Провадження № 2/752/5471/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.10.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І/

за участю секретаря - Безверхої Н.В.

за участю представників - ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» про визнання кредитором та внесення до реєстру кредиторів в процедурі ліквідації.

Встановив

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати підстави пропуску ним строку пред'явлення вимог кредитора в процедурі ліквідації банку, визнати його кредитором ПАТ «Старокиївський банк» та внести в реєстр акцептованих вимог кредиторів в процедурі ліквідації банку та стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову позивач вказував, що 06.06.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського рахунку № 06/1213-2014, відповідно до умов якого позивач вніс на розрахунковий рахунок № 6101 грошові кошти у розмірі 156 759 грн. 40 коп. 17.06.2014 року постановою правління НБУ відповідача було віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію в банку. Також постановою правління НБУ від 11.09.2014 року було відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію банку.

У подальшому, 17.09.2014 року звернувся до банку з вимогою про повернення вкладу, на яку отримав 17.09.2014 року лист про визнання банком нікчемним укладеного правочину.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та давши належну оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 червня 2014 року між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк» укладено договір банківського рахунку № 06/1213-2014, відповідно до умов якого відповідач відкрив позивачу рахунок № 6101, а позивач в свою чергу вносить на нього грошові кошти у розмірі 156759 грн. 40 коп.

З квит рації № 666582 від 06 червня 2014 року вбачається, що ОСОБА_3 вніс готівкові кошти у розмірі 156759 грн. 40 коп. на вказаний депозитний рахунок.

11 вересня 2014 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування внесків фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський банк» ОСОБА_4 із заявою, в якій просив пояснити причину відсутності його як вкладника банку в списку осіб, яким буде виплачено грошові кошти та просив внести його до вказаного списку.

Листом від 17.09.2014 року № 2483/09-02 Уповноважена особа Фонду гарантування внесків фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський банк» ОСОБА_4 повідомила про нікчемність Договору банківського рахунку № 06/1213-2014 від 06 червня 2015 року.

З довідки Громадської організації «Федерація альпіністів та скелелазів Київщини» від 30.07.2015 року № 127 вбачається, що ОСОБА_3 з приводу того, що він з 17 вересня по 23 жовтня 2014 року знаходився на учбово-тренувальному зборі збірної команди України зі скелелазіння в м. Бахчисарай, АР Крим.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 11 вересня 2014 року № 563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк», відкликано ліцензію та ліквідовано вказаний банк з 18 вересня 2014 року.

З рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 вересня 2015 року № 92 розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 строком на 1 рік з 18 вересня 2014 року по 18 вересня 2015 року включно.

Разом з тим, Ріщення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 156 від 27.08.2015 року продовжено строки здійснення процедури ліквідації на 1 рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 цього Кодексу, а відповідно до ч. 1 ст. 11, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до п.п. 1, 12 ч. ст. 3 ст. 12 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами та визначає порядок складання та затверджує реєстр акцептованих вимог кредиторів.

Статтею 49 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено перелік заходів, які здійснює Уповноважена особа фонду гарантування вкладів на ліквідацію щодо підготовки задоволення вимог кредиторів, в частині 6 якої визначено, що Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Уповноважена особа діє від імені банку в межах повноважень фонду, однак до меж її повноважень не входить затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, тобто внесення до вказаного реєстру складається із сукупності дій та не повному обсязі залежить від рішення уповноваженої особи.

У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом обрано неналежний спосіб захисту свого порушеного права.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими спростовуються вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Відмовляючи у задоволенні позову суд враховував вимоги діючих законів України, а також Цивільного кодексу України.

Крім того, суд керувався принципами справедливості, добросовісності та розумності відповідно ст. 3 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» про визнання кредитором та внесення до реєстру кредиторів в процедурі ліквідації - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя