У х в а л а

іменем україни

19 серпня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гвоздика П.О., Горелкіної Н.А., Мартинюка В.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору страхування недійсним за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 07 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1437795 від 3 травня 2013 року з моменту укладення.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 07 травня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» просить скасувати ухвалені судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, правильно виходив із недоведеності позовних вимог.

Судом установлено, що позов ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» був пред'явлений з підстав ч. 1 ст. 230 ЦК України та ч. 1 ст. 998 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 998 ЦК України договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом. Договір страхування також визнається судом недійсним, якщо: 1) його укладено після настання страхового випадку; 2) об'єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації.

2 травня 2013 року між сторонами по справі укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1437795.

Доводи касаційної скарги про те, що договір не набрав чинності у відповідності до вимог ст. 983 ЦК України, а тому є недійсним, не приймаються до уваги, оскільки договір страхування був укладений між ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» та ОСОБА_4 2 травня 2013 року, підстав для визнання його недійсним за ст. ст. 230, 998 ЦК України немає.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Таким чином, касаційну скаргу на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 07 травня 2015 року відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» відхилити.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 07 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:П.О. Гвоздик
Н.А. Горелкіна
В.І. Мартинюк