АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Барановська Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«13» січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі

Головуючого - Барановської Л.В.

Суддів - Качана В.Я., Рейнарт І.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського районного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, ОСОБА_3 про стягнення збитків та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського районного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про визнання права на житло та вселення .

Заслухавши доповідь судді Барановської Л.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В С ТА Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.09.2014 року в задоволенні позову та зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду в частині зустрічного позову, задовольнити його позовні вимоги, а в іншій частині рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки доказам, неповно з'ясував обставини справи .

Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 вересня 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір довічного утримання (догляду), посвідчений державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори Войстрик О.В. за умовами якого ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1.

03 листопада 2010 р. між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено договір про заміну набувача в договорі довічного утримання (догляду), що його посвідчив Державний нотаріус П'ятої Київської державної нотаріальної контори ВойстрикО.В. за умовами якого набувачем за договором став ОСОБА_2 та отримав у власність квартиру АДРЕСА_1, взявши на себе зобов'язання довічно утримувати відчужувача ОСОБА_4

З матеріалів справи вбачається та не заперечувалось учасниками процесу, на день укладання вищезазначених договорів в квартирі був зареєстрованим лише власник квартири ОСОБА_4

Онук відчужувача за договором довічного утримання (догляду) був зареєстрований в спірній квартирі з 2007 р., що підтверджується довідкою КП ЖЕК «Золотоустівська».

Також встановлено і не оспорюється сторонами, що ОСОБА_1 20.04.2010 р. був призваний на строкову військову службу, знятий з реєстрації та після звільнення в запас 19.04.2011 року знову зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 10745.

Ще за своє життя ОСОБА_4 звернулась до Шевченківського районного суду Києва з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утримання (догляду) та договору про заміну набувача.

Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги померлої, як її правонаступник.

В свою чергу ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку.

Також до суду звернувся з позовом і ОСОБА_3 про розірвання договору, відмову у визнанні права власності, визнання права власності, зобов'язання вчинити дії. Відповідачами у справі були ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2

12.02.2014 року Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено рішення про відмову у задоволенні як первісного, так і зустрічних позовів.

25 червня 2014 р. колегією суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва рішення Шевченківського районного суду м. Києва залишено без змін.

ОСОБА_2 просив суд усунути перешкоди у користуванні власністю, визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та зняття його з реєстрації.

ОСОБА_4 всупереч умов договору довічного утримання (догляду) зареєструвала ОСОБА_1 в квартирі, що створює перешкоди у користуванні власним майном і він змушений сплачувати за ОСОБА_1 комунальні платежі.

На даний час вимоги ОСОБА_2 містять у собі прохання стягнути на його користь збитки - витрати за комунальні послуги та витрати майстрів по відкриванню та заміні замків, упущену вигоду, яка полягає у можливості отримання орендної плати за квартиру.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

В розумінні положень вищенаведеної статті стягнення збитків можливо виключно за умови порушення цивільного права. Зважаючи на встановлені судовим рішенням обставини, за відсутності підстав для визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні квартирою та зняття з реєстрації, зважаючи на те, що ОСОБА_2 в установленому законом порядку звернувся з заявою про зняття відповідача з реєстрації у спірній квартирі лише 15.02.2014 р., суд прийшов до обґрунтованого висновку, що порушення ОСОБА_1 цивільного права ОСОБА_2 відсутній.

За таких обставин суд прийшов до правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_2 в частині стягнення збитків.

Також суд мав підстави для відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання його таким, що має право на проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та вселення.

Встановлено, що позивача за зустрічним позовом 15.02.2014 р. знято з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 за заявою нового власника. Дане рішення компетентного органу не оскаржувалось ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

Таким чином ОСОБА_1 не доведено наявність обставин, які надають можливість визнати за позивачем право на проживання в квартирі АДРЕСА_1 .

Суд повно та всебічно з»ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків рішення суду не спростовують .

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді