не заперечуючи факту надання ОСОБА_2 часткової матеріальної допомоги на утримання дітей, ОСОБА_1 пояснила, що така допомога надається не постійно та не в повному обсязі.

ОСОБА_1 раніше вже зверталася з позовом до суду про стягнення аліментів, проте після усних запевнень відповідача про належне утримання дітей, позов було залишено без розгляду за заявою позивача.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі буде постійним, а не періодичним забезпеченням та утриманням дітей, відповідно до рівня отриманих ним прибутків.

Задовольняючи позовні вимоги частково, колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії (а.с.29) та має нерегулярний, мінливий дохів, тому з врахуванням положень частини 1 статті 184 СК України, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі, за заявою одержувача платника або аліментів.

З урахуванням того, що в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зменшила позовні вимоги до чотирьох тисяч на утримання трьох дітей щомісячно та стану здоров'я ОСОБА_2, колегія суддів приходить до висновку, щодо стягнення аліментів на кожну дитину щомісячно в твердій грошовій сумі по одній тисячі гривень, до досягнення дітьми повноліття.

Виходячи з принципу диспозитивності, апеляційний суд не робить висновків щодо законності рішення суду першої інстанції в частині відмови від позову ОСОБА_2, оскільки в цій частині рішення не оскаржується.

Згідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313,316, 317, 319, 324 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24 березня 2015 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей і в цій частині ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця села Кричка Богородчанського району Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання синів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8 в твердій грошовій сумі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11 лютого 2015 року, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді:/підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.М.Марцинкевич