Справа № 471/261/15-ц
Провадження №2/471/127/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої - судді Губанової В.М.

при секретарі Тягнирядно І.Г.

представника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в селищі Братське

справу за позовом ОСОБА_2 до Братської селищної ради Миколаївської області третя особа: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Комунальне підприємство «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Братської селищної ради за №149 від 02.10.2003 року і реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане комунальним підприємством Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації від 07.10.2003 р., реєстраційний номер 2933260 недійсним та визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 співвласниками трикімнатної квартири АДРЕСА_1 по 1/2 частини кожному,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Братської селищної ради Миколаївської області про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним та скасування його державної реєстрації і визнання її та ОСОБА_3 співвласниками квартири.

У заяві позивач зазначив, що 02 жовтня 2003 року виконкомом Братської селищної ради їй, чоловіку та сину була надана у власність трикімнатна квартира за адресою по АДРЕСА_1, однак при реєстрації права власності та видачі свідоцтва була допущена помилка, а саме не внесено позивачку як співвласника. Також, у свідоцтво було внесено ОСОБА_3 та її малолітнього сина ОСОБА_4 без згоди повнолітніх членів сім'ї, тобто без згоди позивачки. Крім того, свідоцтво про право власності на квартиру підписане посадовою особою, яка не мала на це повноважень, а саме секретарем виконкому Братської селищної ради, а не головою ради. Згодом, ОСОБА_3 здійснив реєстрацію права власності на квартиру, не вказавши позивачку співвласником вказаної квартири. Позивачка в своєму позові вказує на те, що вона нещодавно дізналася про вищевказаний факт, тому і звернулася до суду.

До початку судового засідання позивачка звернулася із письмовою заявою, в якій підтримала позов та просила справу слухати без її участі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному об'ємі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив позовні вимоги, посилався на пропуск строку позовної давності та просив суд відмовити в задоволенні позову з даної причини.

Третя особа: ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнав позов.

Третя особа: ОСОБА_4 до початку судового засідання звернувся із письмовою заявою, в якій просив суд розглядати справу без його участі та надав письмові заперечення щодо позову, які додані до справи.

Третя особа: КП «Вознесенське МБТІ» до початку судового засідання звернулося із письмовою заявою, в якій вказало, що зауважень та пропозицій по справі не має та просило розглядати провадження без його участі.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 29 червня 1991 року, укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, де ОСОБА_5 присвоєно прізвище ОСОБА_4.

На підставі рішення виконавчого комітету від 02 жовтня 2003 року за №149, ОСОБА_3 та його сину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, передано у приватну власність квартиру за АДРЕСА_1 згідно договору міни від 30 вересня 2003 року зареєстрований за №2702 та рекомендовано зареєструвати право власності на це житло за ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Виконавчим комітетом Братської селищної ради Миколаївської області 07.10.2003 року на підставі рішення виконкому селищної ради видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, де власниками 1/2 часток являються ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.10.2003 року за №1659925 за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровано право приватної власності по 1/2 частці на квартиру АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності б/н від 07.10.2003 року , виданого виконкомом Братської селищної ради Миколаївської області.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно реєстру прав власності на нерухоме майно за №2357534 від 19.12.2003, за ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 зареєстровано право приватної спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 22.02.2002 року, виданого органом приватизації Братської селищної ради Миколаївської області.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що на той час вона займала посаду голови Братської селищної ради. З метою покращення житлово-побутових умов, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було передано у власність трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. Належна сім'ї ОСОБА_4 однокімнатна квартира була предметом обміну.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він був депутатом селищної ради на той час, і на одному із засідань виконкому було вирішено питання про передачу у власність ОСОБА_3 за його заявою та його сім'ї трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

У ст.47 Конституції України проголошено, що кожен громадян має право на житло.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.ст.317,321 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Незаконним володільцем визнається така особа, яка здійснює володіння майном без належних правових підстав. Підставами виникнення права власності слугують юридичні факти, перелік яких міститься у главі 24 ЦК.

Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представником позивача в судовому засіданні не доведено незаконність передачі виконкомом селищної ради у власність сім'ї ОСОБА_3 квартир АДРЕСА_1 та державної реєстрації права власності на квартиру.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто позивач мав право звернутися до суду за захистом свого порушеного права, починаючи з 2003 року та на протязі трьох років, тобто до 2006 року, однак цього не зробив та не надав переконливих доказів щодо поважності його пропуску.

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Загальна позовна давність встановлюється у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивачкою не надано в судове засідання доказів про час, коли вона дізналася про її порушене право.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до виконання ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.3, ч.4 ст. 267 ЦК України).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені із пропуском трирічного строку позовної давності, що в сукупності свідчить про їх недоведеність і необхідність відмови у задоволенні позову в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 213-215ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Братської селищної ради Миколаївської області третя особа: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Комунальне підприємство «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Братської селищної ради за №149 від 02.10.2003 року і реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане комунальним підприємством Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації від 07.10.2003 р., реєстраційний номер 2933260 недійсним та визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 співвласниками трикімнатної квартири АДРЕСА_1 по 1/2 частини кожному, відмовити.

На рішення протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд.

Суддя Губанова В. М.,