Справа № 372/3259/14 Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/258/15 Доповідач у 2 інстанції Савченко
Категорія 58 22.01.2015
У Х В А Л А

іменем України

22 січня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Білоконь О.В., Антоненко В.І.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 11 листопада 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» до ОСОБА_1 про зобов'язанні вчинити дії,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ПАТ «Укртрансгаз» звернувсядо суду із вказаним вище позовом,який мотивував тим, що по території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області проходить магістральний газопровід - відгалуження до газорозподільчої станції ( ГРС) «Обухів» (діаметр 700 мм, Ру 5,5 Мпа). Охоронна зона даного газопроводу становить 200 метрів з обох боків від осі газопроводу відповідно до п.2 ст. 11 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістральних трубопроводів» та Додатку №1 Правил охорони магістральних трубопроводів, затверджених постановою КМУ № 1747 від 16 листопада 2002 року.

Вказував, що в ході обстеження охоронної зони зазначеного газопроводу працівниками Боярського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «УМГ «Київтрансгаз» «ПАТ «Укртрансгаз» виявлено, що в адміністративних межах Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, в межах населеного пункту за адресою АДРЕСА_1 відповідачем ОСОБА_1 в охоронній зоні магістрального газопроводу побудовано житловий будинок з прибудовою та терасами, встановлно ворота і огорожу, що є порушенням п.11 Правил охорони магістральних трубопроводів, та п.4 ст.22 Закону України«Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістральних трубопроводів», про що складений акт від 23 травня 2014 року. З метою усунення вказаних порушень позивач звертався з листом до відповідача з вимогою усунути перешкоди, однак останній на вимогу не відреагував.

У зв'язку із наведеним, просив зобов'язати відповідача усунути загрозу газопроводу та демонтувати шляхом знесення індивідуальний житловий будинок із прибудовою та терасами, ворота, огорожу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути судові витрати.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

ПАТ «Укртрансгаз» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права. Скаргу мотивує тим, що суд не задоволив клопотання позивача і не зупинив провадження у справі для подання ним нових доказів.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд обгрунтовував свої тим, що позивач не надав належних та допустимих доказів про те, що відповідач є власником жилового будинку, що він побудований з порушенням будівельних норм і правил, що унеможливлює встановлення порушення прав позивача. Крім того, позивач не бажає проведення відповідних судових експертиз на підтвердження його вимог.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 17 червня 2010 року придбав у ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,2624 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташовану по АДРЕСА_1 Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, на яку отримав державний акт серії ЯК № 208660 від 23 травня 2012 року.

На вказаній ділянці відповідач самовільно звів будинок. 13 листопада 2013 року Інспекцією ДАБК у Київській області зареєстровано декларацію про готовність об'єкту до експлуатації.

Витребувана судом першої інстанції документація із землеустрою у відношенні спірної земельної ділянки не містить обмежень щодо викристання цієї ділянки відповідачем, в тому числі не містить відомостей про її перебування у охоронюваній зоні газопроводу.

Також, суд першої інстанції прийшов до висновку, що надана позивачем схема про розташування зведених на земельній ділянці відповідача споруд та відстань від них до газопроводу не є належним доказом, бо встановлення даних питання потребує спеціальних знань і проведення відповідної судової експертизи.

За таких обставин, з огляду на відсутність належних доказів щодо порушення прав позивача, а також його небажанням призначати відповідну судову експертизу, суд обгрунтовано відмовив у задоволенні позову з огляду на його недоведеність.

Доводи апеляційної скарги про неповноту розгляду, що виразилося у невитребуванні акту Державної інспекції сільського господарства в Київській області щодо дотримання ОСОБА_1 вимог земельного законодавства надумані і безпідставні, поскільки даний акт не має відношення до суті спору. Судом із управління держземагенства була витребувана вся технічна документація із землеустрою щодо виготовлення ОСОБА_1 державного акту на ділянку, в тому числі висновок про наявні обмеження (обтяження) у використанні земельної ділянки, де відсутні відомості про її розташування в охоронній зоні газопроводу та наявні у зв'язку з цим обмеження.

Посилання апелянта на те, що доказом розташування ділянки і будинку в охоронній зоні газопроводу є акт обстеження ділянки та додана схема, необгрунтовані. Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги дану схему, поскільки особи, що складали акт, не були допущені до ділянки, а відтак не мали можливості зафіксувати місцерозташування будівель та провести виміри від розташованих на ділянці споруд до газопровода. Крім того, із акту не вбачається за допомогою яких технічних засобів дані виміри проводилися. Суд першої інстанції прийшов до правильних висновків про необхідність поведення відповідної судової

експертизи, з чим позивач не погодився.

Посилання апелянта на те, що суд допустив порушення норм процесуального права з огляду на те, що не задоволив клопотання про зупинення провадження у справі з метою надання доказів, необгрунтовані. По-перше така підстава для зупинення провадження у справі відсутня, по-друге, відповідно до положень ст.131 ЦПК України сторона зобов'язана подати докази до або під час пропереднього судового засідання, або до початку розгляду, чого позивачем дотримано не було.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 11 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: