Справа №482/64/15-ц
З А О Ч Н Е РІШЕННЯ
21 липня 2015року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Баранкевич В.О.,
при секретарі Андрусенко В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту,
У січні 2015 року до Новоодеського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту.
Свої вимоги позивач пояснює тим, вона є донькою ОСОБА_3, який помер 26.07.2009 року. 11.08.1997 року позивачка уклала шлюб і тому її прізвище з ОСОБА_3 було змінено на ОСОБА_1. Після смерті її батька відкрилась спадщина на належне йому майно. Так як позивачка, є спадкоємцем першої черги, то вона звернулась до приватного нотаріуса Новоодеського районного нотаріального округу ОСОБА_4, з заявою про прийняття спадщини. Крім неї з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулась дружина померлого ОСОБА_2 відповідач. Нотаріус надав позивачці розяснення, з якого вбачається, що на підставі заповіту ОСОБА_3, який помер 26.07.2009 року, спадкоємцем майна спадкодавця є ОСОБА_2, в звязку з чим їй було запропоновано звернутись до суду за вирішенням питання щодо отримання частки спадщини. Позивач зазначає, що вказаний заповіт її батька слід визнати недійним на підставі ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 2015 ЦК України, згідно з яким волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі тобто головною умовою дійсності правочину є здійснення його учасником у належній формі виявлення своєї волі. Про те, що в момент вчинення правочину у формі складання заповіту її батько не міг виявляти своєю волю у належній формі, про що свідчить інформація Новоодеської центральної районної лікарні та виписка з історії хвороби. Тому на підставі ч. 1 ст. 2015 ЦК України правочин слід визнати недійсним.
Позивач в судове засідання не зявилася, але надала заяву в якій просила справу слухати без її участі за наявними в неї матеріалами. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.
Відповідач на судові засідання які було призначено на 29.04.2015 року, 20.05.2015 року , 26.05.2015 року, 10.06.2015 року та 23.07.2015 року повторно, без поважної причини не зявилась, про причини своєї неявки суду не повідомила, хоча була повідомлена належним чином про час і місце слухання справи. Як вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення відповідач ОСОБА_2 отримувала поштові відправлення, які надходили неодноразово на її адресу.
Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно копії свідоцтва про смерть серія І-ФП № 094147 від 27.07.2009 року ОСОБА_3 в с. Бузьке Новодеського району Миколаївської області помер 26.07.2009 року у віці 78 років, про що в Книзі реєстрації смертей 27 липня 2013 року зроблено актовий запис № 13.
Після смерті ОСОБА_3 відрилася спадщина на належне йому майно. Право на успадкування майна померлого за заповітом мала його дружина ОСОБА_2.
У передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк, позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.
Однак, приватний нотаріус ОСОБА_4 за виих. № 104/01-16 від 26.04.2013 року надав їй розяснення відповідно до якого на підставі заповіту посвідченого Бузькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області ОСОБА_5 16.01.2006 року зареєстрованого в реєстрі за № 4, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3, який помер 216.07.2009 року , є ОСОБА_6 матеріалах спадкової справи відсутня інформація, яка підтверджує право позивача на обовязкову частку у спадщині.
Між сторонами виник спір з приводу успадкування майна померлого відповідачем за заповітом, який позивач просить визнати недійсним з підстав, передбачених ч. 3 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.
Статтями 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Він може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому.
Ст.215 ЦК України передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Так, стаття 203 ЦК Ураїни встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, ч. 3 передбачає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
16 січня 2006 року ОСОБА_3 склав заповіт, за яким на випадок своєї смерті зробив розпорядження, а саме, заповів дружині ОСОБА_2 земельну ділянку площею 13,22 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, земельну ділянку розміром 0,19 га, призначену для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, а також мотоцикл МТ 10-38, 1978 р. випуску.
Вказаний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області ОСОБА_5
За правилами ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивач з матеріалами позовної заяви на дала суду копію інформації за вих. 634 від 10.04.2012 року на запит адвоката ОСОБА_7А № 14/16 від 27.03.2012 року, відповідно до якої адміністрація Новодеської центральної районної лікарні повідомляє, що гр.. ОСОБА_3, 1931 р. н., який помер в 2009 році, житель ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився на лікуванні в неврологічному відділені Новодеської ЦРЛ з 27.12.2005 року по 13.01.2006 року з діагнозом: церебральний атеросклероз з артеріальною гіпертензією, хронічна недостатність мозкового кровообігу III ступеню, а також гострим порушенням мозкового кровообігу (27.12.2005 ), з лівосторонньою геміплегією, бульбарним синдромом і дизартрією.
При виписці з лікарні рухи в лівій руці та нозі, а також мова у хворого не відновилась. Хворий потребував стороннього догляду.
Також, надано виписка з історії хвороби № 5030 від 27.12.2005 року згідно з якою, ОСОБА_3, у період з 27 грудня 2005 р. по 13 січня 2006 р. знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Новоодеської центральної районної лікарні Миколаївської області з діагнозом: церебральний атеросклероз з артеріальною гіпертензією, хронічна недостатність мозкового кровообігу III ступеню, а також гострим порушенням мозкового кровообігу, на момент доставки у лікарню, з лівосторонньою геміплегією, бульварним синдромом і дизартрією. Також, зазначено, що стан хворого тяжкий : свідомість спутана, мова не виразна, не завжди розуміє звернену до нього мову, команди не виконує. Мова дизартрична. Відповідає недоречно. Виписаний додому по бажанню хворого та його дружини на до лікування в стаціонарі на дому.
За змістом Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 зі змінами, відповідно до пунктів 157, 158 якої визначено те, що заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається ним перед його підписом. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою за правилами, викладеними в пункті 16 цієї Інструкції. На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись при свідках. Присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особу свідків, а саме: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.
З положень ст. 202 та ст. 1233 ЦК України заповіт є одностороннім правочином, тобто дією однієї сторони, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обовязки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.
Будь-який правочин реалізується суб'єктом через його відповідне зовнішнє волевиявлення. Однак форма зовнішнього волевиявлення може виявитися неадекватною внутрішній волі суб'єкта правочину внаслідок неправомірних дій контрагента чи третіх осіб, внаслідок юридично значущої помилки у сприйнятті суб'єктом правочину його очікуваного юридичного результату. За таких обставин дії особи не можуть об'єктивно відображати внутрішню волю суб'єкта цивільних правовідносин досягти бажаного юридичного результату.
Завдяки виразу волі особи зовні вона має стати зрозумілою іншим.
З огляду на викладене, суду не зрозуміло яким саме чином спадкодавець ОСОБА_3 зміг 16.01.2006 року висловити свою волю, яку було відображено в заповіті, так як щє 13.01.2006 року він перебував у безпорадному стані, внаслідок перенесеної хвороби та лікування, та не міг виявляти своєю волю у належній формі, а тому суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_8 слід задовольнити, а заповіт складений 16 січня 2006 року ОСОБА_3, за яким на випадок своєї смерті зробив розпорядження, а саме, заповів дружині ОСОБА_2 земельну ділянку площею 13,22 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, земельну ділянку розміром 0,19 га, призначену для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, а також мотоцикл МТ 10-38, 1978 р. випуску, посвідчений секретарем виконавчого комітету Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області ОСОБА_5, слід визнати недійсним.
У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243, 60 гривні.
Керуючись ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 2015 ЦК України, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 зі змінами, ст. 10, 11, 59, 60, 61, 214-215, 218 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту - задовольнити.
Визнати недійсним заповіт складений 16 січня 2006 року ОСОБА_3, за яким на випадок своєї смерті зробив розпорядження, а саме, заповів дружині ОСОБА_2 земельну ділянку площею 13,22 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, земельну ділянку розміром 0,19 га, призначену для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, а також мотоцикл МТ 10-38, 1978 р. випуску, посвідчений секретарем виконавчого комітету Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області ОСОБА_5
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 243,60 гривень судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: Баранкевич В.О