19 серпня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., Горелкіної Н.А., Ситнік О.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання видати довідку про середню заробітну плату,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 16 березня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання видати довідку про середню заробітну плату.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що в період з
06 серпня 1990 року по 05 жовтня 1993 року та з 21 березня 1995 року по 18 травня 1997 року перебувала в трудових відносинах з Рівненською обласною державною хлібною інспекцією (правонаступником якої є Державна інспекція сільського господарства в Рівненській області) на посаді державного хлібного інспектора.
17 вересня 1996 року перебуваючи у службовому відрядженні потрапила у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої втратила
50 % професійної працездатності. Позивачу встановлено третю групу інвалідності.
червень 1996 року. Тому, позивач просила визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати видати довідку про середню заробітну плату.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від

20 січня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 16 березня 2015 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив із недоведеності заявлених позовних вимог.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суди попередніх інстанцій встановили, що позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог не надано доказів, а тому дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за необґрунтованості.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов до висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 16 березня 2015 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332 <nau://ukr/1618-15|st332>, 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 337 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 16 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання видати довідку про середню заробітну плату залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Н.А. Горелкіна О.М. Ситнік