АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Барановська Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«13» січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі

Головуючого - Барановської Л.В.

Суддів - Качана В.Я., Рейнарт І.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди .

Заслухавши доповідь судді Барановської Л.В., пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В С ТА Н О В И Л А :

В липні 2014 позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки, 3-тя особа: ОСОБА_3

Зазначав, що 14.12.2013 р. мала місце ДТП з вини відповідачки ОСОБА_1, автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

Також посилався на те, що згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження від 24.01.2014 р. сума матеріальних збитків спричинених пошкодженням автомобіля НОМЕР_1, яким він керував складає 97629 грн. 22 коп.

Згідно умов Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів сума страхового відшкодування становить 50 000 грн.

Таким чином вважав, що на його користь має бути стягнуто з відповідачки 47629 грн. 22 коп. матеріальної шкоди.

Також просив стягнути з відповідачки на його користь моральну шкоду в сумі 10 000 грн., витрати на проведення експертизи 2 000 грн., витрати за послуги евакуатора 259 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22.10.2014 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з відповідачки на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 47629 грн. 22 коп., моральну шкоду в сумі 2 000 грн., витрати на проведення звіту експертного товарознавчого дослідження в сумі 2 000 грн.

В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки доказам, неповно з'ясував обставини справи.

Апеляційна скарга представника ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.12.2013 року о 13.30 год. на нерегульованому перехресті рівнозначних доріг по вул. Патріотів - вул. Попильянської в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 та автомобіля «БМВ», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням позивача ОСОБА_2, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень (а.с. 35).

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 31.01.2014 року відповідача ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні ДТП, що сталася 14.12.2013 року та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн.( а.с. 27-28).

Згідно вказаної постанови вбачається, що вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п. 16.12 Правил дорожнього руху України.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 14.03.2014 року постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 31.01.2014 року було залишено без змін (а.с.29- 32).

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року " Про судове рішення" (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення.

З огляду на викладене та враховуючи зміст наданих позивачу повноважень, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те , що позивач має право вимоги до відповідача за даним позовом.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована згідно Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС/7323706, згідно якого ліміт відповідальності за шкоду завдану майну становить 50000,00 грн.

Згідно Висновку №ЕД-1-2-64/13 експертного автотоварознавчого дослідження від 24.01.2014р., здійсненого експертом ОСОБА_4, сума матеріальних збитків спричинених пошкодженням автомобіля марки «BMW Х5», д.н. НОМЕР_5 складає 97 629 грн. 22 коп. (а.с.8-25).

Також в судовому засіданні встановлено та не заперечувалося позивачем, що до страхової компанії відповідача, позивач не звертався, а тому з урахуванням наявного Полісу позивач просив стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що дорівнює 47 629,22 грн.

З огляду на викладене та враховуючи межі заявлених вимог, суд прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми матеріального збитку в розмірі 47629,22 грн.

Відповідна постанова в адміністративній справі набрала чинності, не зважаючи на те, що відповідачем оскаржувалась до Апеляційного суду м. Києва, висновок автотехнічного дослідження від 21.01.2014 р. № 4/14 був предметом оцінки при розгляді матеріалів адміністративної справи щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до п. 7 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до обґрунтованого висновку, що вина відповідача у ДТП встановлена та підтверджена матеріалами справи, а посилання позивача, що відповідач, як винна особа у ДТП, має відшкодувати понесені збитки обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль НОМЕР_4 належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с. 6).

Судом встановлено, що на момент ДТП автомобіль марки «БМВ» д.н. НОМЕР_6 перебував у володінні позивача на відповідній правовій підставі, що підтверджується копією Довіреності від 01.04.2013 року ( а.с.34).

Зі змісту даної довіреності вбачається, що вона за своєю суттю є договором доручення. Вказана угода є чинною та у передбаченому порядку не скасована.

Також вбачається, що за вказаним договором позивач наділений правом керування, розпорядження автомобілем (продати, обміняти, здати в оренду, зняти з обліку тощо), тобто правом на відчуження даного майна, та зокрема, одержання коштів внаслідок пошкодження транспортного засобу.

Дані обставини в суді визнані представником третьої особи ОСОБА_3, який також не заперечував проти задоволення позову ОСОБА_2

У відповідності до положень п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Також судом враховано, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені витрати позивача по сплаті висновку експертного дослідження по визначенню матеріального збитку за № ЕД -1-2-64/13 від 24.01.2014 р. в розмірі 2 000 грн.

Також суд обґрунтовано не прийняв до відому вимогу позивача в частині стягнення з відповідача витрат за послуги евакуатора в розмірі 259 грн., оскільки дана вимога має бути віднесена за рахунок страхової компанії відповідача.

Суд мав підстави для стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача в сумі 2000 грн., виходячи із засад розумності та справедливості, а також врахував, що в результаті ДТП позивач зазнав певні негативні наслідки, моральні страждання.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог частково.

Суд повно та всебічно з»ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків рішення суду не спростовують

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилити, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді