Номер провадження: 22-ц/785/2045/15
Головуючий у першій інстанції Курочка В.М.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Комаровської Н.В., Короткова В.Д.

з участю секретаря - Колмакова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту , за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.10.2014 року, -

встановила:

У вересні 2014 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 11.08.2006 р. між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідачеві надано кредит у розмірі 2500 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Своїх зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_2 не виконує, внаслідок чого станом на 30.06.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 7718 грн. 86 коп., з яких прострочений основний борг за кредитом 1919 грн.98 коп., прострочені проценти за користування кредитом 5798 грн. 88 коп.

З врахуванням стягненої з відповідача судовим наказом від 21.07.2008 р. суми боргу у розмірі 2301 грн. 79 коп., позивач просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором кредиту від 11.08.2006 року у розмірі 5417 грн. 07 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 270 грн. 85 коп., а усього 6187 грн. 92 коп. та судові витрати.

Рішення ухвалено у відсутність представника позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково, просила закрити провадження у справі в частині позовних вимог, які були вирішення судовим наказом від 21.07.2008 р., застосувати строк позовної давності до позовних вимог в частині стягнення процентів за прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором та відмовити у зв'язку з безпідставністю в частині вимог про стягнення з неї тарифів.

Ухвалою суду першої інстанції від 23.10.2013 р. провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення простроченої заборгованості з повернення тіла кредиту у розмірі 1919 грн. 98 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитом станом на 28.06.2008 р. у розмірі 208 грн. 56 коп. закрито на підставі п. 2 ст. 205 ЦПК України.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.10.2014 року позов ПАТ КБ "Приват Банк" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 11 серпня 2006 року у виді заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 12.09.2011 р. до 12.09.2014 р. у розмірі 3440 грн. 96 коп. В решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині застосування строків позовної давності до процентів за користування кредитом зменшивши їх до 3440,96 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення , яким стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість по процентам у розмірі 5590,32 грн. ,в іншій частині рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає відхиленню , а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ "Приват Банк" виходив з того,що оскільки відповідач заявила про застосування строку позовної давності та позивач звернувся до суду 12.09.2014 року ,тому позивач набув права стягнення процентів за користування відповідачем кредитом в межах трирічного строку позовної давності у розмірі 3440 грн. 96 коп.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції .

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається , що 11.08.2006 р. між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідачеві надано кредит у розмірі 2500 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом ,терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с. 8)

Отримання грошових коштів у розмірі 2500 грн. за кредитним договором від банку відповідачем визнано в судовому засіданні та відповідачем не спростовується.

ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором , належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 30.06.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 7718 грн. 86 коп., з яких прострочений основний борг за кредитом 1919 грн. 98 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом 5798 грн. 88 коп. ,що підтверджується розрахунком (а.с. 6-7)

Судовим наказом Овідіопольського районного суду від 23.07.2008 р. у справі №2н-226/2008 стягнено з ОСОБА_2 на користь банку станом на 28.06.2008 р. за цим же кредитним договором заборгованість з повернення тіла кредиту у розмірі 2093 грн. 23 коп. та заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 208 грн. 56 коп. (а.с.5).

Ухвалою суду першої інстанції від 23.10.2013 р. провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення простроченої заборгованості з повернення тіла кредиту у розмірі 1919 грн. 98 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитом станом на 28.06.2008 р. у розмірі 208 грн. 56 коп. закрито на підставі п. 2 ст. 205 ЦПК України (а.с.36).

Відповідно до довідки відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції вбачається , що зазначений вище судовий наказ не був виконаний в примусовому порядку, а банку відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження". (а.с. 32)

Суд першої інстанції вірно посилаючись на вимоги ст.ст. 598,599-608 ЦК України виходив з того,що сама по собі наявність рішення суду про стягнення боргу, яке не виконується боржником, не є підставою вважати зобов'язання припиненим, не позбавляє права банку на звернення до суду з позовом про стягнення процентів та штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов'язання.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Пунктом 5.4. Умов і правил надання банківських послуг встановлено строк погашення процентів за кредитом - щомісячно за попередній місяць, а погашення кредиту у повному обсязі не пізніше останього дня місяці, зазначеного на платіжній картці (поле МОNТН ). (а.с. 14)

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Суд першої інстанції вірно посилався на те,що з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається , що відповідач ОСОБА_2 осатаній платіж зі сплати процентів за користування кредитом здійснила 04.08.2009 р., у зв'язку з чим у неї за період з 28.06.2008 р. по 30.06.2014 р. виникла заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 5590 грн. 32 коп. (а.с. 6 зв.; 5798,88 - 208,56 = 5590,32)

Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за процентами 12.09.2014 р. (а.с. 1)

Відповідач заявила про застосування позовної давності відносно стягнення заборгованості за відсотками. (а.с. 33).

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову та стягнув заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 12.09.2011 року по 12.09.2014 року у розмірі 3440 грн. 96 коп.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того,що строк договору кредиту не сплинув та на думку позивача сторони через встановлення строку дії договору кредиту рівним строку дії картрахунку таким чином збільшили строк позовної давності, стосовно виконання умов договору не заслуговують на увагу , оскільки строк дії договору кредиту не є підставою для збільшення строку позовної давності та такі поняття є різними між собою за правовою природою та наслідками.

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України , апеляційна скарга ПАТ КБ "Приват Банк" підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін .

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.10.2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

Н.В.Комаровська

В.Д. Коротков