АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

13 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.,

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року позивач, посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_3 зобов'язань за договором позики, звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 борг у розмірі 405 280,00 грн.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 356 505, 74 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 посилався на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просив змінити оскаржуване рішення та стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу в розмірі 405 280,00 грн. Вказував на те, що суд першої інстанції неправильно обрахував суму, яка підлягає стягненню з відповідача за договором позики, оскільки виходив з курсу долара США станом на день закінчення строку дії договору, а не на день ухвалення рішення.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 4 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у розмірі 244 360 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Апеляційного суду м. Києва від 4 лютого 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційної інстанції.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просила задовольнити з підстав наведених в ній.

ОСОБА_2 відповідно до ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Частиною другою ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

З матеріалів справи вбачається, що 03 листопада 2013 року відповідач ОСОБА_2 взяв в борг у позивача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 244 360,00 грн., визначивши еквівалент у іноземній валюті у розмірі 29 800,00 доларів США та зобов'язався повернути кошти до 01 серпня 2014 року.

Суд першої інстанції встановивши, що вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, а ОСОБА_2 не виконав своїх зобов'язань щодо повернення позичених грошових коштів, на підставі ч. 3 ст. 533 ЦК України, дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про повернення грошових коштів взятих у борг з урахуванням визначеного еквіваленту у іноземній валюті.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо помилкового висновку суду про стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті станом на день закінчення строку дії договору є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Вірно встановивши обставини справи, що відповідачем не виконано боргові зобов'язання за розпискою, дійшов помилкового висновку по стягнення суми боргу в гривневому еквіваленті станом на 01.08.2014.

Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу, валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня. Отже, саме у національній валюті України підлягає стягненню борг.

Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Заборгованості в гривневому еквіваленті за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення, а саме - 29 800,00 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на 28.11.2014 року (14.9693 грн. за 1 долар США) становить 446085,14 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ураховуючи ту обставину, що позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення суми боргу у розмірі 405 280, 00 грн., то відповідно до ст. 11 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу у заявленому позивачем розмірі, а саме у розмірі 405 280, 00 грн.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду підлягає скасуванню в частині визначеного судом розміру боргу з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 309, 313-315, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2014 року в частині визначеного судом розміру боргу - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 405 280 (чотириста п'ять тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 757/25016/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11171/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Волкова С.Я.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.