Справа № 517/774/15-ц
Провадження № 2/517/524/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 року смт. Фрунзівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Фрунзівської селищної ради Одеської області, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання належного майна до спадщини та визнання права власності на майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Фрунзівської селищної ради Одеської області, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання належного майна до спадщини та визнання права власності на житловий будинок.

Суд, дослідивши позовну заяву та додані документи до неї, встановив, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Так, в поданій позовній заяві обєднано вимоги як майнового, так і немайнового характеру (визнання права власності на житловий будинок та визнання належного майна до спадщини відповідно).

У порушення пункту 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позовній заяві не зазначено ціну позову щодо вимог майнового характеру (визнання права власності на житловий будинок).

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України ціна у позовах про право власності на нерухоме майно визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Позовна заява також не відповідає вимозі ч. 5 ст. 119 ЦПК України, згідно якої до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» та п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру сплачується у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243,60 грн.).

Згідно підпункту 1 пункту 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру сплачується у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243, 60 грн.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3654 грн.).

Позивач надала суду платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 510 гривень 71 копійка. Такий розмір судового збору за виключенням вимоги немайнового характеру 243, 60 грн., не відповідає 1 % ринкової вартості будинку у смт. Фрунзівка Одеської області. Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити 243, 60 грн. судового збору вимоги немайнового характеру та 1% ціни позову, а у разі відсутності оцінки майна 3654 грн. за виключенням сплаченої суми у розмірі 510 гривень 71 копійка.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у стаття 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

З огляду на викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 119 - 121 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фрунзівської селищної ради Одеської області, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання належного майна до спадщини та визнання права власності на майно - залишити без руху та надати позивачеві трьохденний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків зазначених в ухвалі.

Розяснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала в частині залишення позовної заяви без руху остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: