Справа № 351/528/14-ц
Провадження № 22-ц/779/114/2015
Головуючий у 1 інстанції Боднарук М.В. М. В.
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Меленко О.Є.

суддів Девляшевського В.А., Малєєва А.Ю.

секретаря Яковин М.Я.

з участю: представника ПАТ КБ «ПриватБанк» Рокетської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Снятинського районного суду від 25 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Снятинського районного суду від 25 листопада 2014 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_3 17 585 грн. 94 коп. кредитної заборгованості та 243 грн. 60 коп. судового збору в користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

На дане рішення ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та порушення норм матеріального права.

Зазначає, що згідно умовами договору укладеного між сторонами і чинного на момент виникнення спірних правовідносин, кредитний ліміт відповідача складав 1000 грн., і саме на цю суму позивач вправі був нараховувати відсотки з розрахунку 36% річних. Всі інші суми , які перевищують кредитний ліміт, є позадоговірними, і умова нарахування відсотків на них не поширюється, оскільки за період дії договору жодні зміни до нього, в тому числі щодо зміни розміру кредитного ліміту та відсоткової ставки, в порядку визначеному ст. 654 ЦК України не вносились.

На думку ОСОБА_3 позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню тільки в сумі 5080 грн., з яких 1000 грн. сума основного боргу, 1080 грн. відсотки за користування коштами, та 3000 грн. позадоговірна сума списана з її карткового рахунку до блокування картки.

З цих підстав рішення суду першої інстанції апелянт просила скасувати та ухвалити нове рішення, яким вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково в розмірі 5080 грн.

В судове засідання ОСОБА_3 та її представник, будучи належно повідомленими про розгляд справи, не з'явилися, про поважність причин неявки, суд не повідомили.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» доводи апеляційної скарги не визнала. Рішення суду вважає законним та обгрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника банку, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 12.11.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», назву якого змінено на ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №б/н на суму 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків закористування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов даного договору він складався із заяви позичальника та Умов і Правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.

Пунктами 3.2. та 5.3 Умов і Правил надання банківських послуг сторонами досягнуто домовленості, що клієнт дає свою згоду банку на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішення банку і клієнт дає право Банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При цьому Банк залишив за собою право вирішувати ці питання в односторонньому порядку, без попереднього повідомлення Клієнта.

Вважаючи зобов'язання порушеними щодо повернення чергової частини отриманого кредиту, Банк здійснив нарахування заборгованості по сплаті кредиту, відсотків за користування коштами.

Згідно наданого розрахунку станом на 31.01.2014 року заборгованість становила 17 585 грн. 94 коп., з яких 6809 грн. 70 коп. заборгованість за кредитним договором, 9700 грн. 72 коп. заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, 250 грн. штраф (фіксована частина), 852 грн. 52 коп. (процентна складова). Правильність здійснення розрахунку ОСОБА_3 не оспорюється.

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що відповідач ОСОБА_3, підписавши заяву та отримавши кредитну картку, погодився з умовами публічного договору, які є єдиними для всіх клієнтів банку, однак, уклавши вказаний договір, не виконує його істотні умови щодо порядку, строків погашення кредиту та процентів за користування ним, хоча взяла на себе зобов'язання виконувати їх вчасно. За таких обставин, доводи апелянта щодо несанкціонованого збільшення ліміту за платіжною карткою є необґрунтованими, та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Що стосується доводів апелянта в частині списання коштів з рахунку, яке відбулося після блокування карткового рахунку 28.04.2011 року, а відтак і покладення відповідальності за втрату коштів на позивача, то такі не приймаються судом до уваги, оскільки за офіційним повідомлення банку (а.с.57) зняття коштів з картки відповідача відбувалось через банкомати інших банківських установ до блокування картки. Саме ж списання коштів з рахунку вже здійснювалось через міжбанківський розрахунок, а отже і виключало можливість втручання позивача у таке списання.

За змістом ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 218, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Снятинського районного суду від 25 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий О.Є. Меленко

Судді: В.А. Девляшевський

А.Ю. Малєєв