Справа № 357/5967/15 Головуючий у І інстанції Цуранов А.Ю.
Провадження № 22-ц/780/4631/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 19.08.2015
УХВАЛА

Іменем України

19 серпня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого Мережко М.В.

Суддів - Журби С.О. , Мельника Я.С.

При секретарі Франюк Т.В.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

В с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом.

Свої вимоги обгрунтовувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2004 року, який рішенням суду від 04 квітня 2014 року було розірвано. Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Посилаючись на відсутність постійної матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дітей, позивач просила стягнути з останнього аліменти на утримання доньок в розмірі 6 000 грн. щомісячно.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року позов задоволено частково . Стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно , але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , починаючи із 27 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття .

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн щомісячно на двох дітей.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та

обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як видно з матеріалів справи, з 16 липня 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 3).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2014 року шлюб розірвано ( а.с. 4).

Від спільного життя мають двох доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.( а.с. 5-6)

Позивач ОСОБА_2 є інвалідом другої групи та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання в розмірі 1 382,74 грн( а.с. 5,28,29) .

Відповідно до копії свідоцтва про народження , відповідач ОСОБА_3 має повнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 34), яка навчається на платній основі за договором від 12 серпня 2013 року № 5355д/6к-2013 у Київському національному торговельно-економічному університеті ( а.с. 30-32) .

За освітні послуги ОСОБА_7, відповідно до копій квитанцій від 15 січня 2014 року та від 06 серпня .2014 року сплачено по 6 155 грн., а також 25 грудня 2014 року сплачено 8 220 грн.( а.с. 33).

Відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ( а.с. 34).

Відповідно до листа Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області № 9325/14/17-01 від 03 червня 2015 року, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 з 01 січня 2014 року застосовує спрощену систему оподаткування (єдиний податок), тому згідно поданих звітів загальна сума доходу за 2014 рік становить 403 303,36 грн. та загальна сума доходу за 1 квартал 2015 року становить 102 734 грн. ( а.с. 55)

Відповідно до положень статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Обов'язок батьків по утриманню своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення ним повноліття і являє собою, як моральний так і правовий обов'язок батьків.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття .За змістом даної статті обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обо»язком як матері , так і батька, обов»язком особистим , індивідуальним, а не солідарним.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, Сімейний кодекс України передбачає два способи визнання розміру аліментів: у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст. 183 СК України) та у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України).

З встановлено судом першої інстанції , відповідач по справі є працездатним, працює приватним підприємцем та має постійний дохід і може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей , а тому висновок суду про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у частці від заробітку (доходу) батька дітей, оскільки дохід останнього є постійним та не є мінливим, є вірним.

Нормами чинного Сімейного кодексу України не заборонено в залежності від встановлених судом обставин справи визначати розмір аліментів у частці, якій підлягає стягненню з дня звернення до суду з позовною заявою.

Разом з цим, згідно вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Приписами ч. 7 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи, фізичної особи-підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови державного виконавця. При цьому розмір аліментів у разі їх стягнення у частці від заробітку (доходу) не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. У разі якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, адміністрація підприємства, установи, організації, фізична особа, фізична особа-підприємець, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.

Доводи апеллянта про те, що стягнення аліментів у частці ускладнить виконання рішення суду, оскільки державному виконавцю буде важко визначити щомісячний розмір аліментів у грошовій сумі є безпідставними , оскільки порядок нарахування розміру аліментів врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Вирішуючи питання щодо частки заробітку (доходу), стягуваної як аліменти, судом вірно враховано обставини щодо здоровя матері дітей, матеріального стану платника аліментів, наявність у відповідача повнолітньої доньки ОСОБА_6, яка продовжує навчання, а також малолітнього сина ОСОБА_8, тому висновок про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробдітку ( дозходу) відповідача щомісячно відповідає вимогам закону.

Постановляючи рішення , суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.. 303, 307, 308, 313-315,317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

У х в а л и л а ;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити .

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді