1Справа № 335/860/15-ц 2/335/676/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гашук К.В., при секретарі Лєдовій А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона з09 лютого 1990 року зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 Окрім неї в цій квартирі проживала бабуся позивача - ОСОБА_3, та її прабабуся - ОСОБА_4.

08 вересня 1998 року позивач разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизували квартиру АДРЕСА_1 та 08 вересня 1998 року отримали свідоцтво НОМЕР_2 про право власності на житло в рівних частках.

09 жовтня 1998 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано в ЗМБТІ.

Бабуся позивача - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і після її смерті відкрилася спадщина, яка складалась з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 та ощадної книжки (рахунок НОМЕР_1). На момент смерті її бабусі в спадковій квартирі проживала позивач та її прабабуся, ОСОБА_4 - мати померлої ОСОБА_3.

Спадкоємцями померлої ОСОБА_3 були: мати позивача - ОСОБА_5 (як донька померлої) та ОСОБА_4 (як мати померлої).

Мати позивача спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняла, оскільки вона в спадковій квартирі не проживала та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, у зв'язку з чим спадщину після померлої ОСОБА_3 своїм фактом проживання прийняла лише ОСОБА_4 (мати померлої), за свого життя своїх спадкових прав на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла прабабуся позивача - ОСОБА_4 і після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 та ощадної книжки (рахунок НОМЕР_1) ОСОБА_3. Єдиною спадкоємицею першої черги по праву представлення була мати позивача - ОСОБА_5, яка одразу після смерті ОСОБА_4 забрала всі правовстановлюючі документи на квартиру та ощадну книжку ОСОБА_3.

Вказані обставини свідчать, що ОСОБА_5 прийняла спадщину після ОСОБА_4 по праву представлення фактом вступлення в управління та користування спадщиною, проте свої спадкові права на спадщину не оформила, сокільки вважала, що таким чином вступила в права.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_5. Спадкоємцями померлої ОСОБА_5 були позивач у справі ОСОБА_6 (як донька померлої) та ОСОБА_2 (як чоловік померлої).

В установлений законом строк, 28.11.2011 року, позивач звернулась до приватного нотаріуса Китаєвої О.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, а ОСОБА_2 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, у зв'язку з чим вона є єдиною спадкоємицею майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_5.

Проте, оформити свої спадкові права у нотаріуса позивач можливості не має, оскільки її мати в свою чергу не оформили свої спадкові права в нотаріальній конторі, а довести факт вступлення нею в управління та користування спадковим майном можливо лише в судовому порядку.

Посилаючись на вказані обставини позивач просила суд визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 та суму вкладу ОСОБА_3 в Ощадному банку СРСР у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

В останнє судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в останнє судове засідання також не з'явився, в попередньому судовому засіданні позов визнав, подав суду письмову заяву про визнання позову ОСОБА_1, зазначивши, що ніяких претензій на спадкове майно, яке залишилося після смерті його дружини не претендує.

Суд вважає за можливе розглянути справу по наявних матеріалах у відсутність представника позивача, який подав заяву про розгляду справи у їх відсутність, та відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008р., Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців законом.

Виходячи з положень ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, прийняття частини спадкового майна означає прийняття спадщини в цілому.

Відповідно до вимог ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом.

Часом відкриття спадщини, згідно зі ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року, визнається день смерті спадкодавця.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина, чоловік, і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Для придбання спадщини, відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Частинами 1, 2 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, передбачено, що діями, які свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ спадкоємця до управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР (затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР № 45/5 від 31.10.1975 року), свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, які прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що з 09.02.1990 року у квартирі АДРЕСА_1 проживала та була зареєстрована позивач у справі ОСОБА_1, що підтверджується її паспортом громадянина України.

Згідно довідки №191 від 22 січня 2015 року бабуся позивача - ОСОБА_3, постійно проживала і була зареєстрована по АДРЕСА_1 з 18 травня 1970 року і по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки №190 від 22 січня 2015 року прабабуся позивача - ОСОБА_4, постійно проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 з 12 жовтня 1990 року і по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3

08 вересня 1998 року ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно приватизували квартиру АДРЕСА_1 та 08 вересня 1998 року отримали свідоцтво НОМЕР_2 про право власності на житло в рівних частках і набули право власності кожна на 1/3 частини вищезазначеної квартири

Бабуся позивача - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалась з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 та ощадної книжки (рахунок НОМЕР_1), що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

На момент смерті ОСОБА_3 у спадковій квартирі проживала ОСОБА_1 її прабабуся, ОСОБА_4 - мати померлої ОСОБА_3, що підтверджується відповідними довідками, які видані МКП «Основаніє».

Відповідно до положень ЦК УРСР, спадкоємцями першої черги після померлої ОСОБА_3 були: мати позивача - ОСОБА_5 (як донька померлої) та ОСОБА_4 (як мати померлої).

Мати позивача спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняла, оскільки вона в спадковій квартирі не проживала та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, у зв'язку з чим спадщину після померлої ОСОБА_3 своїм фактом проживання прийняла лише ОСОБА_4 (мати померлої), але за свого життя своїх спадкових прав на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла прабабуся позивача - ОСОБА_4 і після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, 1/3 з яких нажала їй на праві власності на підставі свідоцтва про прийняття спадщина, а інша 1/3 частина - в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, та ощадної книжки (рахунок НОМЕР_1) ОСОБА_3.

Спадкоємцем ОСОБА_4 по праву представлення була мати позивача - ОСОБА_5, яка після смерті ОСОБА_4 вступила в управління та користування спадковим майном, оскільки забрала всі правовстановлюючі документи на квартиру, ощадну книжку ОСОБА_3 та речі побутового призначення, що підтвердив у судовому засіданні відповідач по справі.

Вказані обставини свідчать, що ОСОБА_5 прийняла спадщину після ОСОБА_4 по праву представлення фактом вступлення в управління та користування спадщиною, проте свої спадкові права на спадщину у вигляді 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 та вкладу на ім'я ОСОБА_3, не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_5.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 були позивач у справі - ОСОБА_6, як донька померлої, та відповідач по справі - ОСОБА_2, як чоловік померлої.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу після померлої ОСОБА_5, ОСОБА_1 у строк передбачений чинним законодавством звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері.

Проте, оформити спадщину на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 позивач можливості не має, оскільки її мати за свого життя спадкових прав на вказане майно не оформила.

Зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає доведеним факт прийняття ОСОБА_5 спадщини у вигляді 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 в порядку представлення після смерті своєї бабусі ОСОБА_4, і відповідно, враховуючи те, що позивач у справі ОСОБА_1 у встановленому законом порядку звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті матері, але можливості оформити спадщину через нотаріальну контору можливості не має, оскільки право власності спадкодавця не було зареєстровано у встановленому законом порядку, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: К.В. Гашук