АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/663/15 Справа № 201/3347/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Трещов В.В. Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

21 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

21 січня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.

суддів Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі - Філіній Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за позовом

ОСОБА_2,

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2014 року про відмову в ухваленні додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтеркорн», третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заробітної плати, матеріальної та оральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

06.10.2014 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ухвалив, що передбачених законом підстав для ухвалення додаткового рішення (ухвали) стосовно вимог про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не має /т.2 а.с. 215-216/.

З цією ухвалою не погодилась ОСОБА_2 і звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, ухвалу суду скасувати, та направити на новий розгляд до суду першої інстанції, відповідно до ст. 311 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2013 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати, матеріальної та моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії, та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 14 063 грн. 40 коп. за затримку розрахунку при звільнені з роботи за період з 16.05.2012 року по 17.08.2012 року, моральну шкоду в сумі 1000 грн. та транспортні витрати в сумі 131 грн. 92 коп. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат /т.1 а.с. 196-199/.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.12.2013 року Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2013 року в частині відмови у позові про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати - скасовано, та змінено в частині розміру морального відшкодування.

Стягнуто з ТОВ «Торговий дім «Інтеркорн» на користь ОСОБА_2 1019, 97 грн. компенсації втрати частини заробітної плати та 200 грн. відшкодування моральної шкоди. В іншій частині рішення першої інстанції залишено без змін /т.2 а.с. 88-89/.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.03.2014 року було виправлено описки у рішенні суду, та вказано в резолютивній частині рішення суму 14 279 грн. 76 коп. за затримку розрахунку при звільнені з роботи, замість помилково вказаних 14063 грн. 40 коп. /т.2 а.с. 116/.

20.08.2014 року ОСОБА_2 звертається до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення посилаючись на те, що постановляючи рішення суд не вирішив питання про судові витрати понесені нею у зв'язку з оскарженням ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2014 року в сумі 121 грн. 80 коп., витрат пов'язаних з проїздом з м. Павлоград до апеляційного суду Дніпропетровської області в сумі 35 грн. 44 коп. та вартість проїзду з м. Дніпропетровськ до м. Павлоград в сумі 33 грн. 89 коп., а всього 191 грн. 13 коп. /т.2 а.с. 191, 193/.

29.08.2014 року суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Черновським Г.В. у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення було відмовлено з тих підстав, що відповідно до ч.1 ст. 220 ЦПК України не передбачено підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення позивачем витрат понесених нею після постанови рішення /т. 2 а.с. 197-198/. Ухвала в апеляційному порядку не оскаржена.

31.07.2014 року ОСОБА_2 звертається до суду з заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення суду та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню частково та посилається на те, що ТОВ «Торговий дім «Інтеркорн» добровільно частково виконало рішення суду та перерахувало на її рахунок 15338, 21 грн., невиконана частка становить 293, 44 грн., яка складається з 77 грн. 08 коп. банківської комісії, яка була відрахована з перерахованої їй суми та 216 грн. 36 коп. - сума арифметичної помилки виправленої судом першої інстанції, та не врахована відповідачем при розрахунку, і яка підлягає стягненню за виконавчим листом, оскільки останній не бажає сплатити цю суму добровільно.

Просить суд виконавчий лист на суму 293, 44 грн. та постановити ухвалу якою визнати, що виконавчий лист не підлягає виконанню в частині стягнення середнього заробітку в сумі 13993грн. 08 коп., компенсації в сумі 1014 грн., відшкодування моральної шкоди в сумі 199 грн. та компенсації транспортних витрат в сумі 131 грн. 26 коп. /а.с. 201-208/.

За таких обставин суд приходить до висновку, що передбачених законом підстав для ухвалення додаткового рішення (ухвали) стосовно вимог про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не має.

Але з таким висновком суду погодитися не можна, так як вбачається з матеріалів справи мова про постанову додаткового рішення в заяві не іде, ОСОБА_2 ставить питання тільки про виконання рішення про стягнення вищевказаних сум за рішенням суду.

Суд першої інстанції при постанові рішення не враховано те, що ТОВ «Торговий дім «Інтеркорн» добровільно виконало рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та апеляційного суду Дніпропетровська, та не вирішив питання щодо несплачених сум (77,08 грн. та 216,36 грн.) на які посилається ОСОБА_2, не встановив чи виписувався виконавчий лист за цими рішеннями і у зв'язку з чим не вирішів питання щодо його виконання.

Крім того судом не враховано, що ухвалами Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2014 року та 06.10.2014 року /т.2 а.с. 187-188, 215-216/, розглянуті одні і тіж самі питання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду від 06.10.2014 року не може залишатися в силі і підлягає скасуванню.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, як така, що не відповідає вимогам процесуального закону та матеріалам справи, з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2014 року - скасувати та направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

Демченко Е.Л.