РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2469/13-ц

номер провадження 2/695/13/15

19 січня 2015 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Савенка В.Г.

при секретарі Бреус В.С.

за участю

представник позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на лікування та поховання, -

в и р і ш и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на лікування та поховання свого дядька ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_1 пояснили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний дядько позивача - ОСОБА_5, який мешкав у АДРЕСА_1. За життя дядько був дуже хворий і він опікувався ним та допомагав йому по господарству.

У померлого є рідна дочка ОСОБА_4, яка є громадянкою Російської Федерації і мешкає в м. Саратові. На даний час після смерті свого батька відповідач прийняла спадщину отримавши у власність будинок розташований в АДРЕСА_1 де зараз на літній період тимчасово мешкає.

ОСОБА_5 хворів на стенокардію напруги 111фк (нестабільна стенокардія з нестабільністю коронарного кровообігу в області передньої і задньо-діафрагмальної стінок лівого шлуночка) екстра систолічною аритмією, пароксизми фібриляції і тріпотіння передсердь, аневризмою черевного відділу аорти. Він неодноразово їздив з дядьком до м. Києва, а саме: в інститут сердцево-судинної хірургії АМН України ім.. Н.М. Амосова, в інститут кардіології МН України ім.. М.Д. Стражеска, а також в м. Черкаси в обласний кардіоцентр. При цьому, як він пояснив, він витрачав особисті кошти на медикаменти, а саме: вносив кошти на рахунок ТОВ «Кандія» м. Київ в сумі 14.000 гривень за набір для стентування та за кор. стент-систему, та за комісію 140 гивень. Дану суму він підтверджує квитанціями, долученими до позовної заяви. Також позивачем за його особисті кошти було оплачено на рахунок ТОВ «БаДМ» м. Києва за медикаменти - «Контраст Юніпак» 300 мл - 1.490 гривень. Дану суму він також підтверджує квитанціями, які долучає до матеріалів справи. Разом витрати на лікування склали 15.630 грн.

Також, як пояснив в судовому засіданні позивач, після смерті свого дядька ОСОБА_5 всі витрати на поховання він взяв на себе.

Відповідно до товарного чеку № 61 від 23.10.2012 року ним було сплачено 2.165 гривень. Дана сума склалася з вартості труни - 1.750 гривень, костюма - вартістю 180 гривень, хреста вартістю 205 гривень, рушника вартістю 30 гривень.

Також за його кошти були проведені поминальні обіди. Відповідно до товарного чеку № 2 від 23 жовтня 2012 року ця сума склала 1.100 гривень, згідно з товарним чеком № 1 від 30 жовтня 2012 року ця сума склала 4 200 гривень. Разом витрати на поховання склали 5.300грн. Проте в подальшому він зменшив свої вимоги щодо витрат на поховання до 2.000грн.

Згідно зі ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов»язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Відповідач добровільно відмовляється відшкодувати вищезазначені витрати, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів і просить стягнути з відповідача на свою користь понесені ним витрати на лікування ОСОБА_5 в сумі 15.630грн та на його поховання в сумі 5.300грн, всього разом 20.930грн, а також понесені ним судові витрати за сплату судового збору в сумі 229,40грн та витрати на послуги адвоката в сумі 5.000грн.

В судовому засіданні спочатку відповідач ОСОБА_4, яка була один раз присутня в судовому засіданні, а потім лише її представник за довіреністю ОСОБА_2, позовні вимоги не визнали і пояснили, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. При цьому в судовому засіданні представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 пояснив, що як витікає із представлених стороною позивача доказів, по фіскальним чекам на оплату свого лікування, платив сам ОСОБА_5, який був на той момент ще живий. Взагалі ОСОБА_5, на його думку, був достатньо заможною людиною і мав можливість сам оплачувати свої витрати. ОСОБА_5 мав досить високу заробітну плату, працюючи на газовій компресорній станції, про що свідчать відповідні матеріали справи. Так він отримав 42.000грн. по страховим виплатам, 52.000грн. по заробітній платі, за останній рік праці також отримав 127.000грн. Тому, на думку представника відповідача, ОСОБА_5 мав можливість і міг оплатити витрати на своє лікування. На його думку, позивач не надав доказів про наявність у нього коштів та їх витрати, а доказування, на його думку, не може ґрунтуватися на припущеннях. На товарних чеках по витратам на поховання ОСОБА_5 не вказано, хто саме придбав ці товари. Показання свідків базуються лише на слухах. В саудовому засіданні позивач пояснив, що ним було взято на зберігання платіжні картки, що належали покійному ОСОБА_5 З цих карток було знято близько 12.000грн. таким чином, на думку представника відповідача, позивач міг компенсувати свої витрати за рахунок цих коштів. Стосовно витрат на послуги адвоката, то також просить відмовити, оскільки особа, яка на дає правову допомогу, не може бути представником сторони.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору, який виник між сторонами, є відшкодування витрат на лікування та поховання.

При цьому на підтвердження свої позовних вимог щодо понесення витрат на лікування ОСОБА_5 позивач надає копію квитанції про сплату 14 000грн. та квитанцію про сплату 1490грн.

Але з квитанції № 12165.745.1 від 20.07.2012р. вбачається, що платником зазначений особисто ОСОБА_5, який був живим на той час і жодних інших доказів, які б вказували на сплату коштів за цією квитанцією позивачем по справі суду не надано.

Що ж до сплати коштів за квитанцією від 20.07.2012р. на суму 1490грн., то платником в цьому разі також зазначений особисто ОСОБА_5 і так само відсутні жодні відомості, що свідчили б про внесення цих коштів особою позивача по справі.

Крім того із довідки про доходи ОСОБА_5 № 148 від 23.12.2013р., вбачається, що за останній рік свого життя він одержав заробітну плату в розмірі 66.965,07грн.

Із листа СК «Блакитний поліс» від 22.04.2014р. № 05/144 вбачається, що 08.12.2011р. ОСОБА_5 була здійснена страхова виплата в розмірі 42.032,21 грн. у зв?язку із закінченням терміну дії договору.

Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду в Золотоніському районі вбачається, що з листопада 2011р. по жовтень 2012р. ОСОБА_5 одержав пенсію в розмірі 30.399,36грн.

Таким чином судом встановлено, що за останній рік свого життя ОСОБА_5 одержав з різних джерел грошові кошти на загальну сум 139.396,64грн. і, на думку суду, з яких мав можливість самостійно здійснити оплату витрат на своє лікування в розмірі 15.630,00грн.

Отже, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність доводів позивача щодо несення ним будь-яких витрат на лікування ОСОБА_5

Що стосується позовних вимог позивача відносно стягнення з відповідача витрат на поховання ОСОБА_5 в розмірі 5.300,00грн., то суд вважає, що ці позовні вимоги також задоволенню не підлягають, оскільки як вбачається з довідки про доходи № 149 від 23.12.2013р. позивач по справі отримав від держави матеріальну допомогу на поховання ОСОБА_5 в розмірі 3.300,00грн.

Крім того з поданих позивачем квитанцій та товарних чеків на придбання різного роду ритуальних товарів та послуг не можливо встановити ким, за чий рахунок та для кого вони придбавались.

Що ж стосується допитаних в судовому засіданні свідки, то, як встановив суд, жоден із них не зміг чітко ствердити, що саме позивач особисто ніс витрати на проведення поховання, оскільки всі вони вказували, що ці обставини відомі були їм не особисто, а зі слів позивача, що з огляду на норми ч.1 ст.63 та ч.4 ст.60 ЦПК України не дає можливості суду розглядати пояснення цих осіб як належні та допустимі докази по вказаній справі.

Крім того позивач не спростував твердження відповідача та його представника за довіреністю щодо перебування в його володінні банківських розрахункових карток померлого, з яких після смерті ОСОБА_5 в банкоматах та магазинах м. Золотоноші було знято грошових коштів на загальну суму 11.799,52грн., про що в матеріалах справи маються копії відповідних документів. На думку суду це свідчить про те, що позивач ОСОБА_3 мав реальну можливість компенсувати свої витрати, заявлені ним у позові, на поховання свого дядька ОСОБА_5

Стосовно вимог позивача по відшкодуванню витрати на правову допомогу, то суд погоджується з доводами представника відповідача, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, несуть сторони, про що вказано у ст..84 ч.1 ЦПК України.

Відповідно до ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд приходить до висновку, що судові витрати не можуть бути присуджені стороні позивача.

В зв?язку з викладеним суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 повністю.

Керуючись ст.ст.8, 128 Конституції України, ст.ст. 212, 215 ЦПК України, -

В и р і ш и в :

ОСОБА_3 в задоволенні позову до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на лікування та поховання, - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів.

Повний текст рішення буде виготовлений 23 січня 2015року.

Суддя Савенко В.Г.