Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 22-ц/778/134/15 Головуючий у 1 інстанції: Леусенко В.М. Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2014 року

у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору б/н від 30 січня 2006 року ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4600, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У порушення умов договору відповідач ОСОБА_3 зобов'язання за договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 26 січня 2014 року у нього виникла заборгованості у сумі 27990, 34 грн., з якої: 3696, 17 грн. - заборгованість за кредитом; 24294, 17 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Від зазначеної суми заборгованості віднімається сума у розмірі 8143, 25 грн., яка була стягнута судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 липня 2008 року, різниця становить 19847, 09 грн., а також 500.00 грн. - штраф (фіксована частина) та 992, 35 грн. - штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості становить 21339, 44 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 30 січня 2006 року на загальну суму 21339,44 грн. та судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21339, 44 грн.

Стягнуто ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати у сумі 243, 60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки судом не враховано, що судовий наказ від 21 липня 2008 року направлений йому на адресу за якою він не проживав, що позбавило його можливості погасити своєчасно суму заборгованості за кредитом. Просить скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2014 року.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 січня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір за яким, Банк надав ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 4600,00 гривень, а ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії кредитної картки (а.с. 7-9).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягуючи заборгованість за кредитним договором з урахуванням процентів, та штрафних санкцій, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, та допустив заборгованість по кредиту, чим порушує умови договору, а тому повинен нести відповідальність, передбачену договором.

Судова колегія вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України, повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та закон, що їх регулює.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України укладений між сторонами договір є обов'язковим для виконання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань.

Відповідно ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або інших умов та вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно заяви позичальника, ОСОБА_3 погодився, що його заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Порядок погашення кредиту визначений розділом 6 Умов і правил надання банківських послуг.

При вирішенні спору судом першої інстанції правильно застосовані норми ст. 526,530 ЦК України та правомірно задоволено позов про стягнення суми заборгованості за кредитом у розмірі 21339,44 грн., яка з урахуванням вже стягнутої суми за судовим наказом від 21.07.2008 року складається із заборгованості за віслюками з користування кредитом та штрафних санкцій.

Доводи апелянта про те, що він не знав, що за судовим наказом від 21.07.2008 року вже стягнута сума на погашення кредиту, не є належними доводами на спростування висновків суду першої інстанції про стягнення заборгованості за кредитом. Про застосування строків позовної давності відповідачем у суді першої інстанції не заявлялося.

За таких обставин, судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: