Справа № 182/96/15-ц
Провадження № 2/0182/971/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.04.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Шестакової З.С.

при секретарі - Пометій Є.Т.,

розглянувши и у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Нікополя Дніпропетровської області в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності, суд

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Нікополя Дніпропетровської області в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати, ОСОБА_3, яка до дня смерті мешкала в АДРЕСА_1.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 спадщиною не розпорядилася.

Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належала їй на підставі договору міни, зареєстрованому в Нікопольській філії Придніпровської товарної біржі від 22 жовтня 1999 року за № 0233-Н.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є позивач по справі, яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала в цьому будинку з дня міни житла та з 27 квітня 2000 року була зареєстрована за місцем знаходження спадкового майна за адресою: АДРЕСА_1.

На звернення позивача до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових справ, Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою було надано роз'яснення листом № 3263/02-14 від 26 грудня 2013 року про те, що через відсутність правовстановлюючого документу на спадковий будинок, а саме договору міни від 22 жовтня 1999 року, їй не можливо видати свідоцтво про спадщину.

Враховуючи те, що позивач прийняла спадщину відповідно до вимог ст.ст. 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини), ОСОБА_1 просила суд задовольнити її позовні вимоги та визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3

В судове засідання позивач не з'явилася та надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити.

Відповідач та третя особа з позовом ознайомлені, про день розгляду справи належним чином повідомлені. 27 квітня 2015 року від представника виконавчого комітету Нікопольської міської ради надійшла до суду заява, в якій представник проти позову не заперечив та просив суд розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 529 ч. 1 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини) при успадковуванні за законом спадкоємцями першої черги є у рівних частках діти (у тому числі усиновлені), подружжя та батьки померлого.

Згідно зі ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав у державну нотаріальну контору по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як встановлено судом та підтверджується довідкою КП „Нікопольське МБТІ" № 2114 від 06.11.2014, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві власності в рівних частках по 1/3 ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі договору міни від 22 жовтня 1999 року, зареєстрованого у Нікопольській філії Придніпровської товарної біржі за № 0233-Н (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, яка доводиться рідною матір'ю ОСОБА_1 (а.с.4-6).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 спадщиною не розпорядилася (а.с.14).

Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 529 ч. 1 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є позивач по справі, яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала в цьому будинку з дня міни житла та з 27 квітня 2000 року була зареєстрована за місцем знаходження спадкового майна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-10).

ОСОБА_1 звернулася до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори для оформлення права на зазначене спадкове майно.

Листом № 3263/02-14 від 26 грудня 2013 року завідуюча Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Балашова В.М. роз'яснила ОСОБА_1 про неможливість видати свідоцтва про права на спадщину, оскільки нею не надано правовстановлюючого документу на спадковий будинок, а саме договір міни від 22 жовтня 1999 року (а.с.10).

У суду не викликає сумніву той факт, що ОСОБА_3 дійсно належала 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що також підтверджується довідкою КП „Нікопольське МБТІ" № 2114 від 06.11.2014 (а.с.7).

Враховуючи те, що єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_1, яка прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), суд вважає доцільним визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, тим самим задовольнивши її позовні вимоги.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 74, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 42,2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Нікополі Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: З. С. Шестакова