Справа № 369/9978/14-ц
Провадження № 4-с/369/42/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015 року Києво Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.

при секретарі: Котляр А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_2, ОСОБА_3 та публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргаз банк» на рішення державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

В 2014 року ОСОБА_1 подала скаргу на рішення державного виконавця, мотивуючи це тим, що 22.09.2014 р. головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_2 було ухвалено постанову про розшук майна боржника.

Скаржник вважає, що вищевказану постанову було ухвалено з порушенням норм чинного законодавства та її прав, тому просила суд: визнати постанову головного державного виконавця Данилишина П.Б. про розшук майна боржника від 22.09.2014 р., неправомірною та такою, що постановлена з грубим порушенням норм законодавства щодо захисту права вланості. Зобов»язати ОСОБА_2 усунути допущені порушення шляхом скасування оскаржуваної постанови.

В судове засідання представник скаржника зявилась, скаргу підтримала та просила суд задовольнити.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_2 до суду зявився. Проти задоволення скарги заперечував в повному обсязі. Просив суд відмовити.

ОСОБА_3 та представник публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргаз банк» в судове засідання не з»явились, причини неявки суду не відомі.

Cуд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Стаття 19 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до рішнення Києво-Святошинського районного суду Київської області видано виконавчий лист №369/7359/13-ц від 23.01.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Левіт-Безпека» боргу в сумі 41 160, 30 грн.. Вказаний виконавчий документ знаходиться на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області.

Згідно з ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відпвідно до ч.1 ст..40 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено порядок оголошення розшуку .

У разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

22.09.2014 року державним виконавцем Данилишиним П.Б. відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ухвалено постанову ВП №42094424 про розшук майна боржника.

Згідно з ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна торона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Автомобіль марки TOYOTA VENZA 2013 Р. випуску, д/н НОМЕР_1 придбаний, як зазначає скаржник, за рахунок кредитних коштів та перебуває у заставі ПАТ АК «Укргазбанк». Кредитний договір був укладений ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник не довела того, що державним виконавцем були порушені саме її права та порядок ухвалення постанови. Крім того, твердження представника скаржника були спростовані наданими державним виконавцем в судовому засіданні доказами. А тому суд не вбачає в діях державного виконавця Данилишина П.Б. порушень норм матеріального права, так як він діяв в рамках ЗУ «Про виконаче провадження».

Крім цього, суд враховує те, що ані чоловік скаржниці, ані банк, які є заінтересованими особами, з самостійними вимогами до державного виконавця та до суду з приводу порушення оспорюваною постановою їх прав не звертались.

З таких підстав суд має відмовити у задоволенні даної скарги в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 5, 11, 40 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.60, 209, 212-215, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п»яти днів з дня її проголошення.

Суддя: Д. Д. Усатов