АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2264/15 Справа № 2-1726/11 Головуючий у 1 й інстанції - Спаї В.В. Доповідач - Черненкова Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Дніпропетровськ Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ - маркет», приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ - маркет», приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

14 липня 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 липня 2008 року близько о 02:30 год. водій ТОВ «АТБ-Маркет» ОСОБА_4, керуючи автомобілем «ВАЗ-2109», державний номер НОМЕР_1, та рухаючись по вул. Передовій у м. Дніпропетровську біля будинку № 408, порушив правила дорожнього руху, а саме: не переконався в безпеці руху та не поступився дорогою пішоходу, у зв'язку з чим скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3 Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було спричинено тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, у зв'язку з чим останній тривалий час знаходився на лікуванні. За час лікування позивачем витрачено значний розмір грошових коштів на придбання медичних препаратів, консультації лікарів, особливе харчування. Крім того, позивачу завдано моральну шкоду, яку останній оцінює в 250 000 грн. Таким чином, позивач просив стягнути з ТОВ «АТБ-Інвест» ? матеріальну шкоду в розмірі 18 775 грн. 41 коп., відшкодування упущеної вигоди в розмірі 1 130 400 грн. та моральну шкоду в розмірі 250 000 грн. Після уточнення позовних вимог позивач, виключивши з кола відповідачів ТОВ «АТБ-Інвест» просив стягнути солідарно з ТОВ «АТБ-Маркет» та ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 18 775 грн. 41 коп., відшкодування упущеної вигоди в розмірі 1 130 400 грн. та моральну шкоду в розмірі 250 000 грн. Згідно уточненого позову позивач просив суд про стягнення солідарно на користь позивача з відповідачів на відшкодування моральної шкоди 250 000,00 грн. та на відшкодування матеріальної шкоди 18 775,00 грн.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2012 року позовні вимоги в частині відшкодування упущеної вигоди залишені без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Справа неодноразово розглядалась судовими інстанціями.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2014 року ухвалено: позов ОСОБА_3 - задовольнити частково; стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 18 775,00 грн., на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 51 000,00 грн.; стягнути з ТОВ «АТБ -маркет» на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 44 000,00 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 5 000,00 грн.; стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в дохід держави судовий збір в розмірі 697,75 грн.; стягнути з ТОВ «АТБ -маркет» в дохід держави судовий збір в розмірі 440,00 грн.; стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 50,00 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «АТБ - маркет» просить рішення суду скасувати в частині стягнення з ТОВ «АТБ-маркет» моральної шкоди у розмірі 44 000 грн. на користь ОСОБА_3 та в частині стягнення судового збору у розмірі 440 грн. та в позовних вимогах до ТОВ «АТБ-маркет» відмовити повністю, посилаючись на те, що в даній частині рішення суду є незаконним та необґрунтованим.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» просить рішення суду скасувати в частині стягнення з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 18 775 грн. матеріальної шкоди, 51000 моральної шкоди, судового збору в розмірі 697,75 грн., та ухвалити в цій частині нове рішення, відповідно до якого відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставини, що мають значення для справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах та межах позовних вимог, вважає за необхідне їх задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак вказаним вимогам рішення суду повністю не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.07.2008 року приблизно о 02:30 год. ОСОБА_4, керуючи а/м ВАЗ-2109 р/н НОМЕР_1, рухаючись по вул. Передовій у м. Дніпропетровську біля будинку № 408, порушив Правила дорожнього руху, а саме не переконався у безпеці руху та не поступився дорогою пішоходу, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3, в результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення. Дані обставини встановлені вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2010 року та даним вироком ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. У частині кваліфікації дій засудженого та призначеного покарання вирок суду залишений без зміни. ОСОБА_4 вину визнав повністю.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову виходив з того, що факт спричинення шкоди під час виконання ОСОБА_4 трудових обов'язків не заперечувався. Суд погоджується із слушністю доводів позивача щодо наявності недбалості з боку ТОВ «АТБ-маркет» у зберіганні та догляді за автомобілем - джерелом підвищеної небезпеки, виходячи з наступного. Відповідно до наказу №29«з» від 05.05.2008 року «Про відповідальність та закріплення водія за автомобілем автопарку ТОВ «АТБ - маркет» з 05.05.2008 року наказано закріпити водія ТОВ «АТБ - маркет» ОСОБА_4, як відповідальну особу, за автотранспортним засобом марки ВАЗ 21093 р/н НОМЕР_1 Разом з тим, відповідно до п. 2 цього наказу відповідальність за правильну експлуатацію, збереженість та вчасний ремонт даного автомобіля була покладена на водія ОСОБА_4, тоді як жодним актом не була визначена відповідальність цього водія за умови порушення даного наказу, як й не був встановлений контроль власника за використанням транспортного засобу, контроль за знаходженням автомобіля поза межами робочого часу та контроль за виконанням ОСОБА_4 цього наказу, тоді як ОСОБА_4 здійснюючи володіння джерелом підвищеної небезпеки, у відповідності із законодавством (ст. 133 КЗпП України) несе лише обмежену матеріальну відповідальність в розмірі не більше свого середнього місячного заробітку. Дійсно, відповідачем ТОВ «АТБ-маркет» був виданий наказ №101 (н) від 01.08.2005 pоку, яким були затверджені обов'язкові для водіїв Правила користування легковим автотранспортом на підприємстві та з якими вони ознайомлюються під підпис. Вказаними Правилами зобов'язано працівників, за якими закріплені автотранспортні засоби, використовувати такі автотранспортні засоби лише у виробничих цілях, зберігати їх винятково на стоянці підприємства, в тому числі у вихідні, святкові дні, а також вночі. Вказаний відповідач також надав докази щодо того, що після виявлення факту відсутності автотранспортного засобу на стоянці, відповідачем було проведено службове розслідування щодо факту не здачі ОСОБА_4 автотранспортного засобу на стоянку відповідача, складений акт виявлення відсутності автотранспортного засобу ВАЗ 21093 р/н НОМЕР_1 з 18-00 год. 04.07.2008 року по 09-00 год. 07.07.2008 року, також був складено протокол про адміністративне правопорушення та постановою судді Білоброва С.В. було притягнуто до відповідальності за КУпАП, за порушення трудової дисципліни та ОСОБА_4 відповідно до наказу №125-к від 10.07.2008 року було оголошено догану. Утім, на переконання суду, відповідач, який є великим підприємством, маючи у власності не малий автопарк транспортних засобів, повинен був та міг передбачити настання небезпечних наслідків за умови неправомірного заволодіння водієм (водіями) підприємства транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки) та його використання поза межами робочого часу, хоча й під час перебування у трудових відносинах із підприємством, проте, поза часу виконання трудових обов'язків, коли таке неправомірне заволодіння не пов'язане із вчиненням водієм відносно майна відповідача злочину проти власності. Тим більше, що з боку водія ОСОБА_4 факти використання транспортного засобу поза межами виконання трудових обов'язків є непоодинокими, що підтверджується матеріалами цивільної справи. Відтак, в таких діях відповідача ТОВ «АТБ-маркет» є недбалість та до правовідносин, які виникли між сторонами в даній справі, підлягають застосуванню приписи ч. 4 ст. 1187 ЦК України. З приводу визначення розміру матеріальної та моральної шкоди, та осіб, які повинні відшкодувати спричинену позивачу шкоду, то суд виходить з наступного. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та згідно ст. 6 Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Щодо посилання представника відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на ст. 15 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то дана стаття виключена згідно із Законом України від 17.02.2011 року N 3045-VI. Згідно із генеральним договором №11/01 - 0034-08/04 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, - страховик на підставі заяви страхувальника (ТОВ «АТБ - маркет») від 29.04.2008 року відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ліцензії серії АВ №377567 від 18.01.2008 року терміном дії по 14.01.2011 року, бере під страховий захист цивільно-правову відповідальність власника наземних транспортних засобів (страхувальника).Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням страхувальнику шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу згідно Додатку (п. 1.2 генерального договору). Страховим випадком по договору є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність страхувальника (п. 1.3 генерального договору). Згідно із даним договором обов'язковий ліміт відповідальності страховика по кожному забезпеченому транспортному засобу за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортних пригод: життю та здоров'ю потерпілих становить 51 000,00 грн. на одного потерпілого, майну потерпілих становить 25 500,00 грн. на одного потерпілого (п. 2.1.1 та 2.1.2 генерального договору). Договір набирає чинності (п. 3.1) не раніше 00 год. 00 хвил. дня, наступного за днем надходження страхового платежу Страховику, і діє протягом 12 (дванадцяти) місяців, які починаються з 00 год. 00 хв. 01 травня 2008 року і закінчуються о 24 год. 00 хв. 30 квітня 2009 року включно. Умови та порядок виплати страхового відшкодування визначені у розділі 5 зазначеного вище генерального договору. Згідно п. 5.1 генерального договору при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (у тому числі моральна шкода), пов'язана з лікуванням, тимчасовою чи стійкою втратою працездатності та смертю потерпілого (п. 5.2). Згідно з п. 5.2.1 генерального договору у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним лікуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Відтак, виходячи з лімітів відповідальності страховика, з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, підлягає стягненню 18 775,00 грн. (п. 5.1, 5.2, 5.2.1 генерального договору). Розв'язуючи вимогу позову про відшкодування моральної шкоди, суд погоджується із слушністю доводів позивача; підстави для задоволення даної вимоги позову визначені (п. 9 ч. 2 ст. 16, п. 1 ч. 2 ст. 23, ст. 1167, ч. 1, ч. 2 ч. 5 ст. 1187 ЦК України). В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, через яку він отримав тяжкі тілесні ушкодження, він проходив тривале лікування, та, не зважаючи на проходження якого, не відновлені функції життєво важливих органів його організму, які він мав до дорожньо-транспортної пригоди (позивач перебував у реанімаційному відділенні лікарні 19 днів (час з 06.07.2008 року по 25.07.2008 року), згодом ще 7 тижнів позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у обласній лікарні ім. Мечнікова м. Дніпропетровська та міській лікарні № 5 м. Дніпропетровська). Відновлення стану, в якому ОСОБА_3 знаходився до 06.07.2008 року, є неможливим, втрачені ним органи не можуть бути регенеровані, та позивач залишений фізично та психічно хворою людиною, що безперечно завдає великих страждань. Відтак, суд погоджується із слушністю доводів позивача щодо його страждань з приводу каліцтва та іншого ушкодження здоров'я (позивач неодноразово втрачає контроль над власним емоційним станом, плаче та просить своїх батьків, які попри весь догляд за ним не можуть фінансово забезпечити навіть третю частину всього необхідного для потерпілого лікування, допомогти йому скінчити життя самогубством). Таким чином, з огляду на моральні страждання позивача, їх характер та тривалість, а також з урахуванням обставин, передбачених ч. 3 ст. 23 ЦК України, присудження до відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн. буде справедливим та розумним, відповідатиме тим моральним стражданням, яких зазнав та зазнає до цього часу позивач. Відповідно до п.5.5 генерального договору №11/01 - 0034-08/04 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів потерпілому також відшкодовується моральна шкода, передбачена ЦК України, в межах 5 відсотків ліміту відповідальності страховика, за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю потерпілих. Виходячи з ліміту відповідальності страховика за завдану моральну шкоду, з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, підлягає стягненню 51 000 грн., з ТОВ «АТБ -маркет» на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - 44 000 грн., з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - 5 000 грн. (що стосується стягнення шкоди з ОСОБА_4, то 5 000,00 грн. стягуються спільно із ТОВ «АТБ -маркет» у частці на підставі ч. 4 ст. 1187 ЦК України).

Але з висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно суд застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31 березня 1995 року (із змінами від 25 травня 2005 року) розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Суд першої інстанції визначив розмір відшкодування позивачу моральної шкоди в 100000 грн., однак не навів у рішенні достатніх мотивів для такого висновку з огляду на засади розумності й виваженості.

Так, правильно встановивши, що ТОВ «АТБ -маркет» несе спільно відповідальність у частці з винним водієм ОСОБА_4 за спричинену шкоду позивачу у зв'язку із встановленням наявності недбалості з боку ТОВ «АТБ-маркет» у зберіганні та догляді за автомобілем - джерелом підвищеної небезпеки і посилаючись на вимоги ч. 4 ст. 1187 ЦК України, однак суд першої інстанції не визначився з розміром ступеня вини вказаних осіб.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 1187 ЦК України, - якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Суд визначає ступінь вини заподіювачів шкоди у процентному відношенні з врахуванням всіх обставин, пов'язані із завданням шкоди.

Суд першої інстанції правильно послався на відповідальність страхової компанії за спричинену моральну шкоду позивачу в межах 5 відсотків ліміту відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю потерпілих, однак стягнув із ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суму, яка перевищує зазначений розмір відповідальності страховика.

Вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п.п.1-4 ч. 1 ст.309 ЦПК України змінює рішення суду першої інстанції в частині задоволеного позову про відшкодування моральної шкоди та судових витрат.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Судова колегія встановила і це підтверджується матеріалами справи, що моральна шкода, яка спричинена позивачу внаслідок ушкодження здоров`я з урахуванням обставин встановлених судом першої інстанції підлягає відшкодуванню у розмірі 50 000 грн., що відповідає характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, обставинам справи та засадам розумності, виваженості та справедливості. Вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 250 000 грн., судова колегія вважає занадто завищеними.

З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2008 року між ЗАТ «Українська страхова компанія «Княжа» (на теперішній час ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») та ТОВ «АТБ-маркет» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № ВВ/7640164, тип договору страхування -1, термін дії з 01.05.2008 року по 30.04.2008 року, забезпечений транспортний засіб - ВАЗ21093, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до п.5.5 генерального договору №11/01 - 0034-08/04 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів потерпілому також відшкодовується моральна шкода, передбачена ЦК України, в межах 5 відсотків ліміту відповідальності страховика, за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю потерпілих.

Оскільки ліміт такої відповідальності зазначений страховим договором встановлено у розмірі 51000 грн., то 5% від вказаного ліміту складають суму 2 550 грн., яка і підлягає стягненню із зазначеної страхової компанії на користь позивача в порядку відшкодування моральної шкоди.

Так, за загальними правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК Українишкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК Україниюридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Так, ст. 1187 ЦК Українивстановлює особливого суб'єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК Українитаким суб'єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Власник або інший володілець джерела підвищеної небезпеки також може бути притягнений до відповідальності, якщо буде доведено, що неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця).

В такому випадку до відповідальності притягуються як володілець джерела підвищеної небезпеки, так і особа, яка неправомірно заволоділа небезпечним об'єктом, у частці, яка визначається за рішенням суду з врахуванням обставин, що мають істотне значення (частина 4 статті1187 ЦК України) - ступеня вини володільця об'єкта у недбалому ставленні до його зберігання, величини завданої шкоди, матеріального становища сторін тощо.

Не впливають на виникнення обов'язку володільця джерела підвищеної небезпеки з відшкодування заподіяної ним шкоди впливають наступні обставини: 1) в який час було вчинено заподіяння шкоди - службовий або неслужбовий; 2) чи було джерело підвищеної небезпеки ввірено працівникові у процесі виконання ним трудових обов'язків, або він самовільно, неправомірно використав його у своїх особистих цілях.

Частиною 3 ст. 1187 ЦК Українипередбачено, що особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах.

Вказане означає, що така особа несе відповідальність за завдану шкоду, як і особа, яка володіє джерелом підвищеної небезпеки на правовій основі.

Оцінюючи докази у справі за встановленими судом першої інстанції обставинами справи, судова колегія визначає ступінь вини винного водія ОСОБА_4 та володільця джерела підвищеної небезпеки ТОВ «АТБ-маркет» в спричиненні моральної шкоди позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 06 липня 2008 року в розмірі 50% для кожного із вказаних відповідачів.

Таким чином, із визначеного апеляційним судом розміру моральної шкоди в сумі 50 000 грн., кожен із вказаних відповідачів повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду в розмірі 25 000 грн. (50% від 50 000 грн. = 25 000 грн.).

Оскільки сума в розмірі 2 550 грн. стягується із страхової компанії з якою був укладений страховий договір ТОВ «АТБ-маркет», то на цю суму зменшується розмір відшкодування моральної шкоди зі сторони ТОВ «АТБ-маркет», а тому стягненню на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню з ТОВ «АТБ-маркет» сума в розмірі 22 450 грн. (25 000 - 2 550 = 22 450).

З ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню в рахунок відшкодування моральної шкоди сума в розмірі 25 000 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції є правильним, тому судова колегія залишає його без змін.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків рішення суду першої інстанції в цій частині, стосуються переоцінки доказів у справі, а тому підстав для скасування або зміни залишеної без змін частини рішення суду судова колегія не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на це, з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору за цією категорією справи у відповідності з вимогами закону, то пропорційно задоволеним позовним вимогам судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь держави, а саме: з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь держави судовий збір в розмірі 309,55 гривень; з ТОВ «АТБ - маркет» на користь держави судовий збір в розмірі 224,50 гривень; з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 250,00 гривень.

Керуючись ст.ст.303,307, п.п.1-4 ч.1 ст.309, ст.316, ч.1 ст.218 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ - маркет», приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2014 року змінити в частині задоволеного позову про відшкодування моральної шкоди та судових витрат.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», місцезнаходження: 04050 м. Київ, вул. Глибочицька,44, на користь ОСОБА_3, 1987 року народження, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_3, в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 06 липня 2008 року, суму у розмірі 2 550 гривень (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят гривень).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ - маркет», місцезнаходження: 52005, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Радгоспна, 76, , на користь ОСОБА_3, 1987 року народження, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_3, в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 06 липня 2008 року, суму у розмірі 22 450 гривень (двадцять тисяч чотириста п'ятдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_4, 1979 року народження, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_3, 1987 року народження, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_3, в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 06 липня 2008 року, суму у розмірі 25 000 гривень (двадцять п'ять тисяч гривень).

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь держави судовий збір в розмірі 309,55 гривень (триста дев'ять гривень 55 копійок).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ - маркет» на користь держави судовий збір в розмірі 224,50 гривень (двісті двадцять чотири гривні 50 копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 250,00 гривень (двісті п'ятдесят гривень).

В іншій частині рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2014 року - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді М.Ю. Петешенкова

З.М. Пономарь