ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/35/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Живицькій Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Голяченко І.П. щодо визнання дій неправомірними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у ВДВС Ірпінського міського управління юстиції перебував виконавчий лист № 202507/10 від 25.05.2010 року, виданий Дарницьким районним судом м. Києва щодо стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 328 250 грн. 00 коп., судові витрати в сумі 1820 грн. 00 коп., а всього 330 070 грн. 00 коп. Вказує, що 21.11.2014 року державним виконавцем ВДВС Ірпінського міського управління юстиції Голяченком І.П. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає дії державного виконавця ВДВС Ірпінського міського управління юстиції Голяченка І.П. при винесенні постанови про повернення виконавчого документа незаконними та необґрунтованими з огляду на те, що державний виконавець не здійснив дії щодо належного виконання рішення суду про стягнення коштів, не провів ретельної перевірки щодо майнового стану відповідача, зокрема, в матеріалах відсутні будь-які запити до відповідних органів про наявність майна боржника, а саме не з'ясований факт наявності чи відсутності транспортних засобів, земельних ділянок, відкритих рахунків в інших банках на ім'я боржника, заробітна плата чи інші кошти, на які можливо звернути стягнення. У зв'язку з вищевикладеним, заявник просив визнати неправомірною та скасувати постанову від 24.11.2014 року винесену державним виконавцем ВДВС Ірпінського міського управління юстиції Голяченком І.П.

Скаржник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі, вимоги, викладені у скарзі підтримав.

Державний виконавець ВДВС Ірпінського міського управління юстиції Голяченко І.П. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду скарги до суду не звертався, вимогу суду про надання належним чином прошитої та пронумерованої копії виконавчого провадження з описом вкладень не виконав.

Оскільки неявка сторін в судове засідання не є перешкодою для вирішення даного питання, суд в порядку, визначеному ст. 386 ЦПК України вважає за можливе розглянути скаргу за їх відсутністю.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 квітня 2010 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення суми, за яким вирішено стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 328 250 грн. 00 коп., судові витрати в сумі 1820 грн. 00 коп., а всього 330 070 грн. 00 коп. Рішення набрало законної сили 19.04.2010 року.

Як вбачається з матеріалів справи 26.05.2010 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-2507/10 у справі за позовом ОСОБА_4 про стягнення суми (а.с.5).

З матеріалів скарги вбачається, що 21.11.2014 року державним виконавцем ВДВС Ірпінського міського управління юстиції Голяченком І.П. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у ВП № 38455101 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». У постанові зазначено, що відповідно до пункту 1 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 16.04.2014 №656/5, реалізації підлягає рухоме та нерухоме майно, крім земельних ділянок. Згідно ст.135 Земельного кодексу України, виконавцем земельних торгів є суб'єкт господарювання, який має ліцензію на проведення земельних торгів та уклав з організатором земельних торгів договір про їх проведення. Враховуючи те, що ДП «Інформюст» на сьогоднішній день не має ліцензії на проведення електронних торгів щодо реалізації земельних ділянок, то виконання даного виконавчого напису не є можливим (а.с.4).

Відповідно до частини 1 статті 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В силу частини 2 статті 387 Цивільного процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цимЗаконом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з довідки ГУ УДАІ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 станом на 25.08.2011 року є власником автомобіля, марки FORD, д/н НОМЕР_1.

Відповідно до витягу, наданого КП Київської обласної ради «Ірпінське БТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_4 станом на 27.07.2007 року є власником земельної ділянки за кадастровим № 3981 в АДРЕСА_1.

Як вбачається з інформаційних довідок КП Київської обласної ради «Ірпінське БТІ» ОСОБА_4 станом на 23.09.2010 року року є власником земельної ділянки за кадастровим №:01:041:0087 в АДРЕСА_2 та власником приватного будинку АДРЕСА_3.

Відповідно по п. 23 Постанови № 6 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону про виконавче провадження у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Наведений у додатку до Закону про виконавче провадження перелік видів майна громадян, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, є єдиним для всіх випадків звернення стягнення на зазначене майно.

Стягнення на нерухоме майно (будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку) звертається за відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна з додержанням вимог статті 63 Закону про виконавче провадження, крім звернення стягнення на предмет іпотеки, яке здійснюється на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса.

ВІдповідно до ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. У будь-якому випадку черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

З матеріалів скарги вбачається, що державний виконавець не виконав всі можливі, передбачені вимогами законодавства, дії щодо розшуку майна, на яке може бути звернуто стягнення боргу по виконавчому листу, виданому на підставі судового рішення, тому повернення виконавчого листа стягувачу без виконання не відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження". До справи не було надано жодного доказу, що державним виконавцем були здійснені всі, передбачені законодавством заходи щодо розшуку майна боржника. Зокрема, державним виконавцем не направлено всіх можливих запитів для встановлення факту наявності або відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. Також відсутні будь-які дані на підтвердження того, що державним виконавцем були здійснені виходи до місця реєстрації боржника.

Окрім того, вказана державним виконавцем основа повернення виконавчого документа стягувачеві, а саме: «відповідно до пункту 1 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 16.04.2014 №656/5, реалізації підлягає рухоме та нерухоме майно, крім земельних ділянок. Згідно ст. 135 Земельного кодексу України, виконавцем земельних торгів є суб'єкт господарювання, який має ліцензію на проведення земельних торгів та уклав з організатором земельних торгів договір про їх проведення. Враховуючи те, що ДП «Інформюст» на сьогоднішній день не має ліцензії на проведення електронних торгів щодо реалізації земельних ділянок, то виконання даного виконавчого напису не є можливим» не може бути підставою для повернення виконавчого документа та винесення відповідної постанови відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 та вважає дії державного виконавця ВДВС Ірпінського міського управління юстиції Голяченко І.П. щодо ухвалення постанови від 24.11.2014 року про повернення виконавчого листа № 2-2507/10 передчасними, тому приходить до висновку про визнання неправомірною та скасування вказаної постанови.

Керуючись ст.ст. 47, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 57-60, 74-76, 169, 209, 212-214, 383-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Голяченко І.П. щодо визнання дій неправомірними та скасування постанови - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Голяченко І.П. від 21.11.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у ВП № 38455101 за виконавчим листом № 2-2507/10.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а ухвалу яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА