(вступна та резолютивна частини)
13 лютого 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого: судді - Шишкіна О.В.,
при секретарі - Голуб Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.
Керуючись ст.209 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 розмір моральної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 2 000,00 грн. (дві тисячі грн.).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 970,00 грн. (дев'ятсот сімдесят грн. 00 коп.).
В задоволені інших позовних вимог - відмовити у повному обсязі.
Заяву на перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя

Щ

Справа №638/12344/14-ц

2/638/1338/15

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді - Шишкіна О.В.,

при секретарі - Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачки просячи стягнути матеріальну та моральну шкоду, заподіяну ДТП.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що внаслідок ДТП, яка відбулася 11.09.2012 року на перехресті вул. Тарасівської і пр. Московського у м. Харкові, відповідачка ОСОБА_2, керуючи автомобілем АЗЛК, р/н НОМЕР_3, скоїла зіткнення з автомобілем Mercedes Benz Vito 109 CDI, р/н НОМЕР_4, що належить позивачу на праві приватної власності, чим спричинила механічні пошкодження на суму 24214,87 грн. Позивачем також сплачено вартість звіту оцінки у розмірі 700,00 грн. проведеного з метою встановлення дійсного розміру майнової шкоди, нанесеної пошкодженням його автомобіля. Моральну шкоду, у зв'язку з перенесеними душевними стражданнями внаслідок пошкодження майна він оцінює в 2000 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки судові витрати, які полягають у сплаченому судовому зборі у розмірі 270,00 грн. та витрат, пов'язаних з наданою правовою допомогою адвокатом у розмірі 2000,00 грн.

Так як вищевказана ДТП сталася з вини відповідачки, він просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити його у повному обсязі.

Відповідачка, в свою чергу, попри належне та своєчасне повідомлення про місце, день та час слухання справи, до суду не з'явилася.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), також ст. 224 цього Кодексу зазначає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтями 10, 11, 58, 60, 179 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі ч. 1 п. 1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено наступне.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова № 20201/9854/2012 від 10 жовтня 2012 року, ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. на користь держави.

Суд звертає увагу на те, що мотивувальною частиною даної постанови підтверджується вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, яке відбулося 11.09.2012 року приблизно в 15-00 год. у районі перехрестя вул. Тарасівської і пр. Московського у м. Харкові між автомобілем АЗЛК, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем Mercedes Benz Vito 109 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В свою чергу ч. 4 ст. 61 ЦПК України зазначає, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На даний час постанова чинна, отже позивач звільняється від доказування факту спричинення йому протиправних дій саме відповідачкою ОСОБА_2

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вже зазначалося, вина відповідачки підтверджується постановою суду.

Згідно звіту про незалежну оцінку визначення величини матеріальної шкоди №28-09-2012 від 11.09.2012 року, наданого суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3, вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобілю Mercedes Benz Vito 109 CDI, р/н НОМЕР_4 внаслідок ДТП складає 24214,87 грн., з яких: 8309,21 грн. - величина матеріальних збитків з урахуванням фізичного зносу та технічного стану автомобілю; 15905,66 грн. - вартість відновлювальних ремонтних робіт з урахуванням фізичного зносу та технічного стану автомобілю. Позивачем також сплачено послуги зі складання вказаного звіту оцінки у розмірі 700,00 грн.

Далі, згідно зі ст. 1167 ЦК України в якій вказані підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Ст. 23 ЦК України закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди як способу захисту суб'єктивних цивільних прав, ч. 1 цієї статті зазначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, далі п. 3 ч. 2 даної статті вказує, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

В свою чергу ч. 3 вищезазначеної статті формує спосіб відшкодування моральної шкоди, а саме - моральна шкода відшкодовується грошими, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З'ясувавши вказані обставини при вирішенні дійсного спору суд прийшов до висновку про наявність моральної шкоди, адже вина відповідачки в скоєнні правопорушення, як вже зазначалося вище, підтверджується в повному обсязі. Крім того, позивач змушений був змінити свій звичний спосіб життя, роботи, певний час був позбавлений власного транспортного засобу, внаслідок протиправних дій відповідачки, він відчував сильні душевні страждання у зв'язку з пошкодженням його майна. Тому суд стягує з відповідачки на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 грн.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд також керується постановами Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" та № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", Методичними рекомендаціями про відшкодування моральної шкоди (лист Міністерства Юстиції України № 35-13/797 від 13.05.2004 року.

Позивачем залишилось не доведеним відшкодування наданої йому правової допомоги адвокатом у розмірі 2000,00 грн. Підтверджуючих документів щодо сплати вказаної суми суду не надано.

Стаття 88 ЦПК України вказує на те, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме тому вимога щодо стягнення судового збору у розмірі - 270,00 грн.

Отже, з огляду на вищенаведене у відповідності з принципами: відповідності вимогам здорового глузду і розважливості - поміркованості, об'єктивного відображення дійсності, розсудливого, врівноваженого мислення - розумності та неупередженого ставлення до усіх учасників процесу - справедливості, керуючись ст. ст. 60, 61, 169, 212-215, 224 ЦПК України, 22, 1166, 1167, 1188 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 розмір матеріальної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 24214,87 грн. (двадцять чотири тисячі двісті чотирнадцять грн. 87 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 розмір моральної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 2 000,00 грн. (дві тисячі).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 970,00 грн. (дев'ятсот сімдесят грн. 00 коп.).

В задоволені інших позовних вимог - відмовити у повному обсязі.

Заяву на перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя