Справа № 2-434/11
Провадження № 22-ц/779/70/2015
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

20 січня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Васильковського В.М., Малєєва А.Ю.,

секретаря Яковин М.Я.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника ВДВС Івано-Франківського міського

управління юстиції - Кушнірчука В.В.,

прокурора - Ляхович Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом прокурора Тисменицького району в інтересах ДП «Івано-Франківське лісове господарство» Рибненської сільської ради до ОСОБА_2 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування збитків, за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції на ухвалу Тисменицького районного суду від 24 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Тисменицького районного суду від 24 листопада 2014 року відмовлено у задоволенні заяви ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області про роз'яснення рішення суду.

Не погоджуючись із даною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на її необґрунтованість. Апелянт вказує на те, що в рішенні, яке ВДВС Івано-Франківського МУЮ просив роз'яснити, не зазначено, яким чином та у який спосіб слід повернути земельну ділянку, чи потрібно зносити огорожу, не зазначено місце розташування, адреси та цільовий стан земельної ділянки. На думку апелянта, відсутність даної інформації в рішенні унеможливлює його виконання у передбачені законом строки. Посилаючись на те, що рішення суду повинно бути зрозумілим, просив ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду заяви про роз'яснення рішення Тисменицького районного суду від 27 червня 2012 року.

ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції також було подано апеляційну скаргу, в якій міститься посилання на безпідставність відмови у задоволенні подання від 10.11.2014 року про роз'яснення судового рішення, яке є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Апелянт, зокрема, звертає увагу на відсутність в рішенні та у виконавчому документі точних відомостей про те, яку саме земельну ділянку слід повернути, її місце розташування та до якого стану вона повинна бути приведена до повернення. Крім того, апелянт вказує на те, що в порушення вимог процесуального законодавства в адресу ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції не було надіслано судового повідомлення про розгляд подання. У зв'язку із вище наведеним скаржник просить скасувати оскаржену ухвалу та вирішити подання ВДВС про роз'яснення судового рішення по суті.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу довірителя підтримав з наведених вище підстав. Зазначив, що ОСОБА_2 погоджується виконати судове рішення, однак йому залишається не зрозумілим те, які саме дії слід вчинити для приведення ділянки у необхідний стан, та як саме відокремити спірну самовільно зайняту земельну ділянку від ділянки, яка перебувала у нього в оренді. При цьому зауважив, що металева сітка, яка огороджує згадані земельні ділянки, була встановлена не ОСОБА_2, а власником землі. Пояснив, що наявність огорожі не є перешкодою для виконання судового рішення, оскільки ОСОБА_2 погоджується добровільно передати спірну ділянку землі власнику. У зв'язку із викладеним просив оскаржену ухвалу скасувати.

Представник ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції також підтримав апеляційну скаргу, зазначивши, що державному виконавцю є незрозумілим рішення Тисменицького районного суду від 27 червня 2012 року щодо точного місця розташування земельної ділянки, яку повинен передати ОСОБА_2 ДП "Івано-Франківське лісове господарство", та до яких дій слід зобов'язати боржника для приведення спірної ділянки до придатного для використання стану.

Представник ДП "Івано-Франківське лісове господарство" апеляційні скарги ОСОБА_2 та ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції підтримав, також вважаючи, що роз'яснення судового рішення є необхідним для його виконання.

Прокурор вважає апеляційні скарги необґрунтованими, оскільки рішення суду є зрозумілим і не потребує додаткового роз'яснення. На думку прокурора, подання державного виконавця про роз'яснення судового рішення спрямовано на затягування його виконання. Пояснила, що про наявність огорожі спірної ділянки прокуратурі при подачі позову не було відомо, тому відповідної вимоги про знесення огорожі у випадку необхідності дійсно не було заявлено. Приймаючи до уваги наведене, прокурор просив апеляційні скарги відхилити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви державного виконавця про роз'яснення судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що питання, визначені державним виконавцем для роз'яснення, боржнику є зрозумілими. Неможливість роз'яснення питання щодо наявності огорожі спірної ділянки суд в ухвалі мотивував тим, що з цього приводу позовна вимога прокурором не заявлялась і що резолютивна частина рішення не може бути змінена. Однак, повністю з висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

По-перше, суд, відмовляючи в заяві про роз'яснення рішення, не уточнив питання, які є для державного виконавця незрозумілими. Натомість суд послався на те, що питання, визначені в заяві державного виконавця, який не був присутнім у судовому засіданні, є для боржника зрозумілими.

По-друге, із змісту заяви (том №1, а.с.210 ) вбачається, що державним виконавцем не ставилось питання про роз'яснення рішення щодо огорожі земельної ділянки. Отже, судом фактично вирішено питання, яке перед ним не ставилось.

Колегія суддів вважає, що постановляючи ухвалу за заявою державного виконавця у відсутності заявника або його представника, і не уточнивши питання, які підлягають роз'ясненню, суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення заяви про роз'яснення рішення. Тому оскаржена ухвала, яка не являється законною і обгрунтованою, не може бути залишена в силі.

При новому розгляді заяви суду слід уточнити питання, які просить державний виконавець роз'яснити.

Вирішуючи ж питання, які визначені для роз'яснення, необхідно врахувати також, що згідно статті 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, одночасно із ухваленням рішення може визначити порядок його виконання. Визначення порядку виконання рішення - це встановлення у судовому рішенні конкретних заходів та дій, які слід вчинити державному виконавцеві у разі, якщо рішення не буде виконано добровільно. Порядок виконання включає в себе визначення заходів виконання, строку вчинення дій або утримання від їх вчинення.

Отже, в рішенні по даній справі суду необхідно було, зокрема, відобразити, яку саме земельну ділянку ОСОБА_2 повинен звільнити та повернути ДП "Івано-Франківське лісове господарство", тобто конкретизувати її місце знаходження та межі відповідно до матеріалів, що містяться в справі. Крім того, суду необхідно було вказати у судовому рішенні до яких саме дій зобов'язаний ОСОБА_2 у випадку виявлення невідповідного стану спірної земельної ділянки.

На підставі наведеного та керуючись 218; 307; 312-315; 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції задовольнити.

Ухвалу Тисменицького районного суду від 24 листопада 2014 року в даній справі скасувати та направити заяву до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Васильковський

А.Ю. Малєєв