Справа № 755/7989/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Лафорт", третя особа: Моторне транспортне страхове бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючи на те, що 28 квітня 2012 року на нерегульованому перехресті рівнозначних доріг по вул. Жмаченка - Алішера Навої в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Ford", державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, та автомобіля "Volkswagen", державний номер НОМЕР_2, під його (позивача) керуванням. Зіткнення відбулось в результаті порушення правил дорожнього руху України ОСОБА_2, яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди йому (позивачу) було завдано матеріального збитку в сумі 33 749,70 грн., що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження. У квітні 2013 року він звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з ПАТ "Страхова компанія "Лафорт" матеріального збитку завданого йому в результаті ДТП в сумі 33 749,70 грн. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.08.2013 року його позов задоволено частково та стягнуто з відповідача ПАТ "Страхова компанія "Лафорт" 24 990,00 грн., виходячи з положень п. 9.2 ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яким визначено обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих у розмірі 25 000,00 грн. на одного потерпілого. Враховуючи, що за договором страхування, як з'ясувалось згодом, ліміт відповідальності ОСОБА_2 за страховим полісом становить 50 000,00 грн., він (позивач) повторно звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про перегляд вказаного заочного рішення. Проте, в задоволенні такої заяві йому було відмовлено. Крім того, з листопада 2013 року у господарському суді м. Києва відкрита господарська справа про визнання ПАТ "Страхова компанія "Лафорт" банкрутом. За вказаних обставин він вважає, що різниця між фактичним розміром шкоди завданої внаслідок ДТП і страховою виплатою у сумі 8 429,70 грн. та франшиза - 510,00 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 Крім того, вважає, що йому завдано моральну шкоду, яку він оцінив в 5 000,00 грн., що також підлягає стягненню на його користь з відповідача ОСОБА_2, та понесені судові витрати. У судовому засіданні позивач неодноразово уточнював позовні вимоги. За останніми уточненнями просив суд стягнути на його користь з відповідача ПАТ "Страхова компанія "Лафорт" різницю між фактичним розміром завданої йому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і страховою виплатою у сумі 8 759,70 грн., 300,00 грн. витрат за надання технічної допомоги та буксирування автомобіля, та стягнути з відповідача ОСОБА_2 5 000,00 грн. моральної шкоди; судовий збір - 243,60 грн. стягнути з відповідачів на його користь. Виходячи з того, що станом на момент розгляду даної справи, ПАТ "Страхова компанія "Лафорт" не визнана банкрутом, за страховим полісом № АВ 2787014 від 14.03.2012 року, обов'язок по відшкодуванню шкоди завданої йому внаслідок ДТП виходячи з положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено саме на цього відповідача, як і витрати у сумі 300,00 грн. пов'язані з буксируванням належного йому транспортного засобу з місця ДТП спеціалізованим автомобілем. Крім того, на його думку, відповідачем ОСОБА_2 йому завдано моральної шкоди, оскільки протягом тривалого часу у зв'язку з пошкодженням належного йому автомобіля, йому довелося самостійно здійснювати ремонт даного транспортного засобу, через що було порушено звичайний ритм його життя, психологічне напруження, втрата душевного спокою. Розмір завданої йому немайнової шкоди позивач оцінює у 5 000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладі в позовній заяві, уточнені позовні вимоги, провив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з ПАТ "Страхова компанія "Лафорт" суми матеріального збитку завданого позивачу та заперечив щодо вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 морального відшкодування, мотивуючи тим, що підстави за яких позивач вважає, що йому завдано моральних страждань, зокрема ремонт власного транспортного засобу за свій кошт, не залежали від ОСОБА_2, оскільки свою відповідальність остання застрахувала і обов'язок по виплаті майнової шкоди покладено на ПАТ "Страхова компанія "Лафорт". За таких обставин представник вважає, що позивачем не доведено незаконності дій або бездіяльності відповідача ОСОБА_2, відносно нього, що слугувало б підставою для відшкодування з винної особи моральної шкоди. Просив врахувати і те, що ОСОБА_2 виконала все необхідне - повідомила страхову компанію про ДТП, надала всі необхідні документи, під час ДТП передала позивачу 1 000,00 грн.

Представник відповідача ПАТ "Страхова компанія "Лафорт" у судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Направив до суду заяву про припинення позовного провадження у зв'язку із визнанням ПАТ "Страхова компанія "Лафорт" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Від представника третьої особи - Моторне транспортне страхове бюро України надійшла заява з проханням проводити розгляд справи у його відсутність, із змісту заяви вбачається, що проти позову він не заперечує.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.06.2012 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Зі змісту вказаної постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 28 квітня 2012 року о 14 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем "Ford", державний номер НОМЕР_1 на нерегульованому перехресті рівнозначних доріг по вул. Жмаченка - Алішера Навої в м. Києві, не надала дорогу автомобілю "Volkswagen", державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, що призвело до зіткнення автомобілів, чим завдала матеріальних збитків. Станом на день розгляду справи в суді, вказана постанова суду набрала законної сили.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 24.07.2012 року матеріальний збиток нанесений власнику автомобіля "Volkswagen", державний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження у ДТП, яке сталося 28.04.2012 року, складає 33 749,70 грн.

В суді встановлено, що між відповідачами ПрАТ "Страхова компанія "Лафорт" та ОСОБА_2 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/2787014 від 14.03.2012 року. За даним договором цивільно-правова відповідальність відповідача - ОСОБА_2, на час вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "Лафорт".

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За даними довідки виданої Департаментом інформаційного забезпечення, аналізу та методології страхування Моторного (транспортного) страхового бюро України від 20.08.2013 року, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, по договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/2787014, укладеного між ОСОБА_2 та ПрАТ "Страхова компанія "Лафорт" складає 50 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.08.2013 року з ПрАТ "Страхова компанія "Лафорт" на користь ОСОБА_1 стягнуто матеріальну шкоду, заподіяну у результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 24 990,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що різниця між фактичним розміром завданої позивачу шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 28.04.2012 року, і страховою виплатою становить 8 759,70 грн. (33 749,70 грн. - 24990,00 грн.), що підлягає стягненню з відповідача ПрАТ "Страхова компанія "Лафорт" на користь позивача.

Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 62 від 28.04.2012 року сплачена позивачем вартість за буксирування належного йому автомобіля "Volkswagen", державний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження у ДТП 28.04.2012 року становить 300,00 грн., що також підлягає стягненню з ПрАТ "Страхова компанія "Лафорт" на користь ОСОБА_1

Суд не приймає до уваги доводи представника ПрАТ "Страхова компанія "Лафорт" викладені в заяві про припинення позовного провадження у зв'язку із визнанням ПрАТ "Страхова компанія "Лафорт" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, оскільки ч. 4 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" стосується справ, які перебувають в провадженні господарського суду.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 20.10.2014 року № 23-07/2258 ПрАТ "Страхова компанія "Лафорт" зареєстрована у відділі Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд не знаходить доведеними вимоги позивача щодо відшкодування з відповідача ОСОБА_6 на його користь моральної шкоди, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача ПрАТ "Страхова компанія "Лафорт" на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 386, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 60, 61, 88, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Лафорт", третя особа: Моторне транспортне страхове бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Лафорт", на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди - 8 759,70 грн., витрати на буксування автомобіля - 300,00 грн., судовий збір - 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Суддя: