Справа № 353/827/15-ц
Провадження № 2/353/349/15
У Х В А Л А

21 серпня 2015 року м.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Гавриш Я.М.

ознайомившись з матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 до Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, Реєстраційної служби Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, Відділу Держземагентства у Тлумацькому районі Івано-Франківської області про визнання незаконним вилучення земельної ділянки площею 0,0484 Актом перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму у використання земель; визнання права власності земельної ділянки за адресою вул. Береги, 92, площею 0,25 га; зобов'язання державного реєстратора видати свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,25 га за адресою с. Хотимир вул. Береги, 92 відповідно до рішення Хотимирської сільської ради від 20 жовтня 2011 р. № 360-7/11, при цьому анулювати свідоцтво на право власності № 34847309 від 13.03.2015р.,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів з вищенаведеним позовом, з тих підстав, що інститут права власності на земельну ділянку в Україні виник лише з 1992р., до цього періоду земельна ділянка за адресою с. Хотимир вул. Береги, 92 (Осередок 10-А) площею 0,25 га була надана йому в користування.

Враховуючи даний факт, він оплатив послуги виготовлення документації на приватизацію земельної ділянки ще в 1993 р., однак такої документації не отримав.

Враховуючи надане йому право на користування зазначеною ділянкою, ним було побудовано будинок на цій ділянці, право власності на який посвідчується Технічним паспортом (від 25.09.2000 р.) та Свідоцтвом на право власності за адресою вул. Осередок 10-А (Береги, 92) від 18.02.2006р.

Відповідно до ст. 118 Земельного Кодексу України: громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідно до ст. 122 ЗК України: сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 121 ЗК: громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

20 жовтня 2011 р. на шостому демократичному скликанні сьомої сесії Української Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області було прийнято рішення № 360-7/11 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Береги, 92 с. Хотимир Тлумацького району.

Тому було виготовлено технічну документацію в 2011р. на ділянку площею 0,25 га, і тоді жодних претензій від землевпорядників не було. Однак, державний реєстратор відмовив йому в реєстрації, через те, що за його словами на його земельній ділянці знаходиться прибережна захисна смуга, тому він сказав, що потрібно переробити документацію.

Внаслідок повторного формування відповідної технічної документації, було виявлено, що частина зазначеної ділянки належить до території прибережних захисних смуг.

Згідно з ст. 88 Водного кодексу України: з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовжурізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше З гектарів - 25 метрів;

Через зазначені положення йому було видано Свідоцтво на право приватної власності на земельну ділянку за адресою Береги, 92, однак площею не 0,25 га, а 0,2016 га. Як зазначено в пояснювальній записці до Технічної документації: В зв'язку з попаданням частини земельної ділянки в прибережну захисну зону навколо ставка було обрізано одну частину земельної ділянки (із спорудами - позивач) і накладено обмеження у її використанні на іншу частину, на якій знаходяться будівлі. Тому площу земельної ділянки потрібно вважати 0,2016 га.

Таким чином, у нього була вилучена без рішення сільської ради частина земельної ділянки, при чому зазначає арифметичну невідповідність в розрахунках геодезистів, оскільки початкова загальна площа ділянки становить 0,25 га а кінцева 0,2016 га тобто урізана територія має мати площу 0,05 га (0,25- 0,2016=0,05 га). Однак зі ст. 9, 14, 15 Технічної документації випливає, що площа «зони особливого використання земель» становить 0,0257 га. Отже, належна йому площа була неправомірно зменшена на 0,03 га.

Вважає це порушенням його прав, мотивуючи рішення наступним.

Згідно із ст. 60 ЗК: Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації.

Стаття 58. ВК: 1. До земель водного фонду належать землі, зайняті: б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.

Згідно з ст. 59: 1. Землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЗК: 1. Прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

Відповідно до ст.3 ГК України:

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Однак, зазначає, що такої діяльності на цій ділянці не здійснює, дану ділянку він хоче отримати з метою обслуговування свого житлового будинку. Така мета не порушує призначення прибережних захисних смуг, а саме: охорону поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Подібна ситуація була розглянута Верховним Судом України у справі № 6- 25 цс 13 від 31 жовтня 2012р., де суд у своєму правовому висновку зазначив, що: відповідно до статті 60 Земельного кодексу України та статті 88 Водного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм, з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності, за окремими проектами, що розробляються, узгоджуються та затверджуються відповідними органами, встановлюються прибережні захисні смуги з режимом обмеженої господарської діяльності (статті 61 ЗК України та 89 ВК України).

Щоб застосовувати положення вищезазначених статей, спорудження будівель має бути таким, що суперечить цій меті.

У справі № 6-16цс14 від 21 травня 2014р. Верховний Суд зазначив, що: за системним аналізом законодавства на час виникнення правовідносин, відповідно до положень ст. 88 ВК України, Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року № 486 (далі Постанова № 486), Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року (далі Наказ № 434), розмір та межі прибережних захисних смуг встановлювались за проектами землеустрою (термін та зміст за ст. 50-54 Закону України «Про землеустрій»), а населених пунктів - відповідно до існуючих на час встановлення конкретних умов забудови. При наданні у користування земельних ділянок навколо зазначених та інших водних об'єктів, мали врахуватися ці положення щодо меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, а у разі відсутності землевпорядної документації (документації з землеустрою, проекту землеустрою) та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо прибережних захисних смуг водних об'єктів, збереження водних об'єктів мало бути досягнуто шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст. 88 Водного Кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Постанови № 486 з урахуванням конкретної ситуації.

Відповідно до ч.2 ст. 214 ЦПК України: 2. При виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу.

Тобто, прибережні захисні смуги мали бути встановленими ще коли йому земля надавалася в користування (до 1992 р.) або видавався технічний паспорт на будинок (2000 р.) або свідоцтво на право власності на будинок (2006 р.). Однак, на той час межа не проходила по його ділянці, адже всі документи і забудова були законними, жодні обмеження не встановлювались. Зараз же, при приватизації землі його ділянку неправомірно обмежили на 0,05 га на яких знаходяться його будівлі.

Це порушує принципи справедливості, законності, та незворотності дії законів в часі.

З посиланням на норми ст. 16 ЦК України, ст.ст. 88-90 ВК України, 58-61 Земельного Кодексу України, просить визнати вилучення земельної ділянки площею 0,0484 Актом перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно- захисних зон і зон особливого режиму у використання земель (арк.16 технічної документації землеустрою) незаконним; визнати за ним право власності земельної ділянки за адресою вул. Береги, 92, площею 0,25 га; зобов'язати державного реєстратора видати свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,25 га за адресою с. Хотимир вул. Береги, 92 відповідно до рішення Хотимирської сільської ради від 20 жовтня 2011 р. № 360-7/11, при цьому анулювати свідоцтво на право власності № 34847309 від 13.03.2015 р.

Ознайомившись із змістом позовної заяви та доданими до неї матеріалами, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а саме:

Позивачем заявлено чотири самостійні позовні вимоги, при цьому в позові не зазначено, які позовні вимоги він предявляє до кожного з трьох відповідачів конкретно. Не зазначено виклад обставин, якими він обґрунтовує кожну свою вимогу та не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину.

Крім наведеного, як вбачається з викладених в позовній заяві обставин та змісту вимог позивачем в позовній заяві обєднано вимоги, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, що згідно ст.16 ЦПК України не допускається.

Також, як зазначалось вище, позивачем заявлено чотири самостійних позовних вимог, одна з яких є вимогою майнового характеру. Разом з тим, в позовній заяві не зазначено ціни позову щодо такої вимоги та відповідно не сплачено судовий збір.

Судовий збір сплачений тільки щодо однієї вимоги немайнового характеру, по двох інших вимогах немайнового характеру судовий збір не оплачено.

Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку необхідного для усунення вищенаведених недоліків. Керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, Реєстраційної служби Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, Відділу Держземагентства у Тлумацькому районі Івано-Франківської області про визнання незаконним вилучення земельної ділянки площею 0,0484 Актом перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму у використання земель; визнання права власності земельної ділянки за адресою вул. Береги, 92, площею 0,25 га; зобов'язання державного реєстратора видати свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,25 га за адресою с. Хотимир вул. Береги, 92 відповідно до рішення Хотимирської сільської ради від 20 жовтня 2011 р. № 360-7/11, при цьому анулювати свідоцтво на право власності № 34847309 від 13.03.2015 р. - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1, з часу отримання копії ухвали, пятиденний строк, для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Я.М. Гавриш