Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1069/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Попович С. М.
Доповідач Чельник О. І.
РІШЕННЯ

іменем України

13.05.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Белінської І.М., Франко В.А.

при секретареві: Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляційну скаргу Олександрійської міської ради Кіровоградської області на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Олександрійської міської ради Кіровоградської області, Олександрійського міського голови Цапюка Степана Кириловича, секретаря Олександрійської міської ради Лоцмана Геннадія Григоровича та депутатів Олександрійської міської ради шостого скликання ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35 про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Олександрійської міської ради Кіровоградської області (далі по тексту Олександрійська МР), Олександрійського міського голови Цапюка С.К., секретаря Олександрійської міської ради Лоцмана Г.Г. та депутатів Олександрійської міської ради шостого скликання про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недостовірною, такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2, інформацію, поширену Олександрійською міською радою Кіровоградської області на власному вебсайті, у зверненні до народного депутата України ОСОБА_36, а саме: «Надуманою підставою для ОСОБА_37 стало звернення голови неіснуючої громадської ради …ОСОБА_2», «ОСОБА_2 звільнений з органів правопорядку за вбивство людини під час допиту», «…двічі судимий…», «Діяльність ОСОБА_2 .. здебільшого пов'язана з порушенням законодавства України, про що свідчать беззаперечні факти, відкриті кримінальні справи та висновки судових органів».

Зобов'язано Олександрійську міську раду Кіровоградської області протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати вказану інформацію шляхом оприлюднення на інформаційному порталі на власному вебсайті на тій же сторінці, що оприлюднена раніше недостовірна інформація, резолютивної частини рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2015 року. Стягнуто з Олександрійської міської ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. Вирішено питання судових витрат. В решті позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі Олександрійська МР, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2015 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Також оскаржувала розмір в рахунок відшкодування моральної шкоди, вважала, що позивачем не надано достатніх доказів щодо характеру моральних страждань, а сам факт визнання правопорушення є достатньою справедливою сатисфакцією відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Позивач рішення суду не оскаржує.

Заслухавши доповідача, представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що на вебсайті Олександрійської міської ради було оприлюднено текст звернення до народного депутата України ОСОБА_36, яке було попередньо схвалене рішенням Олександрійської МР від 15 серпня 2014 року №1459 та доручено міському голові та секретарю міської ради підписати і надіслати народному депутатові ОСОБА_36, голові Кіровоградської обласної державної адміністрації ОСОБА_39, голові Комітету з питань державного будівництва та місцевого самоврядування ОСОБА_40, а також висвітлити в місцевих засобах масової інформації.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 18 липня 2014 року, яке набрало законної сили, встановлено, що інформація про те, що ОСОБА_2 був засуджений і судимість не знята, не відповідає дійсності, що його звільнено в запас Збройних сил України за власним бажанням 30 грудня 1994 року, і зазначене підтверджено витягом із наказу від 1 січня 1995 року та копією витягу із трудової книжки.

Листом від 1 серпня 2014 року реєстраційна служба Олександрійського міськрайонного управління юстиції підтвердила, що прийнято повідомлення про утворення громадської спілки «Незалежна громадська рада м. Олександрії» та внесено відповідний запис до Реєстру громадських об'єднань за№1422021.

З урахуванням встановлених обставин справи суд першої інстанції з посиланням на ст.299 ЦК України, ст. 32 Конституції України, ч.2 ст.30 Закону України «Про інформацію», постанову Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про захист гідності ті честі фізичної особі, а також ділової репутації фізичної та юридичної особі» дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

При цьому суд зазначив, що факт схвалення депутатами шляхом голосування та прийняття зазначеного рішення Олександрійської міської ради вказаного звернення не є доказом їх авторства та визнання поширювачами недостовірної інформації, а тому відповідальність за достовірність опублікованої інформації має нести лише Олександрійська МР, яка і є власником зазначеного вебсайту.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині визнання інформації, яка вважається фактичними твердженнями, недостовірною, такою, що не відповідає дійсності та підлягає спростуванню з таких підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.6, 7 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.19 постанови від 27 лютого 2009 року №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно з ч.2 ст.30 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до ст.277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Під час розгляду справи відповідач не надав доказів, які б підтверджували достовірність оприлюдненої на вебсайті Олександійської МР інформації, а тому суд першої інстанції вірно визнав її недостовірною з урахуванням доказів, наданих позивачем на її спростування.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що на вебсайті Олександрійської МР було розміщено рішення міськради разом із статтею під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1.», яка є додатком до зазначеного рішення. Дане звернення до народного депутата не є рішенням міської ради, а тому при його опублікуванні відповідач повинен був дотримуватися обмежень, встановлених ст.3 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні».

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Однак, колегія суддів не погоджується з розміром моральної шкоди, яку суд стягнув на користь позивача, вважає таку суму завищеною, тому апеляційний суд, враховуючи конкретні обставини справи та виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, вважає за необхідне зменшити розмір моральної шкоди до 3 000 грн.

В решті рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону та відповідає матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Олександрійської міської ради Кіровоградської області задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2015 року змінити в частині розміру відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Олександрійської міської ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: