УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,

Мартинюка В.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 02 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 24 травня 2013 року по вул. Бевза, 2 у м. Вінниці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мітсубіші», державний номер НОМЕР_1 під його керуванням, та автомобіля марки «Пежо», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_4, про що свідчить постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 19 серпня 2013 року, автомобілю марки «Мітсубіші» спричинені механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована у ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт»

У зв'язку із тим, що до теперішнього часу відповідачі добровільно не відшкодували заподіяну йому шкоду, просив суд стягнути з відповідачів на його користь 3 856, 27 грн. страхового відшкодування, 1 047, 89 грн. за шкоду заподіяну здоров'ю, 550 грн. витрат на правову допомогу, стягнути з відповідача ОСОБА_4 франшизу у розмірі 500 грн. і моральну шкоду у розмірі 10 тис. грн.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 02 лютого 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 розмір франшизи, що складає 500 грн., згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» №АВ/8196182 від 24 жовтня 2012 року.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам ухвалені у справі судові рішення не відповідають.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову про стягнення страхового відшкодування, відшкодування шкоди заподіяну здоров'ю та відшкодування моральної шкоди, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із недоведеності позовних вимог.

Проте повністю з такими висновками судів погодитись не можна.

Судами установлено, що 24 травня 2013 року о 18 год. по вул. Бевза, 2 у м. Вінниці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мітсубіші», державний номер НОМЕР_1 під керуванням позивача, та автомобіля марки «Пежо», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4

Вина ОСОБА_4 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 серпня 2013 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав механічних ушкоджень.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт».

10 лютого 2014 року ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» перерахувало на платіжний рахунок ОСОБА_5 страхове відшкодування у розмірі 906 грн.

Вирішуючи спір про стягнення страхового відшкодування суд зазначав, що згідно з актом огляду пошкодженого транспортного засобу від 3 грудня 2013 року встановлено лише пошкодження автомобіля у вигляді подряпин лівої частини переднього бамперу, ліва фара була відновлена позивачем до огляду, а тому встановити факт пошкодження лівої передньої фари та його причинно-наслідковий зв'язок з дорожньо-транспортною пригодою не вбачається можливим.

Однак, суд не звернув уваги та не надав оцінки всупереч вимогам ст.212 ЦПК України довідці, виданій ОСОБА_3 інспектором з дізнання ВДАІ ОСОБА_6, про те, що транспортний засіб, яким керував позивач, отримав механічні пошкодження: передній бампер з лівої сторони, передня ліва фара.

Крім того, відповідно до доповнення до протоколу №678188 про порушення правил дорожнього руху, що призвело до ДТП, зазначено, що в автомобілі пошкоджено: передній бампер з лівої сторона, передня ліва фара.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо за своїм внутрішнім переконанням. Результати оцінки доказів відображаються в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови в прийнятті.

У порушення вказаних норм права суд апеляційної інстанції на вказане уваги не звернув, не навів мотивів відхилення цього доказу.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 16 постанови №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі - постанова) у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

На зазначене суди уваги також не звернули.

Також є недостатньо обґрунтованим висновок судів про недоведеність позову про відшкодування моральної шкоди, оскільки, як зазначив позивач, він зазнав душевних страждань, погіршився стан його здоров»я, він вимушений був витрачати свій час на те, щоб поновити свої права, що потребувало додаткових зусиль.

Оскільки суди у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України не врахували норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановили обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, згідно з ч. 2 ст. 338 ЦПК України ухвалені по справі рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 02 лютого 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: Н.А. Горелкіна

О.І. Євтушенко

В.І. Мартинюк

О.М. Ситнік