ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3057/15-ц
провадження № 4-с/753/65/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді Дубаса В.А., при секретарі Іващенко Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "МТД груп" на дії державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві Шевченка М.Р., -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року ТОВ "ЮК "МТД груп" звернулось до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві Шевченка М.Р., які полягають у припиненні чинності вимоги від 28.11.2013 року та дозволу реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 будь-яких осіб, в тому числі неповнолітніх дітей.

Скаржник у судове засідання не з'явився, однак його представник подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги скарги просив задовольнити.

Державний виконавець Шевченко М.Р. у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процессу на підставі наявних у справі даних та доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення поданої скарги виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 17 згаданого Закону передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Як вбачається зі скарги, 06.04.2006 року між АБ «Банк Регіонального Розвитку» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 27/10-549І у відповідності до якого ОСОБА_4 було надано кредит у сумі 81 200,00 доларів США.

Крім того, 06.04.2006 року між АБ «Банк Регіонального Розвитку» та ОСОБА_4, для забезпечення виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору було укладено іпотечний договір №027/ДЗ622І. У відповідності до умов іпотечного договору ОСОБА_4 передала банку в іпотеку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 71,70 кв.м, житловою площею 42,10 кв. м.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 умов кредитного договору, банк звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 28.05.2012 року задоволено позовні вимоги АБ «Банк Регіонального Розвитку» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За заявою АБ «Банк Регіонального Розвитку» на підставі виконавчого листа №2-638/12 ВДВС Дарницького РУЮ в м.Києві 11.09.2013 року було відкрито виконавче провадження (ВП № 39727001) про стягнення з ОСОБА_4 на користь АБ «Банк Регіонального Розвитку» 634 234,80 грн. заборгованості.

З метою своєчасного виконання рішення старшим державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Шевченком М.Р. були вжиті заходи примусового виконання рішення, а саме: 11.09.2013 року було накладено арешт на майно ОСОБА_4 та оголошено заборону на його відчуження, а в грудні 2013 року направлено на адресу Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві вимогу державного виконавця не реєструвати в квартирі АДРЕСА_1 будь-яких осіб в тому числі неповнолітніх дітей.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11.10.2013 року задоволено заяву АБ «Банк Регіонального Розвитку» та замінено стягувача АБ «Банк Регіонального розвитку» у виконавчому провадженні по виконанню рішення Дарницького районного суду м.Києва від 28.05.2012 року у справі №2-638/12 за позовом АБ «Банк Регіонального Розвитку» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором на ТОВ «Юридична компанія «МТД груп».

На підставі вказаної ухвали суду, 10.01.2014 року ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві було винесено постанову про зміну сторони виконавчого провадження з АБ «Банк Регіонального Розвитку» на ТОВ «Юридична компанія «МТД груп».

Судом встановлено, що ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві 31.07.2014 року було закрито згадане виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та 12.09.2014 року направлено на адресу Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві вимогу №449/18, в якій зазначено - припинити чинність вимоги від 28.11.2013 року та дозволити реєстрацію в квартирі №149 по Харківському шосе №166 будь-яких осіб, в тому числі неповнолітніх дітей.

Проте, закриваючи вказане виконавче провадження старший державний виконавець неправомірно застосував приписи ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» лише у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що на заяву ТОВ «Юридична компанія «МТД груп» від 13.08.2014 року про зняття арешту з квартири боржника на підставі ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві 14.08.2014 року було надано відповідь, що у зв'язку з поверненням виконавчого документа стягувачу відповідно до п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» - відсутні правові підстави щодо застосування положення ст. 50 вказаного Закону, в тому числі зняття арешту з майна.

З огляду на викладене, ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві обгрунтовано виходив з того, що неможливо застосовувати наслідки завершення виконавчого провадження при його закритті (скасування заходів примусового виконання рішення).

Згідно приписів ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Однак вимога №449/18 ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві фактично не спрямовано на виконання рішення суду від 28.05.2012 року, тому є такою, що не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Положення ст.9 Закону України «Про іпотеку» передбачають, що іпотекодавець (боржник) має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу). Частиною 3 статті 9 цого ж Закону визначено, що іпотекодавець (ОСОБА_4.) має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя (ТОВ «Юридична компанія «МТД груп») передавати предмет іпотеки в користування (в тому числі реєструвати проживання третіх осіб в ньому).

Зважаючи на зазначене, 27.12.2013 року ТОВ «Юридична компанія «МТД груп» вручило Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві повідомлення про заборону реєстрації місця проживання в квартирі №149 по Харківському шосе №166 в м. Києві будь-яких осіб без згоди Товариства, як іпотекодержателя.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною четвертою статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України - у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, старшим державним виконавцем Шевченком М.Р. не надано суду належних та допустимих доказів у заперечення вимог скарги.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги скарги ґрунтуються на положеннях закону, тому скаргу необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "МТД груп" на дії державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві Шевченка М.Р. - задовольнити.

Визнати протиправними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Шевченка М.Р. щодо припинення чинності вимоги від 28.11.2013 року та дозволу реєстрації в квартирі №149 по Харківському шосе №166 у м. Києві будь-яких осіб, в тому числі неповнолітніх дітей.

Скасувати вимогу державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Шевченка М.Р. №449/18 від 12.09.2014 року про припинення чинності вимоги від 28.11.2013 року та дозволу реєстрації в квартирі №149 по Харківську шосе №166 у м. Києві будь-яких осіб, в тому числі неповнолітніх дітей.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ В.А. ДУБАС