Справа № 204/3981/15-ц
Провадження № 2/204/1833/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.

при секретарі Данілян Л.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

за участю відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовною заявою, яку згодом уточнила та збільшила свої позовні вимоги, в якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_3, аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_5, 17 лютого 1996 року у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн. до досягнення нею 23-річного віку. В обґрунтування своєї заяви зазначила, що вона перебувала у шлюбі з Відповідачем, який було розірвано 25.05.1998 року. Від шлюбу колишнє подружжя мають доньку ОСОБА_5, яка після розірвання шлюбу проживає з Позивачем. Після розірвання шлюбу з Відповідача були стягнуті аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття у розмірі ? частки від всіх його доходів. На сьогоднішній день донька є студенткою першого курсу денного відділення факультету української й іноземної філології та мистецтва та навчається на бюджетній основі. Тому Позивач просить стягнути з Відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення нею 23-річного віку.

Позивач у судовому засіданні підтвердила обставини, викладені у позовній заяві та просила позов задовольнити у повному обсязі. Зазначила, що вона ніде не працює та не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй доньці. Зазначила, що донька отримує стипендію у розмірі 730,00 грн. Крім того, разом з ними проживає її матір, бабуся ОСОБА_6, яка отримує пенсію, та частково надає допомогу її доньці. Вважає, що розмір аліментів у розмірі 1 500,00 грн. є мінімальним розміром, на який можливо прожити, а тому просила суд стягнути саме таку суму.

Представник позивач надав пояснення аналогічні викладеним ним у позовній заяві та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, просив задовольнити заявлені вимоги частково та стягувати з нього аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною 23-х років, оскільки у більшому розмірі він не має можливості сплачувати аліменти. Пояснив, що працює приватним підприємцем, його середньомісячний дохід є мінливим, і в середньому він отримує чистого прибутку щомісячно приблизно у розмірі 1200-1300грн.

Представник Відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову та просив задовольнити заявлені вимоги частково та стягувати з нього аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною 23-х років.

Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні письмові докази у їх сукупності судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, та цей факт не оспорюється сторонами, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КИ № 100723 виданого 25 травня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська, шлюб між сторонами було розірвано 25 травня 1998 року, актовий запис № 175 (зворотний бік а.с. 3).

В період шлюбу, 17 лютого 1996 року, у сторін народилася дитина ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-KИ № 340765, актовий запис - № 163, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська 20 березня 1996 року (а.с.4). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини, зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Згідно довідки КП «Житлове господарство Красногвардійського району» № 769 від 10.06.2015 року, Позивач, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із донькою ОСОБА_5 (а.с. 5).

ОСОБА_5 є студенткою другого курсу денного відділення факультету української та іноземної філології та мистецтвознавства та навчається на бюджетній основі, про що свідчить довідка № 87-225-902 від 17.08.2015 року, видана Дніпропетровським Національним університетом ім. О. Гончара (а.с. 32).

Відповідач, після досягнення донькою повноліття, матеріальної допомоги на її утримання у добровільному порядку не надає, хоча ОСОБА_5 її потребує.

Як зазначив Відповідач, він визнає позовні вимоги частково та просить встановити розмір аліментів з нього на утримання повнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн., оскільки вважає, що його місячний дохід носить мінливий характер, а сплачувати аліменти у більшому розмірі він можливості не має.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В02 № 572040, 30.11.2000 року ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с. 24), тому суд вважає, що Відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу своїй дитині, що навчається, оскільки отримує прибуток як особа, яка займається підприємницькою діяльністю.

Згідно довідки № 11376/10/04-66-17-01 від 25.08.2015 року виданої державною податковою інспекцією у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, ФОП ОСОБА_3 за період з 01.01.2014 року по 21.12.2014 року обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) склав 25.78 тис. грн. (а.с. 33). Тобто, середньомісячний обсяг виручки відповідача складає близько 2 150,00 грн.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судом встановлено, що відповідач є приватним підприємцем, він має нерегулярний, мінливий дохід, та заявив про можливість сплати ним аліментів у твердій грошовій сумі. Відтак, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, у твердій грошовій сумі.

Враховуючи те, що відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, є працевлаштованим, займається підприємницькою діяльністю і має дохід, частково визнав позовні вимоги, суд вважає, що він взмозі надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання. Зважаючи на те, що на утриманні відповідача інших дітей або непрацездатних батьків не має, враховуючи обовязок та можливість надання матір'ю ОСОБА_1 утримання своїй доньці, те, що ОСОБА_5 також має дохід оскільки отримує стипендію, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити частково та стягувати з відповідача на утримання доньки ОСОБА_5 аліменти у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до закінчення ОСОБА_5 навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Суд також вважає за необхідне зазначити, що позивач, як і відповідач, зобовязана утримувати свою дитину та надавати їй матеріальну допомогу у випадку продовження дитиною навчання до досягнення 23 річного віку, оскільки обовязок по утриманню дитину несуть обидва з батьків у рівній мірі. Факт того, що позивач ніде не працює та не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй дитині, не може бути підставою для стягнення аліментів з відповідача у завищеному розмірі. Враховуючи рівень доходу відповідача та можливість надання ним матеріальної допомоги, приймаючи до уваги передбачений законом особистий обовязок позивача надавати матеріальну допомогу своїй дитині, виходячи з засад розумності, виваженості та обєктивності, суд приходить до переконання, що стягнення аліментів у розмірі 500,00 грн. буде достатнім та справедливим.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо Позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з Відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з Відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На підставі ст.ст. 75, 79, 80, 81, 181, 182, 184, 191, 199, 200 СК України, керуючись ст.ст.10, 60, 88,197, 212, 213-215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 25, кв. 7, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) аліменти на утримання повнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. (пятсот гривень) щомісячно, починаючи з 18 червня 2015 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 25, кв. 7, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривня, 60 копійок) на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез