УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О, Мазур Л.М., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 29 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, в якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 5 274,47 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16 грудня 2013 року складає 42 143 грн 02 коп. за кредитним договором № ZPE0AE00001807 від 07 серпня 2007 року.

На обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що 07 серпня 2007 року між ним та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № ZPE0AE00001807, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 10 734,73 доларів США з кінцевим терміном повернення до 06 серпня 2012 року та зі сплатою процентів за користування кредитом.

Також позивач вказав, що ОСОБА_4 належним чином взяті на себе зобов'язання не виконувала, у зв'язку з чим станом на 16 грудня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 5 274,47 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 1 237,84 доларів США, заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 1 418,77 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 368,42 доларів США та пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 2 249,44 доларів США, у зв'язку з чим просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 29 жовтня 2014 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2014 року змінено, виключено з мотивувальної частини рішення посилання як на підставу відмови у задоволенні позову на пропуск позивачем при зверненні до суду позовної давності.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на касаційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог виходив із того, що відповідачкою було повністю виконано всі зобов'язання за кредитним договором у зв'язку із достроковим поверненням кредиту та прийняттям банком виконання вказаних зобов'язань.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення місцевого суду та виключаючи з мотивувальної частини рішення посилання як на підставу відмови у задоволенні позову на пропуск позивачем при зверненні до суду позовної давності а в іншій частині залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку, правильно застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки кредит повернуто, а банк прийняв та підтвердив повне його виконання, відтак права та обов'язки за цим договором припинилися, і тому дії банку щодо нарахування відсотків та страхових платежів за автомобіль, який забезпечував виконання кредитного договору, після дострокового погашення кредиту і припинення договірних правовідносин, є неправомірними.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 29 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.О. Леванчук Л.М. Мазур А.В. Маляренко