Справа №173/260/15-ц
Провадження №2-о/173/41/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

народних засідателів: Коротких О.Р., Спірідонової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Демяненко С.І.,

заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, заінтересовані особи: орган опіки та піклування в особі Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 1,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області із заявою про визнання її сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатним та встановлення над ним опіки, призначення її його опікуном. В обґрунтування заяви зазначає, що її син є підопічним «Верхньодніпровського дитячого будинку - інтернат №1» з 10 січня 2012 року. Син є інвалідом І групи з дитинства та він має тяжку розумову відсталість внаслідок невстановлених причин. Її син не може контролювати свій емоційно-вольовий стан, інколи виявляє агресію і завдає шкоду собі і дітям, у просторі не орієнтується, навичками самообслуговування не володіє, говорити не вміє, пізнавальної активності не виявляє. Протягом усього часу перебування сина в інтернаті, заявник та її чоловік цікавляться його станом здоров'я, виявляють батьківську увагу та турботу, приймають участь у вихованні та утриманні сина, постійно відвідують сина та часто забирають його до дому. Син потребує встановлення над ним опіки, оскільки в результаті стійкого психічного розладу не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Будь-яких перешкод для призначення заявника опікуном не має. На підставі вищевикладеного заявник просила суд визнати ОСОБА_3 недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її його опікуном.

В судовому засіданні заявник підтримала свою заяву та просила її задовольнити. Суду пояснила, що визнання її сина недієздатним та встановлення над ним опіки необхідно з метою можливості реалізації його прав, оскільки здійснювати їх самостійно він не може. Від народження син жив разом з нею та чоловіком, проте після народження молодшої дитини, вони були змушені віддати сина до інтернату. Вона продовжує піклуватися про сина, регулярно його відвідує, вона та чоловік приймають участь в його утриманні.

Представник заінтересованої особи, Верхньодніпровського дитячого будинку-інтернату № 1, в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечувала, суду пояснила, що ОСОБА_3 потребує визнання його недієздатним, оскільки він не здатен контролювати свої дії та має психічне захворювання - тяжку розумову відсталість. Батьки ОСОБА_3 завжди ним піклуються. Будь-яких відомостей, які б свідчили про неможливість призначення ОСОБА_1 опікуном заінтересована особа не має.

Орган опіки та піклування в особі Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав суду заяви про розгляд справи за його відсутності (а.с.33).

Суд, вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

ОСОБА_1 має сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10).

ОСОБА_3 є інвалідом І групи з дитинства, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 29 квітня 2014 року (а.с. 11). Згідно з довідкою Верхньодніпровського дитячого будинку-інтернату № 1 від 6 травня 2014 року ОСОБА_3 знаходиться в дитячому будинку-інтернаті № 1 на повному державному утриманні з 10 січня 2012 року з діагнозом тяжка розумова відсталість і є інвалідом дитинства І групи А (а.с.13). Відповідно до виписки з історії хвороби ОСОБА_3 має діагноз розумова відсталість в наслідок невстановлених причин в ступені різко вираженої імбецильності (а.с.14). висновком про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток від 6 травня 2014 року ОСОБА_3 має діагноз тяжка розумова відсталість внаслідок невстановлених причин (а.с.15). згідно з педагогічною характеристикою № 237 від 6 травня 2014 року ОСОБА_3 не контролює свій емоційно-воловий стан. Інколи виявляє агресію і завдає шкоди собі і дітям. Він не виказує зацікавленості до жодного виду діяльності. Розрізняє близьких та чужих, у просторі не орієнтується. ОСОБА_3 не здатний відрізняти предмети та поняття, не зосереджується навіть на простій інформації, інструкції не виконує. ОСОБА_3 навичками самообслуговування не володіє, говорити не вміє, пізнавальної активності не виявляє (а.с.12).

Висновком судово-психіатричної експертизи № 36 від 3 березня 2015 року підтверджується, що ОСОБА_3 має хронічне стійке психічне захворювання в формі тяжкої розумової відсталості. За своїм психічним станом на даний час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.41-43).

Згідно з ч.1 ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що є підстави для визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатним, оскільки він внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Статтею 63 Цивільного кодексу України визначено, що опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю за її письмовою заявою. При цьому опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна.

Судом встановлено, що заявник, ОСОБА_1, є матір'ю ОСОБА_3. Згідно з довідкою від 4 грудня 2014 року ОСОБА_1 мешкає разом з чоловіком - ОСОБА_5 та двома синами: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.21). За місцем проживання ОСОБА_1 та її чоловік, ОСОБА_5, характеризуються позитивно (а.с.24-25). Заявник та її чоловік ОСОБА_5 працюють в РВУ «Харківавтогаз» ДП «Укравтогаз». За місцем роботи характеризуються позитивно (а.с.22-23). ОСОБА_1 отримує заробітну плату близько 3500 грн. на місяць (а.с.26). Згідно з довідкою МВС України № 361-19032015/12210 станом на 19 березня 2015 року на території України ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (а.с.52). Медичними документами підтверджують, що заявник не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за станом здоров'я може виконувати обов'язки опікуна (а.с.18-20). 17 квітня 2015 року Амур-Нижньодніпровською районною у місті Дніпропетровську радою було прийнято рішення про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1, у разі визнання його недієздатним (а.с.56).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що недієздатний ОСОБА_3 потребує встановлення над ним опіки з метою забезпечення його особистих немайнових і майнових прав та інтересів, оскільки він за станом здоров'я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Його мати, ОСОБА_1 відповідає вимогам до особи, яка може бути призначена опікуном, визначеним Цивільним кодексом України, а тому суд вважає вимоги про призначення її опікуном законними та обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 39, 55, 60, 62, 63 Цивільного кодексу України, ст.ст. 215-218, 240, 241 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатним.

Встановити над ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, опіку та призначити його опікуном ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у судовому засіданні, проте не були присутні під час проголошення рішення суду, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення суду набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя О.Ю.Шевченко

Народні засідателі: О.Р. Коротких

Ю.В. Спірідонова