АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1335/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Таратін В. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівКорнієнко Н. В. , Ювшина В. І.
при секретаріНаконечній М.М.

за участю:

представника позивача Холостого О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2015 року по справі за позовом Кредитної спілки "Фортеця" в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

12 січня 2015 року КС "Фортеця" в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.01.2009 року між КС "Фортеця" та ОСОБА_7 було укладено договір № 2970-кс, предметом якого було надання позичальнику кредиту в сумі 5000 грн. строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 48 % річних.

Згідно видаткового касового ордеру № 225 від 15.01.2009 року ОСОБА_7 отримала кредит в сумі 2500 грн.

У зв'язку з неповерненням відповідачкою кредитних коштів та процентів за їх користування, станом на 06.01.2014 року утворилась заборгованість в сумі 7656,16 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту в сумі 2500 грн., заборгованість по відсотках за період з 15.01.2009 року по 06.05.2013 року в сумі 5156,16 грн.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 07.05.2013 року КС "Фортеця" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_7 на користь КС "Фортеця" заборгованість за договором кредитної лінії в сумі 7656,16 грн. та судові витрати.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2015 року позов задоволено, стягнуто з відповідачки вказану суму заборгованості за кредитом та судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_7 оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на його невідповідність нормам матеріального та процесуального права, та просила суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не були виконані зобов'язання за кредитним договором № 2970-кс укладеним між КС "Фортеця" та ОСОБА_7 від 15.01.2009 року, а тому сума заборгованості підлягає стягненню з боржника в повному обсязі. Позов позивачем подано 12.01.2015 року, тобто в межах обумовленого договором п'ятирічного строку позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Встановлено, що 15 січня 2009 року між КС "Фортеця" та ОСОБА_7 було укладено договір кредитної лінії № 2970-кс, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредитну лінію з лімітом в сумі 5000 грн., в межах якого позичальник може отримувати будь-які суми кредиту та зобов'язується повертати їх на умовах, що передбачені договором.

Кредит надано строком на 12 місяців від дня отримання позичальником усієї суми кредиту або першого траншу за кредитом зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 48 % річних від загальної суми щоденного залишку заборгованості позичальника по кредиту в рамках кредитної лінії (п.3.1 договору).

Згідно заяви ОСОБА_7 від 15.01.2009 року (а.с.6) та видаткового касового ордера №225, позивачем було надано їй перший транш кредиту в сумі 2500 грн. на строк 12 місяців (а.с.11).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитна спілка «Фортеця» свої зобов'язання за кредитним договором виконала, надала позичальнику в тимчасове користування на умовах строковості, зворотності, цільового його використання, платності та забезпеченості кошти в сумі 2500 грн.

Відповідач ОСОБА_7 зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконувала, а тому утворилася заборгованість. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка не здійснила жодного платежу за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 06.01.2014 року утворилась заборгованість в сумі 7656,16 грн., з яких: 2500 грн. - сума кредиту, 5156,16 грн. - проценти за користування кредитом за період з 15.01.2009 року по 06.05.2013 року (а.с. 12).

Постановою господарського суду Черкаської області від 07 травня 2013 року Кредитну спілку «Фортеця» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого Вінника Сергія Васильовича. (а.с. 13-14).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 20 листопада 2014 року строк ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора банкрута продовжено до 07.05.2015 року (а.с. 15).

Згідно п.2.3. договору позичальник зобов'язався повернути кредитодавцю фактично отримані суми кредиту та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку договору.

Відповідно до п.3.4 кредитного договору, сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 3.7. даного кредитного договору передбачено, що прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіка розрахунків) не зупиняє нарахування процентів.

Відповідно до п. 5.1.10 Договору у випадку прострочення сплати частини або всієї суми кредиту позичальник зобов'язаний сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення.

Згідно п.5.4.4 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, оплати нарахованих процентів за ними відповідно до умов кредитного договору.

В порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов'язання не виконав, в результаті чого станом на 06 січня 2014 року, згідно довідки про розрахунок заборгованості, мав загальну заборгованість по кредиту в сумі 2500 грн., заборгованість по відсотках - 5156,16 грн. (а.с. 12).

Загальна сума заборгованості позивача за кредитним договором №2970-кс від 15.01.2009 року становить 7656 грн. 16 коп.

Відповідно до норми ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач вказує, що позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого цивільного права пропустивши при цьому строк позовної давності до всіх вимог по боргу.

Колегія суддів вважає, що така позиція апелянта частково ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Укладаючи кредитний договір, його сторони встановили строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі цього договору.

За змістом частини 3 ст.254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно п.9.5 кредитного договору - до виконання умов цього Договору застосовується строк позовної давності тривалістю у п'ять років (ст. 259 ЦК України).(а.с.5 зворот).

Відповідно до ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Частиною 4 ст. 631 ЦК України передбачено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору, однак при цьому слід враховувати строки позовної давності, що передбачені ст. ст. 257, 258, 259 ЦК України.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі №6-160цс14, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Таким чином, звернувшись до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості 12.01.2015 року (а.с.21), тобто після спливу п'ятирічного терміну позовної давності до частини вимог, встановленого умовами кредитного договору, позивач, як вважає суд, втратив право на захист свого права в цій частині.

Зокрема, згідно графіка розрахунків, яким встановлено періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, станом на 12.01.2015 року, строк позовної давності у п'ять років не минув лише по одному платежу, який боржник мав провести 15.01.2010 року (а.с.5 зворот). Сума заборгованості по цьому платежу становить 266 грн. 11 коп.

Судові витрати суд стягує з позичальника, як особи, яка добровільно не виконала умови договору.

З огляду на викладені вище фактичні обставини справи та норми законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні спору не вірно з'ясував і перевірив всі фактичні обставини справи, не правильно визначив норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняв незаконне судове рішення.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційну скаргу задовольняє частково. Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2015 року по даній справі змінює і ухвалює по справі нове рішення, яким зменшує розмір стягнутої суми заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 2970-кс, укладеним між КС "Фортеця" та ОСОБА_7 15.01.2009 року та стягує з ОСОБА_7 на користь Кредитної спілки "Фортеця" заборгованість по даному кредитному договору в сумі 266 грн. 11 коп., яка складається з 255 грн. 69 коп. - основної суми кредиту та 10 грн. 42 коп. - нарахованих відсотків і стягує з ОСОБА_7 на користь Кредитної спілки "Фортеця" 243 грн. 60 коп. судових витрат за сплату судового збору при поданні позову позивачем до суду першої інстанції, а в решті частини позову відмовляє за спливом строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2015 року по справі за позовом Кредитної спілки "Фортеця" в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості - змінити.

Ухвалити по справі нове рішення.

Зменшити розмір стягнутої суми заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 2970-кс, укладеним між КС "Фортеця" та ОСОБА_7 15.01.2009 року та стягнути з ОСОБА_7 на користь Кредитної спілки "Фортеця" заборгованість по даному кредитному договору в сумі 266 грн. 11 коп., яка складається з 255 грн. 69 коп. - основної суми кредиту та 10 грн. 42 коп. - нарахованих відсотків.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Кредитної спілки "Фортеця" 243 грн. 60 коп. судових витрат за сплату судового збору при поданні позову позивачем до суду першої інстанції.

В решті частини позову відмовити за спливом строку позовної давності.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :