Справа № 713/525/15-ц
Провадження №2/713/242/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2015 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Кибича І.А.

з участю секретаря Мірчева О.І.

за участю представника позивачки ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання до відповідача ОСОБА_4

Посилається на те, що 28.08.1994 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та проживала з ним до січня 2015 року. Від шлюбу у них є двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є вже повнолітній та неповнолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В січні 2015 року ОСОБА_4 подав до Вижницького районного суду позов про розірвання шлюбу. В зв'язку з цим, між ними порушились нормальні умови спільного подружнього життя, у відповідача виникли інші, і не на користь дітей, наміри і сприйняття матеріальних та моральних обов'язків щодо їх утримання, догляду та виховання, їхня сім'я фактично почала розпадатись. Вони фактично проживають окремо впродовж останніх місяців та не підтримують подружні та сімейні стосунки. В зв'язку з цим ОСОБА_4 не бере участі у вихованні та утриманні їхніх дітей, не надає жодних грошових коштів та не надає іншої матеріальної допомоги на їх утримання.

Зазначила, що їхній син ОСОБА_5, хоча і досяг повноліття, але на даний час навчається у ЧНУ ім.Ю.Федьковича, є студентом третього курсу факультету фізичної культури та здоров'я людини, денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги і грошових коштів на навчання, харчування, одяг та проживання в м.Чернівці. Їхня дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є малолітньою і також потребує постійного догляду, утримання та матеріального забезпечення, що зобов'язаний надавати також і ОСОБА_4, як батько. В добровільному порядку, вони не можуть дійти згоди про необхідну і спільну матеріальну участь в утриманні та догляді за їхніми дітьми. Вона не отримує державної допомоги на утримання дітей, не має стабільного заробітку, офіційно не працює, доглядає за дітьми. ОСОБА_4 працює вчителем у Мигівській ЗОШ, отримує хорошу заробітну плату, має можливість надавати допомогу на утримання дітей.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 33 відсотків з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття та на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти, пов'язані з його навчанням, в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно, до досягнення ОСОБА_5 23-річного віку або до закінчення терміну навчання.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги в повному об'ємі, дала пояснення аналогічні позовній заяві, просила позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні позовній заяві, просила позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги визнав частково, а саме погодився сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, надав заперечення, де зазначив, що посилання позивачки на те, що він не надає жодних грошових коштів та не бере участі у вихованні та утриманні дітей є безпідставними та не підтверджуються жодними доказами, не відповідають дійсності оскільки, бере активну участь у вихованні дітей, надає грошові кошти та іншу матеріальну допомогу на їхнє утримання. Разом з дітьми та ОСОБА_3 проживають за однією адресою, в одному житловому будинку. Станом на 05.04.2015 року і по даний час його дочка залишилася тільки з ним, оскільки ОСОБА_3 поїхала у м.Чернівці у лікарню. Що стосується стягнення аліментів на повнолітнього сина, то останній добре навчається та отримує стипендію понад 800,00 грн. Окрім того, що вони, як батьки утримують їхніх дітей, так ще і дідусі і бабусі з обох боків надають підтримку своїм внукам. В задоволенні позову щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина просив відмовити, оскільки останній знаходиться на його утриманні, про що подав відповідну заяву.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 підтримав заперечення, просив стягувати з ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку ОСОБА_4 Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина просив відмовити, вважав безпідставною.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_5 на період навчання проживає разом з нею у м.Чернівці близько трьох років. Допомогу на утримання ОСОБА_5, надає бабуся. Діти проживають разом з батьками.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що є дідусем неповнолітньої ОСОБА_6 та повнолітнього ОСОБА_5 Допомогу надає його дружина, яка знаходиться на роботі за межами України. Зазначив, що ОСОБА_4 надає допомогу на утримання дітей, однак ця допомога є недостатньою.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, відповідача, представника відповідача, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 з відповідачем ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 05.05.2015 року - розірвано. Від шлюбу є спільні діти: неповнолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є повнолітнім, що підтверджується копіями свідоцтв про народження ОСОБА_4 НОМЕР_3, виданого 07.10.2004 року, виконкомом Берегометської селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №67 та ОСОБА_4 НОМЕР_4, виданого 11.03.1995 року в с.Берегомет, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №20. Позивачка ОСОБА_3 офіційно не працює, займається домашнім господарством. Відповідач ОСОБА_4 працює вчителем Мигівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, його дохід становить в середньому 3500,00 грн., що підтверджується копією розрахункового листа станом на січень, березень 2015 року.

Згідно довідки Берегометської селищної ради №1764 від 07.04.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 є жителем АДРЕСА_1. Разом з ним проживають: дружина - ОСОБА_3, 1974 року народження, син - ОСОБА_5, 1995 року народження, та дочка - ОСОБА_6, 2004 року народження.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 07.04.2015 року вбачається, що під час обстеження виявлено, що сім'я ОСОБА_4 проживає у власному будинку, який складається із трьох житлових кімнат, прихожої, кухні та ванної кімнати. Загальна площа будинку становить 115,2 м.кв, житлова - 48,40 м.кв., підсобна - 66,80 м.кв. Умови проживання сімї задовільні. ОСОБА_10 - домогосподарка, чоловік ОСОБА_4 - вчитель Мигівського НВК. Сім'я має дрібне підсобне господарство.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є працездатним, офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, інших осіб на утриманні немає.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом положень ст.180 Сімейного кодексу України, відповідач ОСОБА_4, як батько неповнолітньої ОСОБА_6 зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку /батька/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд приходить до висновку, що причини та обставин, які унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки на цей час відсутні, суд бере до уваги, той факт, що відповідач ОСОБА_4 погодився сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_6

Суд вважає, що стягнення аліментів для утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% (відсотків) встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця з відповідача буде відповідати вимогам справедливості та розумності.

На підставі викладених обставин суд вважає, що відповідач ОСОБА_4, як батько неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зобов'язаний сплачувати на користь позивачки ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% (відсотків) встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 30.03.2015 року і до настання її повноліття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача ОСОБА_4 в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць.

Що стосується позовної вимоги ОСОБА_3 щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, судом встановлено, що останній є студентом третього курсу факультету фізичної культури та здоров'я людини ЧНУ ім.Ю.Федьковича денної форми навчання, що підтверджується довідкою виданою ЧНУ ім.Ю.Федьковича №67/15 від 19.03.2015 року.

Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п.20 роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

До початку розгляду справи від повнолітнього ОСОБА_5 надійшла заява, де останній зазначив, що проживає разом з батьками в одному житловому будинку, їдучи на навчання, батьки спільно, а також разом з його бабусями та дідусями забезпечують його всім необхідним, що підтверджується копією заяви ОСОБА_5 від 07.04.2015 року. Позивачка ОСОБА_3 в судовому засіданні не оспорювала зміст даної заяви поданої повнолітнім ОСОБА_5, а тому враховуючи думку повнолітнього ОСОБА_5, встановлені судом обставини, суд вважає, що дана вимога є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 110-112, 114, 180, 182, 183, 191, 199 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218, 367 ЦПК України, Суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, (ІПН НОМЕР_1), зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, (ІПН НОМЕР_2), зареєстрованої та жительки АДРЕСА_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% (відсотків) встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 30.03.2015 року і до настання її повноліття.

В решті позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, (ІПН НОМЕР_1), зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2, судовий збір в сумі 243 (Двісті сорок три) гривні 60 (Шістдесят) копійок в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич