Провадження № 2/638/472/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

18.03.2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді Шишкіна О.В.,

секретаря - Підлипенського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сплати аліментів у зв'язку з індексом інфляції, -

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст.209 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя

г

Справа № 638/13802/14-ц

2/638/472/15

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді Шишкіна О.В.,

секретаря - Підлипенського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сплати аліментів у зв'язку з індексом інфляції, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по аліментам на утримання дітей, яка виникла внаслідок прострочення сплати аліментів у розміру 57300 грн.

На обґрунтування позову зазначено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.12.2004 року задоволено позов позивача до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання їхніх неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи стягнення з 18.10.2004 року і до досягнення ними повноліття.

Рішення суду набрало законної сили та було подано на виконання.

Відповідно до довідки Жовтневого ВДВС Харківського міського управління юстиції заборгованість відповідача станом на момент повноліття дітей ІНФОРМАЦІЯ_3 року становить 21880,11 грн.

Позивачка вважає, що з відповідача мають бути стягнуті витрати від інфляції в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України у сумі 57300 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що заборгованість за аліментами відшкодовано у повному обсязі та оскільки відповідальність за прострочення сплати аліментів встановлена ст. 196 СК України, а норми ст. 625 ЦК України спірні правовідносини не регулюють.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні вимог, з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України "Кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси".

Відповідно до ст.11 ч. 1 ЦПК України "Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі".

Відповідно до ст. 60 ЦПК України "Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу".

Відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України "Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини".

У судовому засіданні було встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.12.2004 року задоволено позов позивача до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання їхніх неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи стягнення з 18.10.2004 року і до досягнення ними повноліття.

На виконання зазначеного рішення суду був виписаний виконавчий лист і переданий на виконання до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Згідно із розрахунком, складеною державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5, що станом на 01.04.2014 року заборгованість відповідача з аліментів складає 21880,11 грн. (а. с. 15).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину.

Згідно із ч. 1 ст. 187 цього Кодексу один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві.

За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Вказана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження", а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, недопустиме. Також, згідно до судової практики заборгованість по аліментам може бути стягнута при закритті виконавчого провадження після виповнення дитині на користь якої стягувались аліменти повноліття.

Відповідно до наданого суду платіжного документу відповідачем 10.02.2015 року сплачено суму заборгованості по аліментам у розмірі 21880,11 грн.

За наведеного суд відмовляє у вимозі про стягнення заборгованості по аліментам.

Згідно позовної заяви позивач просила стягнути із відповідача заборгованість по аліментам із урахуванням витрати від інфляції у розмірі 57300 грн.

Дані позовні вимоги також не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне відмовити у даних вимогах позивачу, оскільки відповідальність за прострочення сплати аліментів встановлена ст. 196 СК України. Норми ст. 625 ЦК України спірні правовідносини не регулює. Така позиція узгоджується з ВСС України, згідно судового рішення від 08.06.2011 року по справі № 6-5763св11.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 3, 10, 60, 213, 218 ЦПК України, ст. 180, 187, 194, 196 СК України, ст. 625 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя