АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

21 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Панченка М.М., Кирилюк Г.М.

при секретарі: Шалапуді Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2013 року за ново виявленими обставинами

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.012013 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності, на 1/2 частину АДРЕСА_1 за кожним. Визнано за ОСОБА_2 право власності і виділено в натурі земельну ділянку НОМЕР_2 площею 0,0825 га, що розташована на території Віто- Поштової сільради Києво-Святошинського району Київської обл. у садовому товаристві «Тиша» за кадастровим № :05:002:0054. За ОСОБА_3 визнано право власності на автомобіль «Тойота-прадо» 2008 р.в. д.н.з. НОМЕР_1. Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2013 року, рішення Оболонського районного суду м. Києва в частині визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за кожним та відмови ОСОБА_3 у стягненні з ОСОБА_2 компенсації коштів, які знаходились на депозитних рахунках - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 - відмовлено. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в якості компенсації 1/2 частини грошових коштів, які знаходились на депозитних рахунках ,кошти в розмірі 2 302 142, 10 грн. Змінено рішення в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судового збору, зменшено суму стягнутих судових витрат з 3 219 грн. до 1 609 грн. 50 коп.

В решті рішення суду залишено без змін.

24.09.2014 року ОСОБА_1, діючи в інтересах ОСОБА_2, звернувся із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду від 10.10.2013 року у зв'язку із нововиявленими обставинами. Посилався на те, що після ухвалення рішення в даній справі йому стали відомі істотні обставини, в частині стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 2 302 142,10грн., що мають значення для справи. Зокрема, те, що Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 вересня 2014 року були встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення справи в частині поділу депозитних вкладів, а саме та обставина, що вищевказані договори банківського вкладу є недійсними в частині вкладника, а дійсним вкладником за договорами банківського вкладу є ОСОБА_4 і саме кошти останнього зберігались на депозитних рахунках. Визнання недійсними в частині вкладника вищевказаних договорів банківського вкладу безумовно впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену апеляційним судом у рішенні від 10 жовтня 2013 року та тягнуть за собою ухвалення іншого за змістом судового рішення, в частині поділу депозитних вкладів, оскільки вони не були спільним сумісним майном подружжя, а відтак поділу не підлягають. Із постановлениям ухвали ВССУ від 03 вересня 2014 року стала преюдиційним юридичним фактом та обставина, що вищевказані договори є недійсними і дійсним вкладником є ОСОБА_4

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 подану заяву підтримав, просив скасувати рішення Апеляційного суду м. Києва від 10.10.2013 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в якості компенсації 1/2 частини грошових коштів 2 302 142.10 грн. з наведених у заяві підстав та постановити нове рішення про відмову у задоволенні таких вимог.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 зазначили,що заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами є безпідставною,ті обставини на які послався заявник не є нововиявленими,подали письмові пояснення.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.10.2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Старокиївський банк», ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів вирішено договори банківського вкладу № 08/1076-2007 від 20.08.2007р.,№ 11/1043-2009 від 17.11.2009р., № 11/1044-2009 від 17.11.2009р., № 12/1010-2009 від 03.12.2009р. та № 12/1015-2009 від 07.12.2009р., укладені між ОСОБА_2 як вкладником та АБ «Старокиївський банк» як банком визнати частково недійсними, а саме недійсними в частині особи вкладника - ОСОБА_2 Визнано ОСОБА_4 вкладником за вищевказаними договорами банківського вкладу. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 953630,92грн. та 3441,00грн. судових витрат.У задоволенні іншої частини позовних - відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від ЗО.01.2014 року у даній справі, ухвалено рішення, яким рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17.10.2013 року скасовано в частині визнання частково недійсними банківських вкладів № 08/1076-2007 від 20.08.2007р., № 11/1043-2009 від 17.11.2009р., № 11/1044-2009 від 17.11.2009р., № 12/1010- 2009 від 03.12.2009р. та № 12/1015-2009 від 07.12.2009р., а саме в частині особи вкладника - ОСОБА_2 та в частині визнання ОСОБА_4 вкладником за вищезазначеними договорами банківського вкладу та постановлено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вимог ОСОБА_4 - відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.09.2014 року рішення Апеляційного суду м.Києва від ЗО січня 2014 року скасовано, а рішення Оболонського районного суду м.Києва від 17 жовтня 2013 року залишено в силі.

Заслухавши доводи представника заявника, заперечення ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_5, колегія суддів приходить до висновку, що заяву про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 10.10.2013 року за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.361 ЦПК Українипередбачено, що рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Частиною 2 цієї статті Кодексувизначено перелік підстав для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.1 ч.2 ст.361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з роз'ясненнями, наданими в п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої ст. 10 ЦПК України, не є нововиявленими обставинами.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально- правові факти, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність трьох таких умов:1- їх існування на час розгляду справи; 2- ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; 3- істотність даних обставин на час розгляду справи / тобто коли врахування їх судом мало б наслідком ухвалення іншого рішення./ Не може вважатися нововиявленою обставина, яка грунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої інстанції, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону.

У даному випадку обставини встановлені судовим рішенням на яке послався заявник ухваленим після того, як набрало законної сили рішення суду, яке він просить переглянути щодо отримання ОСОБА_2 коштів від ОСОБА_4 ще у 2007 році , не могли бути невідомими заявнику на момент ухвалення Апеляційним судом м. Києва рішення про поділ майна подружжя, а відтак, не є нововиявленими в розумінні положень ст. 361 ЦПК Українита не можуть бути підставою для його перегляду.

За викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення поданої ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 заяви.

Керуючись ст.ст. 361-366 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2013 року за ново виявленими обставинами - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

№ апеляційного провадження: 88-ц/796/ 74 /2014

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.