Справа № 369/1599/15-ц
Провадження №2/369/1238/15
РІШЕННЯ

Іменем України

06.05.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Ткаченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що на даний час Києво - Святошинським районним судом суддею Усатовим Д.Д. слухається цивільна справа №369/9216/14ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

В запереченнях відповідач зазначила перелік майна, яке вона вважає підлягає поділу та повинно бути виділено їй: морозильник «Горение», правильна назва морозильної камери «Горєніє», вартість, яку зазначила відповідачка 8000 гривень, а дійсна вартість складає 660 гривень; стабілізатор, вартість зазначена відповідачкою складає 3000 гривень, дійсна 2900 гривень; конвектор ВАХІ 2 шт. відповідачкою зазначена вартість 4000 гривень, дійсна вартість 3200 гривень; холодильник «Норд» відповідач зазначила вартість 2000 гривень, дійсна 2080 гривень. Кондиціонер «Міцубіші» відповідач зазначила вартість 9000 гривень, дійсна вартість 4548 гривень; плита газова» Гефест», відповідач зазначила вартість 3000 гривень, дійсна вартість - складає 1935 гривень; колонка газова, відповідач зазначила вартість 3000 гривень, в той час дійсна вартість складає 1550 гривень; телевізор Самсунг, відповідач зазначила вартість 2000 гривень, дійсна вартість 917 гривень.

Всі ці речі придбані сім'єю позивача та віддані її синові ОСОБА_3 в користування на певний час.Відповідачка не знає дійсної вартості спірного майна, так як їх не купувала.На її прохання повернути речі, відповідачка повідомила, що їх не поверне.

Тому просила витребувати у відповідачки на її користь належні їй та придбані за кошти її сім'ї речі: морозильник «Горєніє», стабілізатор напруги, конвектор ВАХІ 2 шт., холодильник «Норд», кондиціонер « Міцубіші», плита газова» Гефест», колонка газова, телевізор Самсунг. Стягнути з відповідача судові витрати.

В судове засідання позивач не з»явилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, згідно заяви представника просила слухати справу у свою відсутність, позов підтримує.

Представник відповідача позов не визнала, вважає його необґрунтованим.

Суд, вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, в позові відмовляє з наступних підстав:

Судом встановлено, що Києво-Святошинським районним судом суддею Усатовим Д.Д. слухається цивільна справа №369/9216/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Як вбачається з позовної заяви 03.10.2010 відповідач звернулася з запереченням на позовну заяву, в якій зазначила перелік майна, яке вона вважає підлягає поділу та повинно бути виділено їй: морозильник «Горєніє», стабілізатор напруги, конвектор ВАХІ 2 шт., холодильник «Норд», кондиціонер « Міцубіші», плита газова» Гефест», колонка газова, телевізор Самсунг.

Також позивач зазначила, що вказане майно було придбано сім'єю позивача та віддані синові позивача - ОСОБА_3 в користування на певний час, проте ця обставина не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні..

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушннм.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до ч. і ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

У разі порушення цього права, власник має право на підставі статті 387 ЦК України витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Особа, яка одержала майно за рахунок іншої особи без достатньої підстави, встановленої законом або договором, зобов'язана повернути безпідставно придбане майно цій особі. В разі неможливості повернути безпідставно придбане майно в натурі має бути відшкодована його вартість, що встановлюється не момент придбання.

Тобто позивач повинна доказати факт існування права власності .

Проте, з наданих копій платіжних квитанцій, товарних чеків та документів на майно, яке просить витребувати позивачка, не можливо встановити хто є власником даного майна, ким саме було придбано майно, вартість його на даний час, та чи дійсно знаходиться спірне майно у користуванні відповідачки.

Як вбачається з позовної заяви на даний час існує спір щодо розподілу цього майна між відповідачкою та сином позивачки.

У ст. 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст.. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном . Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах , передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Зважаючи на позицію Верховного Суду України, викладену у Постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Позивач не довела, що вона є власником спірного майна, то й відсутні права , які підлягають захисту.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вище перелічені правові норми та рекомендації Верховного суду України в розрізі наданих суду матеріалів, суд вважає, що перше, що повинен був довести суду позивач, це наявність у нього прав, свобод чи інтересів, які були порушені, невизнані чи оспорені відповідачем.

Але в судовому засіданні не доведено факту наявності порушення права та законних інтересів позивача, не доведено факту протиправної поведінки відповідача, та причинний зв»язок з можливим порушенням прав та законних інтересів позивача, про що зазначено вище.

Тобто, позивач та її представник не довели тих обставин на які посилалися як на підставу позовних вимог, не надали докази в обґрунтування своїх вимог, що є їх обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України .

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, оскільки вони не відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Конституцією України, ст. ст. 317, 321, 387 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: