ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/778/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДЕАК Ю.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1;

відповідачі не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" про стягнення суми страхового відшкодування, штрафних санкцій, матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач 1, ОСОБА_3.) та Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (далі по тексту - відповідач 2, ВАТ НАСК "Оранта") про стягнення суми страхового відшкодування, штрафних санкцій, матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08 лютого 2014 року приблизно о 15 год. 10 хв. по вулиці Автозаводська, 53 у м. Києві водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Хонда, д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, який від даного удару здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2, який в свою чергу від удару здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_5, в результаті було пошкоджено дані автомобілі.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні вказаного ДТП. Згідно звіту про оцінку вартості відновлюваного ремонту з коефіцієнтом фізичного зносу, вартість відновлювального ремонту автомобіля КІА становить 36 984,65 грн.

В свою чергу, ОСОБА_6 замовлено автотоварознавчу експертизу, відповідно до висновку якого вартість відновлювального ремонту його автомобіля за станом на 12 вересня 2014 року складає 62 618,50 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ВАТ НАСК "Оранта", а розрахована страховиком сума виплати страхового відшкодування у розмірі 36 984,65 грн. не покриває реальних збитків станом на вересень 2014 року у зв'язку з зростанням курсу долара та тим, що у визначені законом строки ВАТ НАСК "Оранта" не здійснив виплату даного страхового відшкодування, позивач просить суд стягнути з відповідача 2 суму страхового відшкодування у розмірі 49 490 грн., пеню у розмірі 2 641,18 грн., та 3% річних у розмірі 308,64 грн., а з відповідача 1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 12 618,50 грн., 510 грн. - розмір франшизи та 5 000 грн. - моральної шкоди. Крім того просив суд стягнути пропорційно до заявлених вимог з відповідачів витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 920 грн. та судовий збір.

До початку судового розгляду справи, представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог у зв'язку з частковим відшкодуванням відповідачем 2 збитків у розмірі 39 710,37 грн., за якою ОСОБА_2 просить суд стягнути з ВАТ НАСК "Оранта" різницю між лімітом страхової суми та виплаченою сумою у розмірі 9 779,63 грн., пеню у розмірі 3 242,78 грн., та 3% річних у розмірі 397,88 грн., а з відповідача 1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 12 618,50 грн., 510 грн. - розмір франшизи та 5 000 грн. - моральної шкоди. Крім того просив суд стягнути пропорційно до заявлених вимог з відповідачів витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 920 грн. та судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача уточненні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, вважав їх обґрунтованими та просив суд їх задовольнити, вказавши при цьому, що визначена у звіті страховика сума відшкодування не покриває реального збитку позивача у зв'язку зі зростанням курсу долара США, а відтак за основу ним взято звіт про визначення вартості матеріального збитку від 12 вересня 2014 року.

Відповідач 1 - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

Відповідач 2 - ВАТ НАСК "Оранта" в судове засідання свого представника не направив, однак, представником страхової компанії подано заперечення проти позовних вимог, в яких він просить суд відмовити у їх задоволенні, вказавши, що страхове відшкодування сплачено у повному обсязі у розмірі 36 984,65 грн. та відшкодовано пеню за час порушення зобов'язання у розмірі 2 725,72 грн., а також просить суд здійснювати розгляд справи за його відсутністю.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом, 08 лютого 2014 року приблизно о 15.10 годині по вулиці Автозаводська, 53 у м. Києві водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Хонда, д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, який від даного удару здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2, який в свою чергу від удару здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_5, в результаті було пошкоджено дані автомобілі, зокрема і належний позивачу автомобіль КІА.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладеного на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до страхового акту №ОЦВ-14-1432/1 та за результатом проведеного ТОВ "Гарант-асістанс" 21.03.2014 року дослідження №АА8609ІТ-21.03/5дод, матеріальний збиток згідно умову страхування, завданий власнику автомобіля НОМЕР_3, в результаті його пошкодження при ДТП складає 36 984,65 грн.

Розмір вказаного матеріального збитку визначений на підставі протоколу огляду та калькуляції відновлювального ремонту.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ВАТ НАСК "ОРАНТА" згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС 5725243 від 19.08.2013 року, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну, становить 50 000 грн. та 510 грн. франшизи.

Вирішуючи питання про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, судом взято за основу складений 21 березня 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант-АСІСТАНС" висновок (дослідження) №АА8609ІТ-21.03/5дод на тій підставі, що він відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір завданих збитків розрахований у відповідності до вимог ОСОБА_1 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та має всі необхідні розрахунки визначення вартості матеріального збитку.

Стосовно посилань представника позивача на обґрунтованість висновку №11/09-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 12 вересня 2014 року, проведеного оцінювачем ОСОБА_7, та на невідповідність суми страхового відшкодування у розмірі 36 984,65 грн. дійсному розміру матеріального збитку, суд не бере їх до уваги, оскільки сума страхового відшкодування розрахована відповідачем 2 на підставі дослідження №АА8609ІТ-21.03/5дод складеного 21 березня 2014 року, тобто на момент ДПТ (08.02.2014 року), а розрахований на підставі висновку від 12 вересня 2014 року розмір збитку у сумі 62 618,50 грн. лише на дату оцінки, а саме 11 вересня 2014 року, що і призвело до розбіжностей у сумах наведених досліджень.

Частиною 3 статті 22 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом ч. 3 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі по тексту - ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ч. 2 ст. 36 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

25 червня 2014 року ВАТ НАСК "ОРАНТА" позивачу було надіслано листа про те, що найближчім часом буде здійснено погоджену сторонами виплату страхового відшкодування у розмірі 36 984,65 грн., яка і була виплачена позивачу в даному розмірі 29.10.2014 року разом з сумою нарахованої пені у розмірі 2 725,72 грн. за час прострочення її виплати, що не заперечувалось також і представником позивача в судовому засіданні.

З огляду на викладене та врахувавши правомірну виплату страхового відшкодування відповідачем 2 позивачу у розмірі 36 984,65 грн., суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 2 на користь позивача різниці між лімітом страхової суми та виплаченою сумою у розмірі 9 779,63 грн., а також витрат за проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 920 грн.

Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача 2 пені та трьох відсотків річних, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

А згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги наведене та врахувавши виплату ВАТ НАСК "Оранта" позивачу суми пені у розмірі 2 725,72 грн., що не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що сума пені за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 36 984,65 грн. за період з 06 липня 2014 року по 28 жовтня 2014 року, яка підлягає стягненню становить 120,58 грн. (2 846,30 - 2 725,72).

Також підлягає частковому задоволенню і вимога позивача щодо стягнення 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України за період з 06 липня 2014 року по 28 жовтня 2014 року у розмірі 349,58 грн., оскільки зобов'язання страховика у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, а відтак таке зобов'язання є грошовим і у разі прострочення його виконання настає відповідальність передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Окрім того, відповідно ч. 5 ст. 37 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" особою, відповідальність якої застрахована, потерпілому має бути компенсована сума франшизи у повному обсязі.

Враховуючи наведене та те, що вина відповідача 1 за заподіяну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки доведена постановою Оболонського районного суду м. Києва від 26.02.2014 року, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_3 суми франшизи у розмірі 510 грн.

Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача 1 моральної шкоди, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушення нормальних життєвих зв'язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, при визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує характер та ступінь її завдання, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає суму 5 000 грн. завищеною, а тому відповідно дана позовна вимога підлягає задоволенню в сумі 2 000 грн.

У відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України при частковому задоволенні позову суд присуджує з відповідачів на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. А згідно з п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" за №10 від 17 жовтня 2014 року вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

На підставі викладеного та керуючись стст. 22, 29, 36, 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 9 Закону України "Про страхування", стст. 22, 23, 625, 988, 1167 Цивільного кодексу України, стст. 10, 60, 61, 88, 208, 209, 212, 218 Цивільного процесуального кодексу Украйни, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_5) пеню у розмірі 120,58 грн. та три проценти річних за прострочення виплати страхового відшкодування у сумі 349,58 грн., а також судовий збір у розмірі 1,44 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_6) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_5) франшизу у розмірі 510 грн., моральну шкоду у сумі 2 000 грн., а також судовий збір у розмірі 102,54 грн. (97,44 + 5,10).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.