Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/1321/14-ц
Провадження № 2/391/113/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2015р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді - Ревякіної О.В., при секретарі Русін В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Компаніївка Кіровоградської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив, що відповідно до умов кредитного договору, укладеного 29.07.2012 року між сторонами, ПАТ КБ "ПриватБанк" надав ОСОБА_1 кредит в сумі 8400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків і станом на 30.09.2014 року має заборгованість перед банком в сумі 21172,91 грн., яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало ПАТ КБ "ПриватБанк" звернутися до суду з відповідним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про слухання справи в його відсутність, позов підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала.

Суд вважає, що в справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті у відсутності сторін.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які приймають участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 29.07.2012 року між позивачем та відповідачем, був укладений кредитний договір № б/н згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", з розрахунку 360 календарних днів на рік. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків і станом на 30.09.2014 року має заборгованість перед банком в сумі 21172,91 грн., яка складається з наступного: 13968,75 грн. - заборгованість за кредитом; 5069,74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 650,00 грн. - заборгованість по комісії, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 984,42 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позивач довів суду, що відповідач передбачені кредитним договором зобов'язання, щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків, не виконує, сума заборгованості складає 21172,91 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 1048, 1049,1054 ЦК України, ст.ст. 31, 88, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, ідентифікаційний № НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, р/р № 3111, МФО 305299) заборгованість у розмірі 21172 (двадцять одна тисяча сто сімдесят дві) грн. 91 коп. за кредитним договором № б/н від 29.07.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, ідентифікаційний № НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, р/р № 0001, МФО 305299) судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Компаніївський районний суд Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Компаніївського районного суду

Кіровоградської області О.В. Ревякіна