Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області у складі:

Головуючого судді: Демянчук С.В.

суддів: Ковалевича С.П., Шеремет А.М.,

секретаря судового засідання: Ковальчук Л.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу житлово-комунального підприємства "Перспективне" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до житлово-комунального підприємства "Перспективне" про відшкодування шкоди при знищенні майна та моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 листопада 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ЖКП "Перспективне" на користь ОСОБА_1 1400 грн. матеріальної шкоди, 200 грн. - моральної шкоди, 243,60 грн. сплачений судовий збір.

В поданій на рішення апеляційній скарзі ЖКП "Перспективне" вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, неповно та невірно встановлені обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження доказів та їх оцінки ухвалене з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції не встановлено, а ОСОБА_1 не доведено наявність шкоди. Доказів, які б підтверджували наявність телевізора «Раnasonіk» у відповідача, крім гарантійної картки № AU 0033416 від 16 липня 2004 року, немає.

_____________________________________________________________________________________________

Провадження № 22ц-787/74/2015 Головуючий у суді 1 інстанції: Панас О.В.

Доповідач : Демянчук С.В.

Фото та відео матеріали відсутні, де можна було б засвідчити наявність даного телевізора. Ціна телевізора встановлена лише зі слів відповідача і документальне підтвердження відсутнє. В судове засідання не надано документів які б вказували на його термін придатності та стан телевізора. Доказів того, що даний телевізор 08 червня 2014 року вибухнув та вийшов з ладу відповідач не надав. ОСОБА_1 відмовився від проведення експертизи, а також не надав акт про несправність телевізора, не надав експертного висновку про пошкодження телевізора та не встановлено причин пошкоджень. Пошкодження телевізора відомо лише зі слів відповідача.

Крім того вказує, що суд першої інстанції не встановив причинного зв'язку протиправних дій і пошкоджень, а відповідач таких доказів не надав.

Також зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що положення ст. 137 ЦПК України у позовній заяві ОСОБА_1 взагалі проігноровані.

Просили скасувати рішення суду першої інстанції від 24 листопада 2014 року та ухвалити нове рішення.

В поданих на апеляційну скаргу запереченнях ОСОБА_1 вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги та на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке просить залишити без змін.

У судовому засіданні представник ЖКП "Перспективне", підтримавши апеляційну скаргу повністю, надала пояснення в межах її доводів.

ОСОБА_1, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, покликався на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції, правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Проте, при постановленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції зазначених вимог цивільно-процесуального права належним чином не виконав, тому воно не може бути визнаним законним та обгрунтованим та підлягає до скасування з наступних підстав.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції не у повному об'ємі з'ясував обставини справи, тому висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив зі встановлених обставин того, що в наслідок бездіяльності відповідача, яка полягала у неналежному виконанні своїх обов"язків, що призвели до несправності електроустаткування - невідповідність елетроприводів квартирного нуля умовам ПТЕ електроустаткування, та як наслідок чого був пошкоджений телевізор «Panasonik», який належить позивачу, чим спричинена матеріальна шкода, яку суд з врахуванням терміну експлуатації телевізора визначив в сумі 1400,00 грн. та стягнув з відповідача. В зв'язку з заподіяними стражданнями, отриманими хвилюванням від пошкодженого майна, суд частково задовольнив позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 200 грн..

Однак, усупереч вимогам ст.ст. 213, 214, 303, 309, 316 ЦПК України, суд першої інстанції не забезпечив повного з'ясування обставин справи та, обмежившись лише формальним посиланням на доведеність позовних вимог, ухвалив рішення про задоволення позову.

Такий висновок суду в повному обсязі не відповідає обставинам справи та не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, у тому числі в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина в заподіянні шкоди.

Таким чином, делікатна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Позивач доказує наявність шкоди та її розмір.

Колегія суддів вважає доведений факт несправності електроустаткування - невідповідність елетроприводів квартирного нуля умовам ПТЕ електроустаткування.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази в підтвердження пошкодження телевізора позивача, причинного зв'яку між протиправною поведінкою та вказаною позивачем завданою шкодою.

На виконання вимог ст. 303 ЦПК України, суд, під час розгляду справи в апеляційному порядку, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції (продукція - будь-який виріб, робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи подаються для задоволення суспільних потреб - п. 19 ст. 1 Закону), яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 5) відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Всупереч вимогам ст.ст. 60, 131 ЦПК України, позивачем не надано належні та допустимі докази наявності шкоди та її розмір .

Як під час розгляду в суді першої інстанції, так і апеляційним судом позивач заперечив необхідність призначення експертизи для з,ясування зазначених обставин факту пошкодження телевізора, причини можливого пошкодження та вартість.

Позивач на пропозицію апеляційного суду не надав будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів.

Поскільки зазначені ОСОБА_1 як докази заподіяної шкоди та суми заподіяних збитків, а саме: акт /а.с. 2/, гарантійна картка /а.с. 34/, показання свідка ОСОБА_3 /який заперечив той факт, що він бачив телевізор/, - не містять будь яких відомостей щодо факту пошкодження спірного телевізора та його вартості, тому колегія суддів їх відхиляє як незаслуговуючі на увагу.

Разом з цим, колегія суддів вважає безпідставними вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, оскільки позивач не надав суду жодних належних та достатніх доказів в підтвердження завданої йому матеріальної шкоди, в результаті чого він вказував на заподіяння йому моральної шкоди.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про доведеність позивачем в судовому засіданні обставин, що мають значення для справи, щодо заподіяння ЖКП «Перспективне» матеріальної та моральної шкоди позивачу є неправильними.

Враховуючи наведене, колегія приходить до висновку, що рішення Рівненського міського суду від 24 листопада 2014 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу житлово-комунального підприємства "Перспективне" задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 листопада 2014 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до житлово-комунального підприємства "Перспективне" про відшкодування шкоди при знищенні майна та моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя: С.В. Демянчук

Судді : С.П. Ковалевич

А.М. Шеремет