Справа № 591/8318/14-ц
Провадження № 2/591/154/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Клімашевської І. В.,

з участю секретаря Гребенькової О.М.,

представника позивача Кубанової А.М.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми цивільну справу за позовом ТОВ "Сумитеплоенерго" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який в процесі розгляду було уточнено, та свої вимоги мотивує тим, що надає послуги населенню м.Суми з теплопостачання. Зокрема, підприємство забезпечує теплопостачанням будинок АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2, який є власником квартири № 2, повинен сплачувати за послуги теплопостачання, проте не сплачує, тому за період з 01 квітня 2012 року по 31 серпня 2013 року утворилась заборгованість за надані послуги в сумі 2540,53 грн., з яких: абонплата - 751,91,04 грн., опалення - 1788,62 грн. Просили стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за надані послуги та судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засідання позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що послуги з теплопостачання не отримував за вказаний період так-як його квартира відключена від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення. Крім-того, між ним та позивачем не укладено договір, щодо надання послуг з теплопостачання.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що позивач, всупереч вищезазначеним приписам ЦПК України, не надав достатніх та беззаперечних доказів в підтвердження порушення відповідачем його прав.

Так, судом встановлено, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 січня 2014 року скасовано судовий наказ виданий по заві ТОВ "Сумитеплоенерго" про стягнення з ОСОБА_3 боргу за теплопостачання у розмірі 2540,53 грн., на тій підставі, що власником квартири АДРЕСА_1 є її чоловік ОСОБА_2 (а.с.7)

Згідно договору купівлі-продажу квартири, відповідач ОСОБА_2 являється власником квартири АДРЕСА_1 з 17 серпня 2007 року (а.с. 8, 35-40).

Як вбачається з наданого суду представником ТОВ "Сумитеплоенерго" акту обстеження системи центрального теплопостачання квартири відповідача від 19 січня 2015 року, в квартирі АДРЕСА_1 опалювальні прилади відключені від внутрішньо будинкової системи опалення житлового будинку та встановлено автономне джерело теплової енергії .(а.с. 64) Надані суду матеріали дають підстави стверджувати про те, що в червні 2008 року відповідач ОСОБА_2., уклавши договір з виконавцем робіт, здійснив установку автономного газового обладнання (а.с.82-85) та 12 серпня 2008 року пройшов інструктаж в ПАТ "Сумигаз" по правильному користуванні газовими приладами з метою використання вказаного обладнання. (а.с.87-88)

Таким чином, відповідач довів, що в період з 01 квітня 2012 року по 31 серпня 2013 року послуги з теплопостачання ним не отримувались.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу України.

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Як передбачено ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено п. 8. Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, судом встановлено, що між відповідачем та ТОВ "Сумитеплоенерго" такий договір не укладався.

Відповідно до п.35 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, факт ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі підлягає встановленню шляхом здійснення перевірки кількісних та/або якісних показників наданих послуг, за результатами якої складається відповідний акт-претензія.

До матеріалів справи додано акт обстеження системи ЦТ спірної квартири, в якому зазначено, що дана квартира від'єднана від системи центрального опалення і тому послуг з теплопостачання її мешканці не отримували.

Всі інші доводи сторони позивача, щодо недотримання відповідачем встановленої законом процедури відключення від системи центрального теплопостачання, судом не можуть бути взяті до уваги, в зв'язку з тим, що вони виходять за межі спірних правовідносин, які розглядаються в даній справі.

Таким чином, оскільки позивачем в період часу з 01 квітня 2012 року по 31 серпня 2013 року не надавались послуги з теплопостачання до квартири АДРЕСА_1, власником якої є відповідач, підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 2540,53 грн. заборгованості з теплопостачання на користь позивача немає.

За таких обставин, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ТОВ "Сумитеплоенерго" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Сумської області через Зарічний районний суд м.Суми протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя І. В. Клімашевська