АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5455/15 Справа № 403/7630/12 Головуючий у 1 й інстанції - Шевцова Т.І. Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

19 травня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

Суддів: Рудь В.В., Ткаченко І.Ю.

При секретарі: Левцунову І.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2014 року

за поданням Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, у виконавчому провадженні про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2014 року відмовлено в задоволенні подання Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами (а.с.185-186).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання ВДВС про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, посилаючись на наявні у справі документи за підписом боржника з зазначенням адреси за місцем знаходження спірної квартири, особистої присутності боржника в спірній квартирі при описі майна, наявності у боржника з його колишньою дружиною дворічної дитини (а.с.192).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні подання ВДВС, суд першої інстанції встановив, що спірна квартира належить колишній дружині боржника, з дня розірвання шлюбу з якою минуло 9 років, вимоги про поділ майна подружжя боржником не заявлялися і строк позовної давності з цього питання на цей час сплив, тому боржник не є співвласником спірної квартири.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч.1 ст.379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна квартира придбана в 1997 році та зареєстрована на ім'я ОСОБА_4, шлюб між якою та боржником ОСОБА_3 розірвано за рішенням суду від 25 травня 2005 року.

Спірне квартира придбана в період перебування боржника в шлюбі з ОСОБА_4, а тому на підставі положення ст.22 КпШС України є об'єктом спільного майна подружжя.

Матеріали справи не містять документів щодо наявності спору між колишнім подружжям щодо поділу спільного майна.

Разом з тим, згідно з роз'ясненнями, наданими в п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року № 11, вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу; розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК.

Що ж стосується застосування позовна давність у три роки до вимоги про поділ майна, то згідно ч.2 ст.72 СК України позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Таким чином за відсутності встановленого факту порушення права власності співвласника на спірне майно відсутність спору про поділ цього майна за межами строку позовної давності само по собі не може бути визнане свідченням припинення у співвласника права власності на це майно.

Як вбачається зі справи, на наведені в апеляційній скарзі обставини ОСОБА_2 звертав увагу суду в запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_4 (а.с.133).

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Тому зазначені обставини підлягали дослідженні в судовому засіданні з зазначенням в ухвалі мотивів, з яких суд дійшов висновків щодо неврахування обставин, які на думку стягувача свідчать про проживання боржника однією сім'єю з колишньою дружиною, а відповідно до цього відсутністю порушення права власності боржника на частку спірної квартири.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України порушення порядку вирішення питання є підставою для скасування ухвали суду та передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

З огляду на це ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, на новий розгляд до суду першої інстанції.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,312,314,315 Цивільного процесу ального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2014 року скасувати та передати питання щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: