ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/88/15-ц
Провадження № 2/210/682/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Чайкіної О.В.,
при секретарі Куксенко О.В.,
за участі сторін: не з'явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ""Криворіжінстудстрбуд"" про відшкодування моральної шкоди -,
Позивач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву у якій просить розглядати справу у його відсутність на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи у його відсутності, відкладення розгляду справи не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав.
Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці, Позивач працював на підприємстві Відповідача ПАТ ""Криворіжіндустрбуд"" на посаді водія з 01.10.2010 року. Звільнений за станом здоров'я 26.02.2013 року /а.с. 6/.
Відповідно до п. 6 акту №6 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 13.11.2012р., обставини, за яких стався нещасний випадок: 26.10.2012 року начальник дільниці ПМК ОСОБА_3 видав завдання водіям на виконання робіт з перевезення вантажів. Водій КрАЗа 6510 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 відразу приступив до виконання завдання не зміг через необхідність підкачати колесо. Після виконання підкачування , водій підійшов до колеса з метою відокремлювання шлангу. В цей момент стався самовільний розрив колеса по біговій доріжці і водія ОСОБА_2 відкинуло повітряною хвилею на відстань приблизно 1,5 м. в результаті чого він отримав травми голови, грудної клітини та перелом правої ключиці /а.с.9/.
Згідно з актом розслідування нещасного випадку від 12.11.2012р. (акт за формою Н-5), складений комісією, в пункті 4 встановлено причину нещасного випадку - основна технічна: інша - ймовірне внутрішнє пошкодження корда, (що виявити візуально було неможливо), яке було спричинене наїздом на перешкоду (гірнича маса, вибоїни, обрізки арматури, металевих кутів, які знаходяться на будівельних майданчиках та таке інше), так як автомобіль останнім часом експлуатувався в важких дорожніх умовах. Супутня організаційна причина - не виконання посадових осіб обов'язків, чим порушено Посадову інструкцію начальника дільниці ПМК, затвердженої начальником Автодизель ПАТ ""Криворіжіндустрбуд"" від 10 січня 2012р. /а.с.12 зворот/.
Встановлено, що даний нещасний випадок пов'язаний із виробництвом, винними в нещасному випадку визнано ОСОБА_3 - начальника дільниці ПМК Автодизель ПАТ ""Криворіжіндустрбуд"" ( п.6) /а.с.13/.
Як вбачається з виписки із акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 13.03.2014 року серії АБ № 0005575, довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 0254063 позивачу ОСОБА_2 повторно встановлено втрату професійної працездатності 30 % з 01.03.2014р. - безстроково, а також третя група інвалідності - безстроково /а.с. 20, 21/.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Відповідно до статей 1167,1168 ЦК України відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється винною особою, яка її завдала.
В силу чч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Таким чином, моральна шкода, завдана трудовим каліцтвом особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки відшкодовується такій особі, особою, яка на відповідній правовій підставі володіє об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку незалежно від вини такої особи.
Судом встановлено, що трудове каліцтво позивача настало під час роботи на підприємстві відповідача, протягом робочого часу, під час використання джерела підвищеної небезпеки - КрАЗ 6510 держ. НОМЕР_1.
З урахуванням викладеного, оскільки трудове каліцтво ОСОБА_2 настала від взаємождії з джерелом підвищеної небезпеки, під час виконання трудових обов"язків перед підприємством-відповідача на посаді водія КрАЗ 6510 держ. НОМЕР_1 на дільниці ПМК Автодизель ПАТ "Криворіжіндустрбуд", експлуатація якого створила підвищену небезпеку , саме відповідач має нести відповідальність за завдану шкоду.
Ураховуючи наведене, суд вважає, що самим фактом втрати Позивачем професійної працездатності у зв'язку завданим трудовим каліцтвом, яке виникло через нещасний випадок, що стався 26 жовтня 2012 року об 11 годині 00 хвилин на Автодизель ПАТ ""Криворіжіндустрбуд"" йому спричинена моральна шкода, яка згідно ст. 153, 237-1 КЗпП України, 1167,1187 ЦК України має бути відшкодована за рахунок відповідача.
За таких обставин, вимоги Позивача до Автодизель ПАТ ""Криворіжіндустрбуд"" є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству.
Наявність трудового каліцтва у Позивача окрім актів МСЕК, також підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема наданими виписними епікризами та виписками з медичних карток стаціонарного хворого, з яких убачається, що Позивач з приводу отриманого каліцтва неодноразово проходив стаціонарне та амбулаторне лікування в закладах охорони здоров'я. Відповідно медичних документів Позивачу рекомендовано: нагляд лікарів, амбулаторне лікування /а.с.15-19/.
Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) ""Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди"" роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Частина 1 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення Позивачу моральної шкоди, яку йому повинен відшкодувати Відповідач ПАТ ""Криворіжіндустрбуд"", як власник підприємства та джерела підвищеної небезпеки, яке не створило працівнику безпечні умови праці, що підтверджується актом форми Н-1 від 13.11.2012 року, актом форми Н-5 від 12.11.2012р., що призвело до ушкодження його здоров'я на виробництві, та моральних страждань потерпілого.
У судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю Позивача була заподіяна шкода, він отримав трудове каліцтво, втратив працездатність в розмірі 30%, також йому встановлено третю групу інвалідності - безстроково. Позивач переносить щоденно фізичний біль та моральні переживання. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками отриманого трудового каліцтва, Позивачеві порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки, у зв'язку з чим останній переносить моральні страждання та переживання.
Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає компенсації.
Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення Відповідачем ПАТ ""Криворіжіндустрбуд"" Позивачеві шкоди здоров'ю, провину відповідача в її спричиненні та причинно-наслідковий зв'язок між винною поведінкою відповідача та настанням у Позивача негативних наслідків, а звідси й завдання йому моральної шкоди.
Згідно ст. 5 Закону України ""Про судовий збір"" Позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60,88, 213- 215 ЦПК України, ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. 23, 1167, 1187 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного Акціонерного товариства ""Криворіжінстудстрбуд"" про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
В решті позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку - після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: О. В. Чайкіна