Справа № 569/4986/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Сидорука Є.І.,

при секретарі Патій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду із цивільним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що протягом останніх років сімейне життя погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Як наслідок вони втратили один до одного почуття поваги та любові, не піклуються один про одного, є практично чужими людьми. З 21 березня 2013 року ведення спільного господарства та сумісне проживання між ними остаточно припинено. Просить шлюб між не та відповідачем розірвати. Крім того, від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття залишається за батьками не залежно від того, чи перебувають вони в шлюбі чи вже розлучені. Зважаючи на те, що відповідач не має інших дітей, які б також потребували матеріального забезпечення, з нього не проводиться стягнень за виконавчими документами, вважає, що він має можливість виконувати покладений на нього чинним законодавством та моральними принципами обов'язок батька, та здійснювати гідну матеріальну допомогу для утримання та забезпечення належного рівня життя та розвитку дитині. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1 000,00 грн.

06 квітня 2015 року представник позивача подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 1 000,00 грн., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, після розірвання шлюбу дитину залишити на вихованні ОСОБА_1, відновити позивачу дошлюбне прізвище "ОСОБА_1".

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином у встановлений законом строк, однак до початку розгляду справи по суті подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. Вказав, що позовні вимоги, пред'явлені до нього визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову.

Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони з 29 липня 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 962, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 29.07.2005 року.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Викладені позивачкою обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків та неможливості збереження сім'ї, що суперечать інтересам позивачки, відповідачем не заперечені.

Обставин щодо вагітності позивачки чи наявності у неї дитини віком до одного року на час розгляду даної справи суду ніким не повідомлено.

Враховуючи наведене, а також те, що сторони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, суд рахує, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, являється порушенням її права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення.

Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 має бути розірваний.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Також, судом встановлено, що від спільного проживання в шлюбі сторони мають малолітню дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження №117 від 2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м. Фару.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при чому цей обов'язок є рівним як для матері, так і для батька.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Кодексу.

Як слідує з ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави задоволення позову, а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Виходячи із вище наведеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 59, 60, 88, 208, 209, 213 - 215, 218, 223, 294, 296 Цивільного - Процесуального Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 29 липня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 962 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище "ОСОБА_1".

Малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 після розірвання шлюбу залишити на виховання з матір"ю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1 000,00 грн., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення проводити щомісячно, починаючи з 27 березня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського

міського суду Сидорук Є.І.