АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6992/15 Справа № 196/430/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Гудим О. М. Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу прокурора Царичанського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай), як спадкоємець за законом,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай), як спадкоємець за законом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати ОСОБА_3, яка була членом колгоспу ім.Калініна, який на теперішній час реорганізовано в КСП ім.Калініна.

Зазначала, що з 10 жовтня 1968 року мати вийшла на пенсію та була колгоспним пенсіонером.

Вказувала, що згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії І-ДП № НОМЕР_1 від 12 квітня 1995 року землю передано у колективну власність для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Прядівської сільської ради народних депутатів від 12 квітня 1995 року №58, на цей час ОСОБА_3 була живою і повинна була бути включена до списків, які додавались до цього акту і тому на день своєї смерті вона мала право на земельну частку (пай).

Посилаючись на те, що після смерті матері вона фактично прийняла спадщину, а про своє право на пай дізналася лише в поточному році, а тому просила суд визнати за нею, як спадкоємцем за законом після смерті матері, право на земельну частку (пай), розміром 4,60 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, яка знаходиться на території Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетроської області, з земель колишнього КСП ім.Калініна Царичанського району Дніпропетровської області.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені.

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2015 року усунено описку у найменуванні відповідача.

Додатковим рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2015 року вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі прокурор Царичанського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства в Дніпропетровській області (правонаступником якого є Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області) ставить питання про скасування рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального й процесуального справа.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5)чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6)як розподілити між сторонами судові витрати; 7)чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8)чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення суду не відповідає.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивачки ОСОБА_3

З довідки виконкому Горьківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 31 березня 2015 року №225 вбачається, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала разом з донькою ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.9).

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 549 ЦК УРСР (1963 рік) визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Статтею 561 ЦК УПСП 1963 року було передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 була членом колгоспу ім.Калініна, який реорганізовано в КСП ім.Калініна. З 10 жовтня 1968 року ОСОБА_3 вийшла на пенсію за віком. Відповідно до довідки відділу Держземагенства в Царичанському районі від 17 березня 2015 року №Я-13/0-12/6-15 ОСОБА_3Є не внесена до списку Державного акту на право колективної власності на землю по КСП ім.Калініна. Спадкоємцем майна за законом після смерті ОСОБА_3Є являється її донька ОСОБА_2

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають обставинам справи; недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; суд неправильно застосував норми матеріального права; неповно суд з'ясував обставини, що мають значення для справи; порушив норми процесуального права.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте зазначеним вимогам ухвалене судом рішення не відповідає.

Суд узагалі належним чином не з'ясував характер та суть заявлених вимог, норми права, якими вони регулюються; не зазначив, чи мали місце обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги; не дав належної правової оцінки зібраним доказам.

Вирішуючи питання про право на спадкування, суд першої інстанції всупереч вимогам закону не встановлював обставини звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, коло спадкоємців та можливість вирішення цього питання в судовому порядку.

Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95 визначено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність КСП, сільськогосподарським кооперативам чи AT, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) в колективній власності на землю кожного члена згаданих підприємств, кооперативів і товариств без виділення земельної ділянки в натурі.

Право на земельну частку (пай) згідно з п.2 зазначеного Указу мають члени КСП сільськогосподарських кооперативів чи AT, у тому числі пенсіонери, які раніше в них працювали і залишаються членами якогось із них, відповідно до списку, що долучається до державного акту на право колективної власності на землю.

У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку.

Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Згідно із п.п.3,4,7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» вартість земельної частки (паю) для кожного підприємства, кооперативу, товариства визначається виходячи з грошової оцінки переданих у колективну власність сільськогосподарських угідь, що обчислюється за методикою грошової оцінки земель, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та кількості осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Розміри земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах визначаються виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь для даного підприємства, кооперативу, товариства.

Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією.

Спірні правовідносини виникли відносно визнання права на спадкування за законом щодо спадкового майна у вигляді земельної частки (пай) розміром 4,60 умовних кадастрових гектару на території земель сільськогосподарського призначення Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, на яке претендує позивач після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Судова колегія встановила і це підтверджується матеріалами справи, що 12 квітня 1995 року Прядівською сільською радою Царичанського району Дніпропетровської області було видано державний акт на право колективної власності на землю.

Згідно довідки відділу Держземагенства у Царичанському районі Дніпропетровської області за №Я-13/0-12/6-15 від 17 березня 2015 року громадянка ОСОБА_3 не була внесена в список, що додається до Державного акта на право приватної власності на землю КСП ім.Калініна.

Крім того, матеріалами справи не підтверджується, що померла ОСОБА_3 на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством ім.Калініна державного акта на право колективної власності на землю була членом КСП.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.303,307,309,310,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Царичанського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай), як спадкоємець за законом відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.