Ухвала

іменем україни

13 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Савченко В.О., Амеліна В.І, Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», яке виступає правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про звернення стягнення на предмет застави, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 03 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року, товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія», яке виступає правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави.

Зазначало, що 26 квітня 2007 року між закритим акціонерним товариством «Агробанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 47 700 доларів США строком до 25 квітня 2012 року.

У забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним договором, того ж дня між закритим акціонерним товариством «Агробанк» та ОСОБА_6 укладено договір застави, згідно якого ОСОБА_6 передав в заставу банку автомобіль марки BMW, модель 745, реєстраційний номер НОМЕР_1.

26 вересня 2011 року між правонаступником закритого акціонерного товариства «Агробанк» - публічним акціонерним товариством «Банк Восток» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», правонаступником якого є позивач, було укладено договір відступлення права вимоги.

Через невиконання ОСОБА_6 зобов'язань за договором кредиту щодо його своєчасного й повного погашення, виникла заборгованість, у зв'язку з чим товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» звернулося до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення вказаної заборгованості.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2012 року позов задоволено, у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором від 26 квітня 2007 року звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки BMW, модель 745, реєстраційний номер НОМЕР_1.

При виконанні вказаного судового рішення стало відомо, що предмет застави знято з обліку й змінено його власника на ОСОБА_4, який в подальшому відчужив спірний автомобіль ОСОБА_5

Посилаючись на викладене та порушення своїх прав, як нового кредитора, товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія» просило позов задовольнити та в рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_6 звернути стягнення на автомобіль марки BMW, модель 745, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 серпня 2014 року позов задоволено.

У рахунок погашення боргових зобов'язань за кредитним договором від 26 квітня 2007 року звернуто стягнення на автомобіль марки BMW, модель 745, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_5, шляхом визнання за товариством з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія» права власності на вказаний автомобіль.

Зобов'язано ОСОБА_5 передати позивачу предмет застави з комплектом ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 03 грудня 2014 року зазначене рішення районного суду скасовано й в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія» просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції, яке було помилково скасовано, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач порушив питання про звернення стягнення на предмет застави, на який вже звернуто стягнення згідно судового рішення за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», правонаступником якого є позивач, що набув прав кредитора.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Суд апеляційної інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин й вірно застосував положення норм матеріального права, й оцінивши усі забрані у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія».

Доводи касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія» на увагу не заслуговують й висновків суду не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що апеляційним судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія» відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

В.І. Амелін

Д.О. Остапчук