Справа № 459/3985/13 Головуючий у 1 інстанції: Жураковський А.І.
Провадження № 22-ц/783/318/15 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.,

суддів - Монастирецького Д.І., Струс Л.Б.,

секретаря - Матяш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 27 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ВАТ НСК «Оранта» в особі Львівської обласної дирекції НАСК «Оранта» про стягнення пені, 3% річних, інфляційних витрат за прострочення виплати страхового відшкодування,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_2 до ВАТ НСК «Оранта» в особі Львівської обласної дирекції НАСК «Оранта» про стягнення пені, 3% річних, інфляційних витрат за прострочення виплати страхового відшкодування відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що 12.09.2007 року близько 09 год. ОСОБА_3, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність у відповідача, керуючи належним йому автомобілем марки ВАЗ-21150, рухаючись по а/д Броди-Тернопіль неподалік смт.Підкамінь Бродівського району Львівської області порушуючи Правила дорожнього руху, виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки Опель-Кадет д.н.з. НОМЕР_1, під його керуванням. Внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження та в період з 14.09.2007 р. по 17.10.2007 р. знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Червоноградської ЦМЛ.

Постановою судового засідання Бродівського районного суду Львівської області від 22.07.2008 р. кримінальна справа відносно ОСОБА_3 закрита по нереабілітуючих обставинах із звільненням його від кримінальної відповідальності, проте, останній визнав свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Рішенням Червоноградського міського суду від 22.10.2010 року, яке набрало законної сили 14.06.2011 року, з ВАТ НАСК «Оранта» в його користь стягнуто 8274,10 грн. відшкодування витрат на лікування внаслідок вищевказаної ДТП. Однак, відповідачем тривалий час не виконувалося рішення суду та не виплачувалися присуджені кошти. Відтак вважає, що ВАТ НАСК «Оранта» повинне сплати пеню в розмірі 1257,88 грн. за період з 26.12.2011 року по 26.12.2012 року, інфляційні витрати в сумі 4581,11 грн., а також 3% річних в розмірі 1288,71 грн. за період з 20.10.2007 року по 26.12.2012 року.

Що ж стосується строку позовної давності, то на думку апелянта, такий ним не пропущено, оскільки із позовом про стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат за прострочення виплати страхового відшкодування, внаслідок ушкодження здоров»я він звернувся 15 серпня 2013 року, тобто через 2 роки після постановлення рішення Апеляційним судом Львівської області 14 червня 2011 року.

З огляду на наведене, просить рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 27 серпня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити повністю.

Учасники судового процесу в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, про причини неявки суду не повідомили та з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися. Позивач ОСОБА_2 направив до суду заяву по розгляд справи у відсутності апелянта.

Тому розгляд справи, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції, оскільки вони зроблені на підставі правильного встановлення існуючих правовідносин між сторонами, а доводи апеляційної скарги правильності оскаржуваного рішення не спростовують. До такого висновку колегія суддів дійшла з врахуванням наступних обставин.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Згідно із ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Способи захисту суб»єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до пункту першого статті 22 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22.10.2010 року, стягнуто з ВАТ НАСК "ОРАНТА" на користь позивача ОСОБА_2 8274,10 грн. відшкодування витрат на лікування.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 14.06.2011 року. рішення Червоноградського міського суду від 22.10.2010 року залишено без змін.

З постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2012 року, серії ВП №34123188 вбачається, що старшим державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-121/10, виданого 22.10.2010 року Червоноградським міським судом про стягнення з ВАТ НАСК «Оранта» коштів у сумі 8277,6 грн. на користь ОСОБА_2

На підставі повідомлення державної казначейської служби від 08.11.2013 року №14-01/872-27858 встановлено, що 20.09.2013 року органом Казначейства забезпечено перерахування коштів в загальній сумі 8274,10 грн. на користь ОСОБА_2 відповідно до платіжного доручення наданого ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався приписами ч. 5 ст. 11 ЦК України, відповідно до якої у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду і прийшов до вірного висновку про те, що це не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов'язань. З рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в ст. 11 ЦК України, оскільки рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.

Згідно даних правовідносин, позивач ОСОБА_2 не є страхувальником ВАТ НАСК "ОРАНТА", а є потерпілою особою, з ним він не перебуває в жодних договірних відносинах.

Відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, на яку посилається позивач, не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди.

Згідно із п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 цього Кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК).

Як вбачається з п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

В силу ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України).

Тому, висновки суду, що в задоволенні позовних вимог про стягнення пені слід відмовити на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України за спливом строку позовної давності є вірними, оскільки однорічний строк позовної давності про стягнення пені у даній справі розпочався з набранням судовим рішенням законної сили про стягнення на користь позивача страхового відшкодування (14.06.2011 року), однак ОСОБА_2 цим правом не скористався і звернувся до суду із позовом лише 15.08.2013 року.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження, позивачем не представлено, а судом не здобуто жодних переконливих доказів у їх підтвердження, а тому у задоволенні позову відмовив за безпідставністю позовних вимог.

Такі висновки суду є вірними та відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів, оцінених судом належним чином кожного окремо на їх достовірність, допустимість та достатність, взаємний зв»язок у їх сукупності, встановлених судом обставин справи. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 27 серпня 2014 року рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 27 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ухвалою Апеляційного суду законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Монастирецький Д.І.

Струс Л.Б.