Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/505/15 Головуючий у 1 інстанції: Філь О.Є.
Суддя-доповідач: Осоцький І.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів Панкеєва О.В.,

Кухаря С.В.,

При секретарі: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», третя особа: Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництв і професійних захворювань України в місті Добропіллі Донецької області, про стягнення моральної шкоди, завданої професійним захворюванням, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди, завданої професійним захворюванням, в якому зазначив, що він тривалий час працює у вугільній промисловості, загальний стаж складає 25 років 09 місяців 14 днів, в умовах впливу шкідливих факторів 20 років 04 місяці 14 днів, за професією машиніста гірничих виїмкових машин 13 років 09 місяців 07 днів.

Працюючи на ВП «Шахта Білицька» він отримав, професійне захворювання: «Пневмоконіоз, легенева недостатність 1-ІІ ступеня», що підтверджується актом за формою П-4 від 03.02.2014 року.Згідно висновку МСЕК від 08.04.20214 року йому було встановлено 25% втрати професійної працездатності безстроково.

Внаслідок професійного захворювання, позивач зазнав моральну шкоду у зв'язку з душевними та фізичними стражданнями, зміною укладу життя, ставлення до нього рідних, погіршенням стану його здоров'я та матеріального стану, неможливістю виконувати роботу за спеціальністю, а також з наявністю причинного зв'язку між шкодою, заподіяною йому та протиправністю діянь відповідача.

У зв'язку із викладеним позивач просив суд стягнути з відповідача моральну шкоду

у розмірі 80 000 грн.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв'язку з професійним захворюванням.

На зазначене рішення суду ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, недоведеність та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи і надмірний розмір стягнутої суми, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення моральної щкоди, суд обгрунтовно виходив із їх доведеності у визначеному при розгляді справи розмірі.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно з ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

З матеріалів справи слідує, щоОСОБА_3 працював на ВП «Шахта Білицька», правонаступним якої є ТОВ „ДТЕК Добропілля вугілля" з 01.03.2005 року по 17.09.2005 року в якості машиніста гірничих виїмкових машиндільниці підготовчих робіт № 1, де піддавався впливу підвищених концентрацій пилу вугільнопородної, кремнійвмістної, фіброгенної дії, внаслідок чого отрима професійне захворювання: «Пневмоконіоз, легенева недостатність 1-ІІ ступеня», що підтверджується актом за формою П-4 від 03.02.2014 року.За висновком МСЕК від 08.04.20214 року ОСОБА_3 було встановлено 25% втрати професійної працездатності безстроково.

Відповідно до ст.,ст. 23, 1168 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Стаття 237-1 КЗпП України надає право працівникові на відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються спеціальним законом, який передбачає види та розміри страхових виплат.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» в разі стійкої втрати професійної працездатності право на отримання потерпілим страхових виплат, в тому числі і виплати за моральну (немайнову) шкоду, настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), зазначено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівників у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя та здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважені ним органи незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

При визначені розміру моральної шкоди, завданої внаслідок отриманої травми у сумі - 10 000 грн., судом з дотриманням вимог розумностіі справедливості виходив з того, що у зв'язку з порушенням роботодавцем законних прав позивача на належні, безпечні і здорові умови праці настали негативні для робітника у вигляді погіршення здоров'я, які, в свою чергу, потягнули за собою стійку втрату професійної працездатності на 25 % та безперечно привели до моральних страждань позивача. При цьому було враховано глибину фізичних та душевних страждань, необхідность тривалого лікування потерпілого, перенесеного ним фізичного болю, необхідності докладати додаткові зусилля для організації свого життя в зв'язку з суттєвим погіршенням стану здоров'я та звільненням з роботи.

За таких обставин справи, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не мається.

Доводи апеляційної скарги висновку суду не спростовують та не свідчать про неправильне застосування судом норм діючого законодавства.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: