Провадження по справі № 2/752/16/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при секретарі Ляліній А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Київгаз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2014 року позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство "Київгаз" звернувся до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем природного газу, постачання якого здійснює позивач, на підставі укладеного між сторонами договору від 28.04.2005 року.

Відповідно до умов вказаного договору відповідач взяв на себе зобов'язання здійснювати оплату за використаний газ щомісячно.

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 неодноразово направлялися претензії стосовно наявності у останнього заборгованості за спожитий газ, однак вони залишалися без належного реагування.

Враховуючи викладене, ПАТ "Київгаз" просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті за наданий газ в розмірі 7159,05 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що у відповідача наявна заборгованість по оплаті за спожиті послуги, що підтверджується розрахунком. Також посилався на положення ст. 264 ЦК України щодо переривання перебігу строку позовної давності, оскільки ОСОБА_3 вчиняв дії, які свідчать про те, що він визнавав наявність у нього заборгованості, зокрема інколи переплачував за договором.

Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що починаючи з 2011 року у нього заборгованість по оплаті відсутня, він належним чином здійснює всі платежі у відповідності до нарахувань. Також просив суд застосувати строки позовної давності.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що 28.04.2005 року між Філією експлуатації газового господарства №4 Публічного акціонерного товариства "Київгаз" та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання послуг з газопостачання НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до п. 1.1 Договору, споживач взяв на себе зобов'язання оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими згідно із законодавством цінами в терміни, передбачені договором.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку за газовим лічильником №00280510, який встановлений в будинку відповідача, у останнього наявна заборгованість по сплаті за спожитий природний газ в розмірі 7443,27 грн..

06.05.2014 року ОСОБА_1 було направлено претензію про сплату заборгованості, яку отримано 19.05.2014 року, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що вимоги, заявлені в претензії, не було виконано, 14.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 надав суду копії актів звірки фактично використаних річних обсягів природного газу за 2012, 2013 та 2014 роки за АДРЕСА_1, тобто в належному йому будинку.

Також суду було надано копії рахунків на сплату за газ за вказані роки та квитанції, які підтверджують, що протягом 2012, 2013 та 2014 років виставлені позивачем рахунки сплачувалися вчасно та в повному обсязі.

За таких обставин, вбачається, що заборгованість по оплаті за природний газ, спожитий в 2012, 2013 та 2014 роках, у відповідача ОСОБА_1 відсутня.

Крім того, представники позивача в судовому засіданні факт того, що, починаючи з 2011 року, відповідач справно сплачує всі виставлені йому рахунки не заперечували.

Таким чином, встановлено, що заборгованість, яку просять стягнути з ОСОБА_1, виникла в період, що передував 2011 року.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачем ОСОБА_1 було подано до суду заяву про застосування строків позовної давності, оскільки заборгованість, стягнення якої є предметом позову, виникла до 2011 року, тобто за спливом трьох років до дати звернення до суду з позовом.

Таким чином, судом встановлено, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість по сплаті за природний газ за договором НОМЕР_1, проте враховуючи, що вказана заборгованість виникла в період часу, який виходить за межі трирічного строку позовної давності, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на положення ст. 264 ЦК України, згідно якої перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, оскільки належних доказів, які б свідчили про існування таких дій з боку відповідача, суду не надано.

З огляду на вищевказане, в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Київгаз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості необхідно відмовити в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

На підставі ст.ст. 257, 264, 267 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 10, 11,57, 60, 74,88, 208, 212- 215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Київгаз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя: Антонова Н.В.