Справа № 161/6941/15-ц
Провадження № 2/161/2517/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 підприємства електротранспорту, ОСОБА_5, Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що 14.05.2013 р. він керував власним автомобілем «Мерседес-Бенц» д.р.н. АС 0021 АС. Рухаючись по вул. Рівненській в м. Луцьку його автомобіль потрапив у дорожньо-транспортну пригоду за участю тролейбуса КЗУ 682, під керуванням водія ОСОБА_5 Вказаний тролейбус належить ОСОБА_4 підприємству електротранспорту. В результаті даної ДТП його автомобіль отримав механічні ушкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.06.2013 р. водія ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки його автомобіль отримав механічні пошкодження, то він зазнав матеріальні збитки вартість відновлювального ремонту його автомобіля складає 13256 грн. Крім того, під час ДТП він зазнав психоемоційного стресу, який виразився у душевному неспокої, переляку, від якого тремтіли кінцівки, декілька днів після ДТП він дуже погано себе почував, не міг нормально харчуватися, бо втратив апетит, був охоплений страхом, втратив сон, душевний спокій, у нього підвищився тиск, внаслідок чого він змушений був звернутися за наданням медичної допомоги до лікувального закладу. Просить суд стягнути з відповідачів ОСОБА_6 підприємство електротранспорту та ПАТ «Страхова група «ТАС» 132556 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, а також стягнути з відповідачів на його користь судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача, позивач заявлені позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_6 підприємство електротранспорту позов не визнав, суду пояснив, що дійсно 14.05.2013 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мерседес-Бенц» д.р.н. АС 0021 АС, належного позивачу та тролейбуса КЗУ 682, належного ОСОБА_4 підприємству електротранспорту, під керуванням водія ОСОБА_5 Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні ушкодження. Проте, матеріальна шкода позивачу має відшкодовуватися відповідачем ПАТ «Страхова група «ТАС», оскільки цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_5 була застрахована Договором добровільного-страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А316936 від 27.12.2012 р. Відповідач ПАТ «Страхова група «ТАС» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування з посиланням на те, що тролейбус знаходився в несправному технічному стані. Проте, це твердження не відповідає дійсності, оскільки технічний стан тролейбуса перевірявся не лише зранку перед виїздом на лінію, але й особисто водієм на кожній кінцевій зупинці. Просить у задоволенні позовних вимог, предявлених до ОСОБА_4 підприємства електротранспорту відмовити за необґрунтованістю.

Відповідач ОСОБА_5 просив у задоволенні позовних вимог предявлених до ОСОБА_4 підприємства електротранспорту відмовити, надав пояснення аналогічні до викладених представником відповідача ОСОБА_4 підприємства електротранспорту.

Представник відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заперечення проти позову (а.с. 43-33), з яких слідує, що позов не визнає. Дана ДТП сталася з вини водія тролейбуса ОСОБА_5, що доведено відповідною постановою суду. Водій ОСОБА_5 порушив, зокрема, п. 3.3.6.2.8 Правил експлуатації трамвая та тролейбуса, затв. Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 103 від 10.12.1996 р. згідно якого забороняється експлуатація вагонів на лініях, якщо деформовано струмоприймачі або тиск їх на контактний повід не відповідає нормативному. Відповідно до п. 4.7 вищевказаних Правил водій тролейбусу заобов»язаний перевірити технічний та санітарний стан рухомого складу перед початком та в процесі роботи відповідно до даних вимог. Окрім того, технічний стан тролейбуса перевіряється не лише зранку перед виїздом на маршрут, а й особисто водієм на кожній кінцевій зупинці, зокрема перевіряється кріплення струмоприймача. В даному випадку погане кріплення струмоприймача і стало причиною виникнення пошкоджень автомобіля позивача. Згідно до п. 15.3.4 Договору до страхових випадків не відноситься і виплата страхового відшкодування за договором не здійснюється за випадком настання збитків Страхувальника та/або Третьої особи внаслідок «Експлуатації застрахованого ТЗ, технічний стан якого не відповідає вимогам Правил дорожнього руху, або експлуатації застрахованого ТЗ в аварійному стані». У відповідності до даного пункту договору у здійсненні страхового відшкодування на користь позивача було відмовлено. Просить у задоволенні позовних вимог, предявлених до ПАТ «Страхова група «ТАС» відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Загальні підстави та особливості відшкодування шкоди, завданої, зокрема, джерелом підвищеної небезпеки, передбачені у статтях 1166, 1167, 1187 Цивільного кодексу України.

Згідно із ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, згідно з ч.1 цієї статті, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Мерседес Бенц», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.

14.05.2013 р. о 09.00 на вул. Рівненській в м. Луцьку сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мерседес Бенц», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 татролейбуса № 186, належного ОСОБА_4 підприємству електротранспорту, під керуванням водія ОСОБА_5

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.06.2013 р. водія ОСОБА_5 було визнано винним в даній ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 28).

Вказаною постановою суду встановлено, що під час керування тролейбусом № 186 водій ОСОБА_5 не вибрав безпечну швидкість для руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, не перевірив технічний стан транспортного засобу, в результаті чого впала штанга контактної мережі і зірвало головку, яка впала на автомобіль «Мерседес Бенц» д.н.з АС0021 ВЕ, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_5 порушив п.п. 2.1, 13.1, 2.3 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справах, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як вбачається з калькуляції/висновку № 05144_16 від 22.05.2013 р., наданої відповідачем ПАТ «Страхова група «ТАС» (а.с. 34-36), вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес Бенц» д.р.н. АС 0021 ВЕ складає 12617 грн. 41 коп.

Саме ця сума, на думку суду, підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Надану позивачем та його представником довідку про те, що вартість ремонту автомобіля «Мерседес Бенц» д.н. НОМЕР_1 складає 13256 грн. (а.с. 8) суд до уваги не бере.

Так, з вказаної довідки не вбачається ким ця довідка була видана і чи мала особа, що видала довідку, відповідне право на її видачу.

З огляду на вказане суд до уваги цей доказ не приймає, оскільки він не є належним у розумінні ст. 59 ЦПК України.

На підставі ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним трудових (службових) обов'язків.

Як передбачено ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 підприємства електротранспорту була застрахована у ПАТ «Страхова група "ТАС" за договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А0316936 від 27.12.2012 року (а.с. 68-70).

Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та страховим полісом умовою здійснення страхового відшкодування передбачено настання страхового випадку - події, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована .

Відповідно до ст. 988 ЦК України та умов п. 20.4 договору Страхування страховик зобов'язаний: ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

За умовами укладеного між сторонами договору на ОСОБА_6 підприємство електротранспорту, як на страхувальника покладено такі обов'язки, а саме: при настанні події, що в подальшому може бути кваліфікована як страховий випадок, виконати умови п. 21 договору; забезпечити відповідні умови використання транспортного засобу з дотриманням Правил дорожнього руху.

Пунктом 23.1.7., 23.1.8. договору страхування встановлено, що у цілях отримання страхового відшкодування, страхувальник зобов'язаний надати перелік документів, які включають в себе подорожній лист згідно яким здійснювалась експлуатація застрахованого транспортного засобу під час ДТП та талон про проходження технічного огляду.

Щодо надання відповідних документів у страхової організації жодних претензій до страхувальника не виникало.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_7 «Страхова Група «ТАС» листом від 26 липня 2013 року за вих. № 8326 повідомило позивача та відповідача ОСОБА_6 підприємство електротранспорту про відсутність підстав вважати даний випадок, що стався з належним позивачу транспортним засобом, страховим випадком, посилаючись на умови п.15.3.4 Договору (а.с. 7).

Таким чином, відповідач фактично відмовив у здійсненні страхової виплати з огляду на порушення страхувальником умов договору страхування.

Згідно з п.15.3.4 Договору страхування до страхових випадків не відносяться і виплата страхового відшкодування не здійснюється за випадком настання збитків страхувальника або третьої особи внаслідок експлуатації застрахованого транспортного засобу, технічний стан якого не відповідає вимогам Правил дорожнього руху, або експлуатації застрахованого транспортного засобу в аварійному стані.

Відповідно до п.п. 3.3.6.2.9 Правил експлуатації трамвая та тролейбуса, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №103 від 10.12.1996 року передбачено, що у разі виникнення хоча б однієї з перелічених несправностей у процесі експлуатації рухомого складу на лінії, водій повинен вжити заходів до їх усунення, а якщо це зробити неможливо, - рухатися без пасажирів в депо або до місця стоянки чи ремонту, дотримуючись необхідних застережних заходів та ввімкнувши аварійну світлову сигналізацію.

Пунктом 4.7 Правил визначено, що водій тролейбуса зобов'язаний перевіряти технічний та санітарний стан рухомого складу перед початком та в процесі роботи на відповідність до даних вимог.

Із акту огляду технічного стану тролейбусу з'ясовано, що даний тролейбус перед виїздом вранці 14.05.2013 р. був належним чином перевірений, був прийнятий водієм ОСОБА_5 в стані, який відповідає вимогам Правил експлуатації трамвая та тролейбуса, і виїхав у справному стані (а.с. 63-65), а встановлені постановою суду від 01.06.2013 року порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху виникли в процесі експлуатації транспортного засобу, внаслідок чого впала контактна штанга, зірвало голову струмоприймача, яка впала на автомобіль, належний позивачу у зв'язку чим суд вважає безпідставною відмову ПАТ «СК ТАС» у виплаті страхового відшкодування.

Відповідачем ОСОБА_7 «Страхова група «ТАС» не надано жодних доказів на підтвердження того, що експлуатація водієм ОСОБА_5 застрахованого транспортного засобу мала місце у технічному стані, що не відповідає вимогам Правил дорожнього руху, або його експлуатації в аварійному стані, і судом таких обставин в ході судового розгляду справи не встановлено.

Крім того, у разі виявлення вказаних порушень ПДР, водій підлягав би відповідальності за ст.121 КУпАП, якою встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил його експлуатація забороняється, а не за ст.124 КУпАП, за якою був притягнутий ОСОБА_5

За таких обставин суд вважає, що сума матеріальної шкоди, завдана позивачу, внаслідок даної ДТП, підлягає стягненню з відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС».

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Позивачем та його представниками позивача належних та припустимих доказів заподіяння позивачу моральної шкоди, відповідно до вимог ст.ст. 58, 60 ЦПК України, суду не надано.

Таким чином у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди слід відмовити

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі ст.ст. 22, 979, 988, 1166, 1172, 1187, 1188, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 підприємства електротранспорту, ОСОБА_5, Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 12617 грн. 41 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 12861 (дванадцять тисяч вісімсот шістдесят одна) грн.10 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_8