справа №482/1819/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 січня 2015 року

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Гажі О.П.

при секретарі судового засідання Островській М.М., з участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2, представника третьої особи - ВДВС Новоодеського РУЮ - головного державного виконавця Кайряк К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 21.10.2014 року звернулася в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В своєму позові позивач зазначила, що з 16.08.1997 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 06.09.2011 року. У шлюбі у них з відповідачем 14.04.1998 року народилася донька Ксенія, яка після розірвання шлюбу знаходиться на її утриманні, а відповідач за рішенням суду від 20.09.2011 року сплачує їй на утримання доньки аліменти в розмірі ? частки з усіх видів своїх доходів, щомісяця.

Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання аліментних зобов'язань, вкрай неохоче сплачує ці аліменти, внаслідок чого, станом на 06.10.2014 року, у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів в сумі 12132,04 гривень, позивач на підставі ст.196 СК України, просила суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь неустойку у виді пені в розмірі 1% від суми заборгованості за кожний день прострочення, яка за підрахунками позивача склала 82296,70 гривень.

В процесі судового розгляду справи представник позивача зменшила заявлений розмір позовних вимог і, посилаючись на ті ж обставини справи та підстави позову, просила суд стягнути з відповідача 19904,28 гривень нарахованої пені, що виникла із заборгованості з виплати аліментів.

Представник відповідача в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнала частково. Не заперечуючи факту затримки сплати аліментів відповідачем, але пояснюючи несвоєчасну виплату аліментів хворобою відповідача, відсутністю заробітку, представник відповідача погодилась, що пеня за її підрахунками за затримку з виплати аліментів повинна складати за весь період затримки лише 1241,66 гривень.

Представник залученої до участі в розгляді даної справи третьої особи - ВДВС Новоодеського РУЮ, посилаючись на той факт, що до компетенції ВДВС не входить нарахування і стягнення пені за прострочку заборгованості з виплати аліментів, вирішення даного спору між сторонами залишила на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представників сторін та пояснення представника третьої особи, дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами і доказами дослідженої в суді справи виконавчого провадження, проаналізувавши та оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 16.08.1997 року перебували між собою в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 06.09.2011 року.

У шлюбі у сторін, 14.04.1998 року, народилася донька Ксенія, яка після розірвання шлюбу знаходиться на утриманні позивача, а відповідач за рішенням суду від 20.09.2011 року сплачує позивачу аліменти на утримання доньки, в розмірі ? частки з усіх видів своїх доходів, щомісяця.

В червні 2012 року стягувачка подавала заяву до ВДВС Новоодеського РУЮ про закриття виконавчого провадження зі стягнення аліментів і поновила це виконавче провадження із стягнення аліментів в жовтні 2012 року.

Дослідженні в судовому засіданні фактичні обставини справи свідчать про те, що станом на 06.10.2014 року у відповідача з жовтня 2012 року виникла та існувала заборгованість зі сплати аліментів на користь позивача на утримання доньки Ксенії в розмірі 12132,04 гривень, яка була повністю погашена відповідачем вже в ході судового розгляду справи.

Відповідно до вимог ст.196 СК України, якою встановлена відповідальність за прострочення сплати аліментів, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки(пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення.

Докази, що були досліджені в суду, дають підстави вважати, що заборгованість зі сплати аліментів у відповідача перед позивачем виникла з вини відповідача, який не вживав ніяких дієвих, раціональних заходів щодо своєчасної сплати присуджених судом аліментів на дитину.

Представником позивача у змінених позовних вимогах нарахована відповідачу неустойка за прострочення зі сплати аліментів за період з жовтня 2012 року в загальному розмірі 19904,28 гривень, яку вона просила стягнути з відповідача.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд, керуючись ст.196 СК України, з урахуванням вини відповідача у несвоєчасній виплаті аліментів, разом з тим, не погоджується з розрахунком розміру неустойки, що був зроблений позивачем.

На думку суду, позивачем невірно взято у розрахунок неустойки базові показники, з яких ця пеня повинна була нараховуватися.

Так, у розрахунку позивача, пеня була нарахована в розмірі 1%, але не від суми несплачених аліментів за кожний місяць, а від загальної суми існуючої заборгованості, яка визначалася позивачем з наростаючим підсумком кількості днів від наявної заборгованості, що не відповідає вимогам ст.196 СК України, якою регулюється нарахування неустойки.

Відповідно до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки(пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення.

З урахуванням того, що згідно з положеннями СК України, аліменти призначаються та виплачуються(стягуються) щомісячно, тобто мають періодичний характер виплат, а тому за змістом ст.196 СК України, пеня повинна нараховуватись не на всю суму заборгованості, а виходячи з розміру 1% від суми щомісячної заборгованості з виплати присудженого розміру аліментів помноженої на кількість днів з прострочення цих виплат.

Ця обставина по визначенню розміру неустойки за прострочення сплати аліментів пов'язана з тим, що відповідно до ст.61 Конституції України, ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те ж саме правопорушення. За положеннями ч.2 ст.550 ЦК України, відсотки на неустойку, як повторна пеня не нараховуються.

У зв'язку з цим, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості.

Розмір аліментів, присуджений судом до сплати відповідачу, було визначено в частці і складає ? частку від всіх видів його заробітку, але не менше 30% мінімуму для дитини відповідного віку.

Державним виконавцем ВДВС Новоодеського РУЮ, станом на 06.10.2014 року, станом на 11.11.2014 року та станом на 26.11.2014 року були здійснені розрахунки заборгованості по аліментам відповідача, які сторонами виконавчого провадження не оскаржувалися, а тому суд бере дані цих розрахунків за основу для здійснення свого розрахунку пені за затримку відповідачем виплати аліментів стягувачу.

Так, виходячи із змінених позовних вимог, станом на жовтень 2012 року, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 234,24 грн., тому пеня за затримку виплати аліментів за жовтень 2012 року буде складати 72,54 грн. ( 234,24 грн. х 1% = 2,34грн. х 31 день = 72,54 грн.).

За листопад 2012 року за відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 468,49 грн.

Відповідно, пеня за затримку виплати аліментів за листопад 2012 року буде складати 140,40 грн. ( 468 грн. х 1% = 4,68 грн. х 30 день = 140,40 грн.)

В 2013 році, заборгованість відповідача зі сплати аліментів виникла в лютому-березні місяцях, відповідно, в розмірі по 63,49 грн., в квітні 2013 року - 468,49 грн., з червня по вересень та в листопаді-грудні(6 місяців) 2013 року по 468,49 грн.

Відповідно, пеня за затримку виплати аліментів за ці місяці 2013 року буде складати - 1034,01 грн., яких: за лютий-березень 2013 року - 37,17 грн.(за лютий -17,64 грн. + 19,53грн. за березень), за квітень та червень по 140,40 грн. ( 468 грн. х 1% = 4,68 грн. х 30 день = 140,40 грн.), за липень - серпень по 145,08 грн., за вересень та листопад по 140,40 грн., за грудень 2013 року - 145,08 грн.

В 2014 році, заборгованість відповідача зі сплати аліментів виникла з січня по лютий в розмірі по 503,75 грн., в березні - 3,75 грн., з квітня по серпень місяць - по 503,75 грн. та в жовтні 2014 року в сумі 503,75 грн.

Відповідно, пеня за затримку виплати аліментів за ці місяці 2014 року буде складати - 1225,88 грн., яких: за січень - 156,24 грн. (503,75 грн. х1% х 31 день), за лютий - 141,12 грн., березень - 1,16 грн. ( 3,75 грн. х 1% х 31 день), з квітня по серпень - 771,12 грн. та за жовтень 2014 року - 156,24 грн.

З урахуванням проведеного судом розрахунку, за період з жовтня 2012 року по жовтень 2014 року включно, загальна заборгованість за прострочення сплати аліментів у відповідача складає 2400,29 грн.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача та його представника, що викладені в письмових запереченнях на позов, про те, що його дочка проживала з ним і знаходилася на його утриманні в період з 01 червня по 25 серпня 2013 року, а тому він не повинен був за цей період сплачувати аліменти, в зв'язку з чим не повинна нараховуватись пеня на заборгованість по аліментам за цей період.

Суд зазначає, що ніяких рішень з цього приводу щодо звільнення відповідача від сплати аліментів за цей період не було, а тому його доводи являються безпідставними, такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Представник відповідача в судовому засіданні не заявляв про застосування строків позовної давності щодо вимог про стягнення пені, але посилався на поганий стан здоров'я позивача, проходження ним лікування та на виникнення тяжкого матеріального стану, в зв'язку з цими обставинами і просив суд, посилаючись на це, зменшити розмір виниклої неустойки, на підставі ст.196ч.2 СК України.

Суд зазначає, що у відповідності з ч.2 ст.196 СК України, передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

В зв'язку з цим, враховуючи, що досліджені в судовому засіданні фактичні обставини справи дійсно підтверджують виникнення тяжкого матеріального стану відповідача, внаслідок його хвороби та лікування, а також приймаючи до уваги той факт, що відповідач, на день розгляду справи в суду, повністю погасив існуючу заборгованість зі сплати аліментів, то суд, на підставі ч.2 ст.196 СК України, приходить до висновку про необхідність зменшення нарахованої пені відповідачу з 2400,29 гривень до 1200 гривень.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених судом вимог, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що в грошовому еквіваленті складає 243,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 179, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 неустойку у виді пені за прострочення сплати аліментів в сумі 1200 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 243,60 гривень.

В останній частині заявленого розміру позовних вимог, - позивачу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: