У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 березня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_2, третя особа - Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2014 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 березня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» у зв'язку із необґрунтованістю, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 березня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, третя особа - Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур