Справа № 728/1026/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м. Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді - Новікова О.М.

при секретарі - Макаренко Ю.Г.

з участю представника позивача - адвоката Биковець В.В.

представника відповідача - адвоката Большак В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Бахмачі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на 1/9 частину половини житлового будинку та господарських будівель, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на 1/9 частину половини житлового будинку та господарських будівель, який мотивувала наступним чином. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5, яка постійно мешкала в помешканні в АДРЕСА_1. На час смерті спадкодавця позивачка була неповнолітньою, ІНФОРМАЦІЯ_2 їй виповнилось 16 років. Крім неї у спадкодавця було ще двоє дітей, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які на час смерті спадкодавця були повнолітніми. За життя спадкодавець склала заповіт, яким заповідала все своє майно після смерті старшому сину ОСОБА_7 і останній 16 серпня 1996 року отримав в Бахмацькій державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого став власником ? частини будинковолодіння в якому мешкала спадкодавець. При цьому позивач вказує, що оскільки на час відкриття спадщини була неповнолітньою, то незважаючи на зміст заповіту спадкодавця вона має право на обов'язкову частку в майні спадкодавця, яку визначила в розмірі 1/9 частини спадкового майна.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з*явилася, її представник адвокат Биковець В.В. підтримав позовні вимоги та зазначив, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з*явився, його представник адвокат Большак В.М. в судовому засіданні позов не визнала і вказала, що позивач дійсно мала право на обов'язкову частину при спадкуванні майна померлої матері, але її порушене право, як неповнолітньої особи, згідно ст. 261 п.4 ЦК України вона могла поновити лише протягом строку позовної давності - тобто протягом трьох років з часу набуття повноліття, але позивач цього не зробила, тому на даний час втратила підстави для поновлення свого порушеного права у зв'язку із пропуском строку позовної давності, а тому позов задоволенню не підлягає. Також представник відповідача подала до суду заяву відповідача про розгляд справи у його відсутність, в якій відповідач зазначив, що позов не визнає та просить застосувати строк позовної давності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Бахмацької державної нотаріальної контори в судове засідання не з*явився, від завідувача даної установи ОСОБА_8 надійшли пояснення, в яких зазначено прохання про розгляд справи без участі представника Бахмацької державної нотаріальної контори, також зазначено, що позовні вимоги позивача не доведені належними і допустимими нормами чинного законодавства та позивач підпорядкувала строк позовної давності шляхом звернення до суду, а тому вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Розглянувши матеріали цивільної справи, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав :

В ході судового розгляду сторонами визнано ряд умов, а саме, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, яка постійно мешкала в помешканні в АДРЕСА_1, на час смерті спадкодавця позивачка була неповнолітньою, ІНФОРМАЦІЯ_2 їй виповнилось 16 років, на час смерті спадкодавця позивач постійно проживала з нею, крім неї, спадкоємцями першої черги померлої являлися - чоловік ОСОБА_9, син ОСОБА_7 та дочка ОСОБА_6, які на час смерті спадкодавця не входили до переліку осіб які мають право на обов'язкову частину в спадщині, при цьому за життя спадкодавець склала заповіт, яким заповідала все своє майно після смерті сину ОСОБА_7 і останній 16 серпня 1996 року отримав в Бахмацькій державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого став власником ? частини будинковолодіння в якому мешкала спадкодавець. Фактично між сторонами виник спір щодо застосування до даних правовідносин строку позовної давності.

Згідно ст. 535 ЦК України 1963 року передбачено, що неповнолітні діти спадкодавця успадковують , незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка б належала б кожному з них при спадкоємстві за законом.

Тому позивач, як неповнолітня дитина, на час смерті спадкодавця, мала право на спадкування обов'язкової частки в спадщині, незалежно від змісту її заповіту.

Відповідно Постанов Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування » п. 19 передбачено, що той із спадкоємців, кий має право на обов'язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. У разі порушення права спадкоємців на обов'язкову частку у спадщині суд може вирішувати питання про недійсність свідоцтва про право на спадщину лише в тій частині, яка складає обов'язкову частку. Позбавлення особи права на обов'язкову частку судом ЦК не передбачає, хоча особа, яка має право на обов'язкову частку, може бут усунена від права на спадкування відповідно до ст. 1224 ЦК.

На думку суду при вирішенні даних правовідносин доцільно застосувати більш пізню юридичну практику, оскільки діюче на той час законодавство та юридична практика не регламентували іншого порядку вирішення даного спору.

Таким чином, зважаючи, що позивач, як неповнолітня особа яка проживала на час відкриття спадщини із спадкодавцем і мала право на обов'язкову частку у спадщині, фактично прийняла спадщину, час оформлення права на спадкове майно не визначений законодавством, тому наявні всі підстави для задоволення її позовних вимог про визнання за нею права власності на обов'язкову частку у спадщині, а строк позовної давності в даних правовідносинах застосуванню не підлягає.

Стосовно визначення частки, яка підлягає виділенню позивачу із майна спадкодавця, то при її визначенні позивачем проведено невірний розрахунок і помилково визначено в розмірі 1/9 частини половини будинковолодіння, тоді як дві треті частки від кола всіх чотирьох спадкоємців першої черги по закону будуть складати 1/6 частину половини будинковолодіння.

При цьому позивачем понесені та документально підтверджена сплата судового збору в розмірі 243 грн 60 коп., яка відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.535 ЦК України (1963 року), ст.ст.15, 60, 88, 174, 212-215, 218, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на 1/9 частину половини житлового будинку та господарських будівель - задовольнити частково.

Визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16.08.1996 року видане Бахмацькою державною нотаріальною конторою, Чернігівської області на ім.»я ОСОБА_4 частково недійсним.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину половини будинковолодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування судових витрат 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення; особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Новіков