Справа № 629/2735/15-ц
Номер провадження 2/629/1032/15
У Х В А Л А

іменем України

17 серпня 2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого- судді Попова Олексія Григоровича,

за участю секретаря судового засідання Габор В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лозова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що справа неодноразово призначалася в судове засідання.

06.08.2015 року ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, при цьому про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заяв з проханням розглянути справу у її відсутність суду не надала (а.с. 23, 29-32).

17.08.2015 року позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася повторно, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заяв з проханням розглянути справу у її відсутність суду не надала (а.с. 28).

Доказів, які б підтверджували поважність причини неявки позивача в судове засідання суду не надано.

Як зазначено у ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та закону України «Про міжнародне приватне право».

Право особи на судовий захист своїх прав, свобод, а також законних інтересів гарантується Конституцією України та безпосередньо передбачене ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі, визначені в ст. 27 ЦПК України, а процесуальні права та обов'язки сторін, крім того, додатково визначені ще й у ст. 31 цього ж Кодексу.

При цьому в ч. 3 ст. 27 ЦПК України чітко зазначено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, передбачені ст. 169 ЦПК України.

Відповідно до частини першої вказаної правової норми суд повинен відкласти розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі:

1) неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки;

2) першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У разі ж повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду ( частина 3 статті 169 ЦПК України).

Такі ж наслідки повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, передбачені й п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 74 ЦПК України особи, які беруть участь у справі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з тим, що позивач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з'явилася двічі, від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, суд вважає необхідним даний позов залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76, 77, 169 ч.3, 207 ч.1 п.3, 209, 210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з дня отримання її копії.

Суддя: Олексій Григорович Попов