АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
Справа №645/6185/14-ц Головуючий
Провадження № 22-ц/790/3696/2015 1-ї інстанції: Алтухова О.Ю. Категорія: стягнення суми Доповідач: Трішкова І.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого -Трішкової І.Ю.,

суддів: Гуцал Л.В., Крилової Т.Г.,

при секретарі - Доля О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24 листопада 2014 року по справі за позовом Публічного Піонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 09.07.2007 року між ПАТ «Приватбанк» і відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір кредиту № HAEHG115290028, за яким остання отримала кошти в сумі 54591 доларів США терміном до 08.07.2022 року. Дані кошти відповідачка зобов'язалася повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Поручителем позичальниці за договором кредиту є відповідач ОСОБА_3, який за договором поруки № HAEHG115290028 від 09.07.2007 року зобов'язався відповідати перед банком за виконання зобов'язань по поверненню кредиту.

Однак в порушення умов договору ОСОБА_2 свої зобов'язання не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 47761,53 дол.США.

Приймаючи до уваги, що відповідачі у кредитних правовідносинах діють як солідарні боржники, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно на користь банку борг в розмірі 47761,53 дол.США. та стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Відповідачі в судове засідання не з"явились.

Заочним рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24 листопада 2014 року позов задоволений.

З ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягнуто солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 47761,53 долари США, що за курсом НБУ складає 565496,49 грн. та судовий збір у сумі 1827 грн. з кожного та витрати за подачу оголошення по 196,95 грн. з кожного.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13 січня 2015 року у задоволенні заяви про скасування заочного рішення ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 03 квітня 2015 року у задоволенні заяви про скасування заочного рішення ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду було прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права; висновки суду не відповідають обставинам справи.

Інші сторони рішення суду не оскаржили.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 09.07.2007 року між ПАТ «Приватбанк» і відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір кредиту № HAEHG115290028, за яким остання отримала кошти в сумі 54591 доларів США терміном до 08.07.2022 року. Дані кошти відповідачка зобов'язалася повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Поручителем позичальниці за договором кредиту є відповідач ОСОБА_3, який за договором поруки № HAEHG115290028 від 09.07.2007 року зобов'язався відповідати перед банком за виконання зобов'язань по поверненню кредиту.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанку", суд виходив з того, що відповідачами було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем виникла прострочена заборгованість у розмірі47761,53 дол.США.

З таким висновком суду не можна погодитись у зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

Суду апеляційної інстанції надана копія рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 18 січня 2013 року по справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації.

З зазначеного рішення вбачається, що у зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором № HAEHG115290028 від 09.07.2007 року утворилась заборгованість у розмірі 52106,58 доларів США, що становила на час розгляду справи 415289,44 грн.

Вказаний кредитний договір був забезпечений договором іпотеки № HAEHG115290028 від 09.07.2007 року, згідно якого ОСОБА_2 передала в іпотеку належну їй квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 18 січня 2013 року задоволений позов ПАТ "ПриватБанк" і на погашення заборгованості перед ПАТ "ПриватБанк" у розмірі 415289,44 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 31.01.2014 року від імені ОСОБА_2. ПАТ КБ "Приватбанк" продав, а ОСОБА_4 купила іпотечну квартиру за 384000 грн.

З постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.08.2013 року вбачається, що виконавчий лист щодо виселення ОСОБА_2 виконаний, боржниця виселена зі спірної квартири.

Дані обставини сторони не заперечували у судовому засіданні.

Представник Банку пояснив, що отримані від продажу іпотечної квартири кошти зараховані на погашення заборгованості, але пояснив, що коштів не вистачило, а тому з'явилась заборгованості у вигляді 39592,54 долари США - заборгованість за кредитом; 1917,43 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 3797,60 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 159,49 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи у сумі 21,11 доларів США та 2273,35 доларів США.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Положення ч. 1 ст.11Закону України "Про іпотеку", яким установлена відповідальність майнового поручителя перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки, передбачає право кредитора стягнути непокриту предметом іпотеки суму боргу з боржника у разі, якщо вартість іпотечного майна є меншою від заборгованості за основним зобов'язанням. Зважаючи на той факт, що чинне законодавство ст.39 Закону України "Про іпотеку" та відповідні роз'яснення (п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5) передбачають зазначення в рішенні суду початкової ціни предмета іпотеки, беручи до уваги, що фактична ціна продажу цього майна в процесі його реалізації може змінюватися, вимога про стягнення суми боргу непокритого іпотечним майном повинна заявлятися лише після фактичного звернення стягнення на предмет іпотеки, причому як у випадку, коли мало місце звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить майновому поручителю, так і тоді, коли іпотечне майно належить боржнику за основним зобов'язанням.

Наслідки порушення вимог закону Позичальником передбачені ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, відповідно до яких за умови встановлення договором повернення позики частинами, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась до сплати, та сплати процентів за користування кредитом, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України

У своєму рішенні від 18.01.2013 року Фрунзенський районний суд м.Харкова визначив, що позивач має право як стягнення з відповідача простроченої заборгованості, так і дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначеним рішенням суду встановлена як сума простроченої заборгованості так і сума дострокового погашення кредиту, яка визначена судом у розмірі 415289 грн.44 коп.

Рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок дострокового погашення заборгованості за кредитним договором повністю виконано.

Продажем предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_1 ПАТ "КБ "ПриватБанк" отримав 384000 грн., які зарахував у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_2

Статтею 575 ЦК України зазначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Частиною 2 статті 589 ЦК України встановлено, що за рахунок предмета застави заставодержавтель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Як зазначено у ч.4 ст.591 ЦК України, якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сторони не заперечували, що продаж іпотечної квартири була здійснена за 384000 грн..

Різниця між сумою заборгованості за кредитним договором та отриманою Банком сумою складає 31289 грн.44 коп. (415289,44 - 384000 = 31289,44 коп.)

Дані про інші витрати, пов'язані з оформленням договору купівлі-продажу іпотечної квартири, представником Банку не надані.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ПАТ КБ "Приватбанк" не заявляло вимог про стягнення сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, а тому судова колегія вважає, що стягненню підлягає сума, що не покриває вимоги іпотекодержателя, яка доведена у судовому засіданні, а саме:31289 грн.44 коп.

Судові витрати по сплаті судового збору підлягають зменшенню відповідно до ст.88 ЦПК України.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру стягнення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24 листопада 2014 року в частині розміру стягнення змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного Піонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» залишок заборгованості за кредитним договором № HAEHG115290028 від 09 липня 2007 року 31289 ( тридцять одну тисячу двісті вісімдесят дев'ять) грн. 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного Піонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати по 156 ( сто п'ятдесят шість) грн. 45 коп. з кожного.

Рішення судової колегії набирає чинності негайно, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий:

Судді: