Ухвала

іменем україни

22 жовтня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Євграфова Є.П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану ОСОБА_3, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від

23 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 вересня

2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування.

На обґрунтування позову позивачка посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, після смерті якого залишилася спадщина - однокімнатна квартира АДРЕСА_1 та

ј частини трикімнатної квартири АДРЕСА_2. Позивачка вказувала, що відповідачі є дітьми її покійного чоловіка, які за його життя з ним не спілкувалися, будь-якої допомоги йому не надавали, внаслідок чого вона просила усунути їх від права на спадкування.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позивачкою не доведено факту, що ОСОБА_6 за життя внаслідок хвороби перебував у безпорадному стані та потребував матеріальної допомоги, відповідачі знали про це та свідомо ухилялися від виконання свого обов'язку з догляду за батьком, хоча мали таку змогу, а батько дійсно потребував їх допомоги.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували правові норми та ухвалили правильні судові рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

Доводи скарги такі висновки не спростовують і зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, подану ОСОБА_3, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Є.П. Євграфова