Справа № 139/310/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 травня 2015 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 лютого 1993 року і мають шестеро дітей, з яких троє неповнолітніх. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що подружнє життя з відповідачем не склалось через зловживання з боку відповідача спиртними напоями. П'ять років тому вона залишила відповідача і з тих пір дітьми займається сама, сама їх утримує, а з відповідачем навіть не спілкується. Просить розірвати шлюб без надання строку на примирення.

Відповідач будучи належним чином повідомленим (а.с. 17, 18-19) про день та час судового розгляду, у судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причину своєї неявки.

Судом на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи.

Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 3) стверджується, що сторони з 08 лютого 1993 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвами про народження (а.с. 6-8), - що мають трьох спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

Позивач у позовній заяві та судовому засіданні обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач своєю безпричинною неявкою проявив байдужіть до існування шлюбу. Враховуючи, що сторони тривалий час проживають окремо, не спілкуються один з одним та не ведуть спільного господарства, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 3), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище ОСОБА_1 змінила на прізвище чоловіка ОСОБА_1. У позовній заяві та судовому засіданні позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 224, 226, ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб, укладений 08 лютого 1993 року у виконкомі Роздолівської сільської ради народних депутатів Мурованокуриловецького району Вінницької області за актовим записом № 03 між ОСОБА_2, 1959 року народження та ОСОБА_1, 1969 року народження.

Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: _________