У Х В А Л А

пр. № 4-с/759/79/15

ун. № 759/7364/15-ц

15 травня 2015 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Ключник А.С. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на постанови державного виконавця ВДВС Святощшинського РУЮ м. Києва Владко Р.О. від 14.10.2014 року та постанову від 14.04.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на на постанови державного виконавця ВДВС Святощшинського РУЮ м. Києва Владко Р.О. від 14.10.2014 року та постанову від 14.04.2014 року.

Згідно ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судовий контроль за виконанням судових рішень визначений Розділом VII ЦПК України, де в ст. 383 ЦПК України, вказано про те, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Тобто, предметом судового розгляду згідно Розділу VІІ ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень" є рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

У відповідності до ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Як вбачається зі скарги, скаржник звернувся до суду 07.05.2015 року з пропуском 10-денного строку, передбаченого ст. 385 ЦПК України.

Скаржником в скарзі не ставиться питання про поновлення строку та не наведено доказів, що підтверджують поважність пропуску встановленого строку для звернення та самого строку отримання оскаржувальних постанов.

Відповідно до ст. 72 ЦПК України визначає, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, встановлено, що строк звернення зі скаргою пропущено та підстави для його поновлення відсутні, враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про необхідність залишення скарги без розгляду.

При постановленні даної ухвали вважаю, за необхідне роз'яснити скаржнику, що залишення скарги без розгляду не позбавляє його права на повторне звернення до суду з такою самою скаргою разом з клопотанням особи, що її подала, про поновлення пропущеного строку.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 209, 210, 223, 293, 383-386 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанови державного виконавця ВДВС Святощшинського РУЮ м. Києва Владко Р.О. від 14.10.2014 року та постанову від 14.04.2014 року - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. Ключник