АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/355/15 Справа № 175/2500/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шабанов А.М. Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_2 та Страхового товариства з додатковою відповідальності "Гарантія" на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Страхового товариства з додатковою відповідальності "Гарантія", ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 27 вересня 2012 року сталася ДТП за участю належного їм автомобіля марки Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1, та автомобіля марки ВАЗ 2115, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, якого постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2012 року визнано винним у ДТП. У результаті ДТП ОСОБА_4 отримав травми, лікування яких коштувало 1 117 грн. 94 коп., а їх автомобіль зазнав механічних ушкоджень на суму 83 292 грн. 33 коп. ОСОБА_2 застрахував свою цивільно-правову відповідальність у страховому СТзДВ "Гарантія", яке сплатило їм частину страхового відшкодування у розмірі 23 086 грн. 17 коп.

Ураховуючи викладене, позивачі просили стягнути з СТзДВ "Гарантія" матеріальну шкоду, заподіяну ушкодженням автомобіля, у розмірі 25 913 грн. 83 коп., матеріальну шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 1 117 грн. 94 коп., моральну шкоду у розмірі 1 500 грн.; стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 35 692 грн. 33 коп. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2014 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з СТзДВ "Гарантія" на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 невідшкодовану матеріальну шкоду у розмірі 25 913 грн. 83 коп.; невідшкодовану матеріальну шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 1 117 грн. 94 коп. та невідшкодовану моральну шкоду у розмірі 1 500 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 невідшкодовану матеріальну шкоду у розмірі 35 692 грн. 33 коп. та невідшкодовану моральну шкоду у розмірі 3000 грн. Розподілено судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2014 року рішення районного суду в частині задоволення позову скасовано. Ухвалено нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 1 500 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 1 500 грн. В іншій частині позову відмовлено. Розподілено судові витрати.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2014 року в частині вирішення позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до СТзДВ "Гарантія" про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної здоров'ю, та моральної шкоди скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2014 року залишено без змін.

Таким чином предметом розгляду даного апеляційного провадження є рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2014 року в частині відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної здоров'ю, та моральної шкоди.

В апеляційній скарзі СТзДВ "Гарантія" просить рішення суду скасувати і ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду незаконне та необґрунтоване.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та СТзДВ "Гарантія" підлягають відхиленню, а рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2014 року в частині відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної здоров'ю, та відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 з СТзДВ "Гарантія" - залишенню без змін з наступних підстав.

Не підлягає задоволенню апеляційна скарга ОСОБА_2, оскільки Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року в цій частині залишено без змін.

Судом встановлено, що 27 вересня 2012 року сталася ДТП за участю автомобіля марки Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1, та автомобіля марки ВАЗ 2115, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, якого постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2012 року визнано винним у ДТП.

ОСОБА_2 застрахував свою цивільно-правову відповідальність у СТзДВ "Гарантія" зі страховим лімітом відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю, у розмірі 100 000 грн. та страховим лімітом відшкодування шкоди, заподіяної майну, у 50 000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги позивачів про стягнення з СТзДВ "Гарантія" в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я в сумі 1 117,94грн., та в частині стягнення з СТзДВ "Гарантія" на користь позивачів в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 500 грн., суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що матеріальна шкода складається зі шкоди заподіяній здоров'ю позивачу ОСОБА_4, який в результаті ДТП отримав значні тілесні ушкодження у вигляді ЧМТ, струсу мозку, забою грудної клітки та передпліччя, внаслідок чого втратив працездатність на 2 тижні, які перебував в Міській клінічній лікарні №16.

Згідно наданих суду доказів сума понесених збитків для відновлення здоров'я позивача ОСОБА_4 склала 1 117 грн. 94 коп. Згідно пояснень ОСОБА_4 та представника позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_5 встановлено, що велика кількість квитанцій та чеків, у тому числі на придбання продуктів харчування необхідних для кращого відновлення стану організму, не збереглись з підстав вигорання та старіння самих чеків.

Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АВ/4857551від 17.07.2012 року автомобіль ОСОБА_2 був застрахований з 18.07.2012 р. по 17.07.2013 р. Страховий ліміт відшкодування за шкоду заподіяну життю і здоров'ю складає 100 000 грн. за шкоду, заподіяну майну 50 000 грн. франшиза 1 000 грн.

Згідно ч.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відшкодування шкоди, заподіяної третій особі" встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

07 грудня 2012 року з метою отримання страхового відшкодування ОСОБА_4 звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування (за шкоду життю та здоров'ю) до генерального директора СТзДВ "Гарантія".

31 жовтня 2012 року СТзДВ "Гарантія" направило на адресу позивачів пропозицію з угодою по визначенню залишкової вартості транспортного засобу "Volkswagen Passat" державний номерний знак НОМЕР_1.

10 березня 2013 року СТзДВ "Гарантія" та ОСОБА_3 підписали вищезазначену угоду, якою погодили, що транспортний засіб Volkswagen Passa, державний знак НОМЕР_1, пошкоджений внаслідок ДТП, яка відбулася 27 вересня 2012 року у місті Дніпропетровську по вул. Сєрова, не визнається фізично знищеним та його залишкова вартість становить 11 300 грн.

22 липня 2013 року СТзДВ "Гарантія" частково виконало свої зобов'язання та перерахував на рахунок позивачів суму 23 086 грн. 17 коп.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог позивачів в частині стягнення з СТзДВ "Гарантія" в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я в сумі 1 117,94грн., посилаючись на Висновок судово-медичного експерта від 28 листопада 2012 року, рецептам лікарів та копіям чеків про придбання лікарських засобів.

Також, судом першої інстанції був встановлений факт заподіяння позивачам моральної шкоди у зв'язку із шкодою, заподіяною життю та здоров'ю, а тому дійшов обгрунтованого висновку про відшкодування моральної на користь позивачів у зв'язку з ушкодженням здоров'я з СТзДВ "Гарантія" шкоди у розмірі 1500 грн., в силу приписів ЦК України та ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"(у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Враховуючи вищезазначене, безпідставними є доводи СТзДВ "Гарантія" в своїй апеляційній скарзі про те, що витрати на лікування не можуть бути включені до розміру страхового відшкодування, так як не перебувають в причинно-наслідковому зв'язку зі страховим випадком через те, що вони не підтверджені документально медичним закладом, не відповідають призначеному лікуванню, не підтверджені належними доказами.

Частиною 1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 24 цього Закону у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги, висновок судово-медичного експерта від 28 листопада 2012 року, рецепти лікарів та копіі чеків про придбання лікарських засобів, дослідивши причинно-наслідковий зв'язок між травмуванням позивача у ДТП та необхідністю приймання препаратів, які були придбані за цими чеками.

Необґрунтованими є посилання СТзДВ "Гарантія" в своїй скарзі про те, що не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивачів до СТзДВ "Гарантія" про відшкодування моральної шкоди, оскільки в редакції Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що діяла на час виникнення правовідносин, відшкодування моральної шкоди потерпілому у зв'язку з виниклою ДТП не було передбачено.

Такі доводи апелянта не є підставою для скасування рішення в цій частині.

Так, відповідно до ст. 23 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції) шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Також, апелянт не врахував положення ст. 261 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якою встановлено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги СТзДВ "Гарантія" в частині незгоди з рішенням суду щодо відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної здоров'ю, та відшкодування моральної шкоди є безпідставними та необґрунтованими і зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду судом апеляційної інстанції не встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, ухвалив рішення в частині відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної здоров'ю, та відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 з СТзДВ "Гарантія", яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Страхового товариства з додатковою відповідальності "Гарантія"- відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2014 року в частині відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної здоров'ю, та відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Страхового товариства з додатковою відповідальності "Гарантія" - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова