Справа № 158/1951/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Корецька В.В.
Провадження № 22-ц/773/106/15 Категорія: 39 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л. Я.,

суддів - Данилюк В.А., Подолюка В.А.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

з участю:

позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивачів - ОСОБА_3,

відповідачів - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представника відповідачів - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання права власності на спадкове майно, за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на майно за набувальною давністю, за апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 3 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 3 грудня 2014 року в даній справі позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволено частково.

Постановлено визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, за кожним зокрема, право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просять рішення суду скасувати.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 та їх представник ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали та просили скаргу задоволити, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх представник ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_4 апеляційну скаргу заперечили та просили скаргу відхилити, інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце судового засідання, а тому апеляційний суд розглядав справу у їх відсутності.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і це відповідає наявним в матеріалах справи доказам, яким суд дав правильну правову оцінку, що спадкодавець ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Також із матеріалів справи убачається, що право на спадкування набули спадкоємці за законом - діти спадкодавця: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12), ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

Відповідно до вимог статті 549 ЦК України в редакції 1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном; 2) якщо він подав в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Діти спадкодавця ОСОБА_10 - позивачі по даній справі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, про свідчить довідка Цуманської селищної ради Ківерцівського району від 6 січня 2014 року (а.с.8).

Згідно спадкової справи Ківерцівської державної нотаріальної контори, яка була заведена 15 листопада 1998 року, (а.с.35-37) син спадкодавця ОСОБА_10 - ОСОБА_11 3 квітня 1998 року подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, а відтак також набув право на спадкування.

Дружина ОСОБА_11 - відповідач по даній справі - ОСОБА_4 після смерті свого чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.87), а їх діти - ОСОБА_8 і ОСОБА_13 подали заяви про відмову від прийняття спадщини (а.с.88,89).

Будь - які докази про те, що спадщину після смерті спадкодавця прийняв син спадкодавця - ОСОБА_12, який помер 28 липня 2013 року, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_10 спадщину прийняли її троє дітей - ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_11, а з врахуванням того, що ОСОБА_11 помер, а спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_4, право на спадкування набули діти спадкодавця ОСОБА_1, ОСОБА_2 та дружина сина ОСОБА_11 - ОСОБА_4

Державний нотаріус Ківерцівської державної нотаріальної контори своїми Постановами від 6 березня 2014 року та від 11 вересня 2011 року відмовив ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с.21,72)

Стаття 1267 ЦК України передбачає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними.

Врахувавши наведені обставини та відповідно до вимог закону суд першої інстанції підставно визнав за трьома спадкоємцями право власності на спадкове майно.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про визнання права власності на майно за набувальною давністю, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні не встановленого того, що позивачі добросовісно заволоділи чужим майном та безперервно володіли ним протягом десяти років.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Стаття 344 ЦК України передбачає, що особа, яка заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За загальним правилом, особа набуває право власності за набувальною давністю, якщо вона добросовісно заволоділа чужим майном і відкрито та безперервно володіла цим майном на протязі встановленого строку.

Як було встановлено в судовому засіданні спірний житловий будинок належав спадкодавцю ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті ніхто із спадкоємців не оформив право власності на спадкове майна.

При цьому ОСОБА_5 і ОСОБА_14 просили суд визнати за ними право власності на нерухоме майно за набувальною давністю, хоча на час розгляду даної справи право власності на дане майно не оформлено, а відтак не має підстав говорити про добросовісність заволодіння чужим майном, так як власник майна ОСОБА_4 померла, а спадкоємці не отримали свідоцтва про право на спадщину за законом.

Також позивачі в судовому засіданні не довели, що вони фактично користуються чужим майном з 1998 року. Відповідно до поданих розрахунків про сплату за користування електроенергією за адресою: АДРЕСА_1, така оплата проводилася ОСОБА_5, починаючи з 8 жовтня 2007 року (а.с.108-118).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, оскільки є власним тлумаченням позивачами за зустрічним позовом норм чинного законодавства і обставин справи, окрім того, вони були предметом дослідження судом першої інстанції, яким суд дав правильну правову оцінку.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 3 грудня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: