АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/1347/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І.
Провадження № 22-ц/789/1043/15 Доповідач - Міщій О.Я.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Міщія О.Я.

суддів - Бершадська Г. В., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю апелянта, його представника - адвоката Небиловича А. М., представника Борщівської районної комунальної лікарні - Пижівської А. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 26.12.2014 р. по справі за позовом ОСОБА_3 до Борщівської районної ради Тернопільської області, Борщівської центральної районної комунальної лікарні Тернопільської області, відділу охорони здоров'я Борщівської районної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 р. ОСОБА_3 звернувся в суд із вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Борщівського районного суду від 07.05.2012 р. його поновлено на посаді головного лікаря Борщівської центральної районної комунальної лікарні Тернопільської області, визнано незаконним та скасовано рішення Борщівської районної ради від 20.12.2011 р. № 195 "Про звільнення ОСОБА_3 з посади головного лікаря Борщівської центральної районної комунальної лікарні Тернопільської області". Однак, вказане судове рішення до цього часу залишається не виконаним.

Крім того, позивач зазначив, що згідно з вироком Борщівського районного суду від 21.03.2013 р. йому заборонено займати посади, пов'язані з виконанням адміністративно - господарських та організаційно - розпорядчих функцій, строком на один рік. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 05.06.2014 р. його звільнено від подальшого відбування цього покарання.

Посилаючись на викладене, порушення його прав затримкою виконання рішення про поновлення на роботі, просив задовольнити позов, стягнувши з Борщівської ЦРКЛ за період з 01.01.2014 р. по 30.09.2014 р. середньомісячний заробіток в розмірі 27438,53 грн.

Рішенням Борщівського районного суду від 26.12.2014 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 26.02.2015 р., в задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судового збору.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.06.2015 р. касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 26.02.2015 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до цього суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення Борщівського районного суду від 26.12.2014 р. скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апелянт вказав, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позову, не врахувавши при цьому, що рішення Борщівського районного суду від 07.05.2012 р. про поновлення його на посаді головного лікаря Борщівської ЦРКЛ виконане не було, відтак його право є порушеним, тому з Борщівської ЦРКЛ слід стягнути середній заробіток за увесь час затримки виконання рішення суду.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що відсутні підстави для стягнення з відповідачів в користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Однак, повністю погодитись з таким висновком суду неможливо.

Судом встановлено, що 22.02.1996 р. ОСОБА_3 було призначено на посаду головного лікаря Борщівської центральної районної комунальної лікарні Тернопільської області.

Рішенням Борщівської районної ради № 195 від 20.12.2011 р. позивача звільнено з цієї посади.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 07.05.2012 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 25.06.2012 р., рішення Борщівської районної ради визнано незаконним та скасовано, ОСОБА_3 поновлено на посаді головного лікаря Борщівської ЦРКЛ з 26.12.2011 р., стягнуто з Борщівської ЦРКЛ на користь позивача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 15942,47 грн.

За заявою позивача головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Тернопільській області винесено постанову від 10.05.2012 р. про відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи видно, що рішення суду про поновлення ОСОБА_3 на роботі не виконано, постановою від 14.08.2012 р. виконавче провадження закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Борщівського районного суду від 17.09.2012 р., залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 04.12.2012 р., вказану постанову визнано незаконною.

Згідно вироку Борщівського районного суду від 21.03.2013 р., який набрав законної сили 03.07.2013 р., ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, і призначено йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій на підприємтсвах, в установах, організаціях будь - якої форми власності строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75, 76 КК України його звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік та покладенням обов'язку в період іспитового строку повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

Ухвалою Борщівського районного суду від 05.06.2014 р. ОСОБА_3 звільнено від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій на підприємтсвах, в установах, організаціях будь - якої форми власності.

Згідно ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до положень статтей 10 і 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Із змісту позовної заяви, пояснень ОСОБА_3 та його представника видно, що він просив стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення його на роботі з 01.01.2014 р. по 30.09.2014 р. в сумі 27436,53 грн., з яких за період з 01.01.2014 р. до 14.06.2014 р. просив стягнути середньомісячний заробіток, який йому нараховано як ургентному лікарю - хірургу Борщівської ЦРКЛ,а з 14.06.2014 р. по 30.09.2014 р. - середньомісячний заробіток головного лікаря та лікаря - хірурга Борщівської ЦРКЛ.

При цьому ОСОБА_3 зазначив, що просив стягнути середньомісячний заробіток головного лікаря з 14.06.2014 р., оскільки саме з цього часу відсутні обмеження щодо зайняття цієї посади, встановлені вироком Борщівського районного суду від 21.03.2013 р.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на час звільнення працював на посаді головного лікаря Борщівської ЦРКЛ, а за сумісництвом виконував обов'язки ургентного лікаря - хірурга. Вказані обставини підтвердив у суді апелянт ОСОБА_3 та його представник, які пояснили, що наказ про призначення на роботу ургентного лікаря - хірурга щодо ОСОБА_3 поновлювався щорічно, а після звільнення з посади головного лікаря наказ про продовження роботи за сумісництвом на посаді ургентного лікаря - хірурга з 01.01.2012 р. не видавався.

Як вбачається із змісту рішення Борщівського районного суду від 07.05.2012 р., ОСОБА_3 був поновлений на посаді головного лікаря Борщівської ЦРКЛ, питання щодо поновлення ОСОБА_3 на посаді ургентного лікаря - хірурга судом не вирішувалось.

Представник відповідача - Борщівської ЦРКЛ пояснила в суді, що ОСОБА_3 поновлений судом на посаді головного лікаря, тому його вимоги в частині стягнення середнього заробітку ургентного лікаря - хірурга є безпідставними.

Як видно із довідки № 1-15/224 від 16.12.2014 р., виданої Борщівською ЦРКЛ, середня заробітна плата ОСОБА_3 за жовтень - листопад 2011 р. становила 5500 грн., зокрема на посаді головного лікаря 4370 грн., ургентного лікаря - хірурга - 1130 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню в частині вирішення спору про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді головного лікаря Борщівської ЦРКЛ з 14.06.2014 р. по 30.09.2014 р.

Оскільки судом не вирішувалось питання про поновлення ОСОБА_3 на посаді ургентного лікаря - хірурга, рішення Борщівського районного суду від 26.12.2014 р. в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення середнього заробітку за роботу ургентного лікаря - хірурга за період з 01.01.2014 р. по 30.09.2014 р. відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 2 п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України України від 08.02.1995 р. № 100 встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передує події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Частиною 8 Порядку визначено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного)заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З матеріалів справи видно, що апелянта поновлено на посаді головного лікаря Борщівської ЦРКЛ з 26.12.2011 р., його середня заробітна плата за жовтень - листопад 2011 р. на цій посаді становила 4370 грн. Середньоденна заробітна плата за два останніх календарних місяці складає 203,25 грн. (4370 грн.(з/п за жовтень 2011 р.) + 4370 грн. (з/п за листопад 2011 р.)) : 43 (кількість робочих днів за жовтень - листопад 2011 р.). Середній заробіток за час затримки виконання рішення в межах позовних вимог складає: 15243,75 грн. 203.25 грн. х 75 (кількість робочих днів з 14.06.2014 р. по 30.09.2014 р.).

Колегія суддів вважає безпідставними доводи представника Борщіської ЦРКЛ про те, що ОСОБА_3 згідно вироку Борщівського районного суду від 21.03.2013 р. з 04.07.2013 р. мав бути звільнений із займаної посади в порядку, визначеному ст. 32 Кримінально - виконавчого кодексу України із внесенням відповідного запису до трудової книжки, у зв'язку з чим правові підстави для стягнення на користь позивача середньомісячного заробітку головного лікаря за період з 14.06.2014 р. по 30.09.2014 р. відсутні.

При цьому, слід врахувати висновок, викладений по даній справі в ухвалі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 10.06.2015 р., який відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України є обов'язковим для суду апеляційної інстанції при новому розгляді справи, а також ті обставини, що ОСОБА_3 не був поновлений на роботі згідно рішення Борщівського районного суду від 07.05.2012 р. і відповідно не був звільнений згідно вироку Борщівського районного суду від 21.03.2013 р., тому існування цього вироку не впливає на права та обов'язки сторін у спорі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення середнього заробітку за період з 14.06.2014 р. по 30.09.2014 р. слід задовольнити частково, стягнувши з Борщівської ЦРКЛ Тернопільської області в користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 14.06.2014 р. по 30.09.2014 р. в сумі 15243,75 грн. (без врахування прибуткового податку та інших обов'язкових платежів) та судові витрати 365,40 грн.

Як видно із Статуту Борщівської ЦРКЛ, затвердженого розпорядженням голови Борщівської районної ради № 29 від 21.06.2012 р., лікарня є юридичною особою та самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Власником лікарні є Борщівська районна рада, яка призначає головного лікаря шляхом укладення контракту.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договороами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Оскільки рішенням Борщівського районного суду від 05.07.2012 р. про поновлення на роботі ОСОБА_3 не виконується з вини Борщівської ЦРКЛ, тому саме з лікарні підлягає стягненню середній заробіток апелянта за час затримки виконання цього рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому, колегія суддів вважає, що з Борщівської ЦРКЛ в користь ОСОБА_3 слід стягнути 365,40 грн. судового збору (243,60 грн. за подання позовної заяви + 121,80 грн. за подання апеляційної скарги).

В решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Борщівського районного суду від 26.12.2014 р. в частині відмови в задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду з 14.06.2014 р. по 30.09.2014 р. - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 до Борщівської районної ради Тернопільської області, Борщівської центральної районної комунальної лікарні Тернопільської області, відділу охорони здоров'я Борщівської районної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі задовольнити частково.

Стягнути з Борщівської центральної районної комунальної лікарні Тернопільської області в користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 14.06.2014 р. по 30.09.2014 р. в сумі 15243,75 грн. (без врахування прибуткового податку та інших обов'язкових платежів) та судові витрати 365,40 грн.

В решті рішення Борщівського районного суду від 26.12.2014 р. залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.Я. Міщій