АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5200/15 Справа № 206/1579/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Зайченко С. В. Доповідач - Гайдук В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Єлізаренко І.А., Ремеза В.А.,

за участю секретаря Видюкової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - приватне підприємство «Агенція нерухомості «Євродом» (далі - ПП «АН «Євродом»), про стягнення безпідставно набутих коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому посилалась на те, що їй на праві власності належала 1/5 частина квартири АДРЕСА_1, інша частина квартири належала ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 З метою продажу даної квартири вони звернулись до ПП «АН «Євродом». 29 січня 2014 року між власниками вказаної квартири та ОСОБА_6 було укладено попередній договір, за умовами якого сторони зобов'язались укласти договір купівлі-продажу даної квартири за ціною, що є еквівалентом 60000 доларів США за комерційним курсом на дату укладення договору. 28 лютого 2014 року між тими самими сторонами було укладено договір купівлі-продажу квартири та проведено розрахунок. Проте, позивач повністю свою частку від проданої квартири не отримала, оскільки дані кошти були використані ОСОБА_3, а тому просила суд стягнути з останньої на її користь 27847,00 грн. (еквівалент 2350 доларів США), а також витрати на оплату правової допомоги (а.с. 2-5).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 97-98).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, у зв'язку з чим ставить питання про його скасування та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі (а.с. 100-104).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 та ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 були власниками квартири АДРЕСА_1.

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 жовтня 1998 року позивачу ОСОБА_2 належала 1/5 частина даної квартири.

10 грудня 2013 року між співвласниками зазначеної квартири ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ПП «Агенція нерухомості «Євродом» був укладений договір №12/10 про надання послуг з продажу даної квартири. Пунктом 2.3 цього договору було передбачено, що сторони договору досягли взаємної згоди щодо початкової вартості об'єкта - еквівалент 60 000 доларів США. Сторони вправі ініціювати перегляд ціни Об'єкту . Також, пунктом 6.1. договору було передбачено, що з суми вказаної в п.2.3 даного договору ОСОБА_2 отримує 20 відсотків в день укладання основного договору. Виконавець зобов'язаний надати ОСОБА_2 допомогу з пошуку квартири для придбання. На решту коштів на ім'я ОСОБА_3 здійснюється придбання 2-х кімнатної квартири в м. Дніпропетровську. (а.с. 9-10).

28 лютого 2014 року між ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Згідно до п.4 цього договору продаж квартири за домовленістю сторін вчинено за 416301,00 грн., які отримані продавцями від покупця під час оформлення цього договору. Сторони підтверджують факт повного розрахунку за продану квартиру (а.с. 89).

Розмір коштів, що відповідає 1/5 частині належної позивачу квартири від суми продажу зазначеної у договорі купівлі-продажу - 416301,00 грн. склав 83260,20 грн.

Згідно до наданих позивачем пояснень, а також копій письмових розписок, ОСОБА_2 отримала від продажу даної квартири 9350 доларів США, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 28 лютого 2014 року становило 93371.91 грн. (9350 дол. США * 9.9863 грн.) (а.с. 90,92).

Відповідно до розписки від 21 березня 2014 року ОСОБА_3 отримала від ПП ОСОБА_7 кошти, що перебували на зберіганні, про що свідчать її підпис та підпис позивача. В суді позивач підтвердила, що кошти вона разом із відповідачем отримала в агенції.

Доводи апеляційної скарги стосовно невиконання відповідачем умов письмового договору №12/10 від 10 грудня 2013 року (а.с. 9-10), за яким належна їй частка від продажу квартири повинна становити 12000 доларів США, суд не може прийняти до уваги, оскільки даний договір стосувався угоди про надання послуг між замовниками, а саме, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та виконавцем ПП «Агенція нерухомості «Євродом» і залежав від укладення основного договору (а.с.9-10). Належних доказів що відповідач за даною угодою повинна була вчинити певні дії перед позивачам матеріали справи не містять.

Таким чином, суд першої інстанції дослідивши докази по справі вірно встановив, що позивачем не доведено факту безпідставного набуття відповідачем належних ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 27847,00 грн. (еквівалент 2350 доларів)

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, оскільки підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні. Суд перевірив обставини справи та дав їм належну оцінку на підставі зібраних у справі доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: