АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/213/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : :39 Кравчук В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВасиленко Л. І.
суддівПодороги В. М. , Демченка В. А.
при секретаріВолвенко А.В.

в с т а н о в и л а :

23 вересня 2014 р. ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом, до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування зазначених вимог вказав, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 р. ОСОБА_9, який був його батьком, відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 та земельної ділянки площею 2,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя, 12 травня 1993 р. ОСОБА_9 зробив заповітне розпорядження на своїх дітей: ОСОБА_6, позивача по справі, та ОСОБА_7, відповідачку по справі, яким заповів їм все своє майно в рівних долях.

21 квітня 2014 р. позивач звернувся до Шполянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом йому було роз'яснено, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Позивач був впевнений в тому, що за наявності заповіту, спадщина автоматично переходить до нього та його сестри на праві власності, тому він у вересні 2008 р. поїхав на заробітки за кордон. З вересня 2008 р. по квітень 2012 р. він працював експедитором в ТОВ «Міліаско транспорт ЕТБ» в Республіці Литва, а з травня 2012 р. по січень 2014 р. інженером з організації управління виробництвом в ЗАТ «Запсибінтерстрой» в Російській Федерації. За весь час він лише декілька раз приїжджав додому на незначний термін. Позивач мав гарні відносини з відповідачами, тому в них не виникало раніше питання з приводу розподілу спадкового майна. Однак, на початку цього року між сторонами виник конфлікт і постало питання про розподіл спадкового майна. Постільки позивач постійно перебував на заробітках за кордоном, тому не міг звернутися із заявою про прийняття спадщини раніше.

Враховуючи зазначене позивач просив визнати причини пропуску ним строку для прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 р., поважними, зважаючи на безвихідне його становище, адже матеріальний стан його сім'ї змусив його шукати роботу за кордоном, та визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 25.11.2014 р. позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задоволено.

Визначено ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н., ідентифікаційний № НОМЕР_1, додатковий строк - 2 місяці з моменту набрання рішенням законної сили для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 р. в м. Черкаси, актовий запис про смерть № 12 від 07.08.2008 р. по Скотарівській сільській раді Шполянського району Черкаської області.

Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_3, ідентифікаційний № НОМЕР_3, на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н., жителя АДРЕСА_4 судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

При цьому, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що позивач не надав суду переконливих доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини.

Крім того, твердження позивача про перебування його в зв'язку з роботою за кордоном та, що короткочасні приїзди в Україну не дали можливості звернутися з вищезгаданою заявою, на думку апелянта, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки, зокрема спростовуються листом - відповіддю на адвокатський запит від 13.10.2014 р. за № 1/10/14 ООО «Милиаско транспорт ЛТД» (Литва) про те, що позивач ОСОБА_6 ніколи на даному підприємстві не працював, довідка за № 37 від 25.06.2014 р. йому не виписувалася та не видавалася.

Також, з ксерокопії паспорта вбачається, що позивач 19 вересня 2008 р. зареєстрував у Почапинській сільській раді Лисянського району Черкаської області шлюб.

Із пояснень позивача та показів свідків вбачається, що він був присутній на похоронах, приїздив на 9, 40 днів, а також на рік пам'яті батька.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін та їх представників, що з'явились, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги та визначаючи позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_9, суд першої інстанції виходив з того, що позивач являється спадкоємцем за заповітом після смерті батька, воля заповідача, викладена в заповіті, який на день смерті заповідача не змінений і не відмінений, пропущення позивачем строку для прийняття спадщини відбулося через непереборні обставини, що змусили його деякий час перебувати за кордоном, і стали причинами пропуску строку для прийняття спадщини, та дійшов висновку про визнання наведених причин поважними.

Однак, погодитись з таким висновком районного суду не можна, оскільки висновки суду не відповідність обставинам справи, судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог статті 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, серед іншого, вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалене у справі судові рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 179 цього ж Кодексу предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини - ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У п. 24 постанови Пленуму № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні спору встановлено, що позивач ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, являється сином померлого ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_6 а. с. 4.

За життя, 12 травня 1993 р. ОСОБА_9 зробив заповітне розпорядження на ім'я своїх дітей: ОСОБА_6, позивача у справі, та ОСОБА_7, відповідачки у справі, яким заповів все своє майно в рівних долях, що стверджується заповітом, посвідченим секретарем Скотарівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, зареєстрованим в реєстрі за №14, який на день смерті заповідача не змінений і не відмінений. а. с. 9.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 р. а. с. 6.

Позивач визнає, що знав про наявність заповіту на його ім'я та на ім'я його сестри ОСОБА_7 ОСОБА_6 був присутній на похоронах, приїздив на 9, 40 днів, а також на рік пам'яті батька.

До суду з даним позовом звернувся 23.09.2014 р.

З наявної в матеріалах справи відповіді Шполянської державної нотаріальної контори за № 59/02-14 від 11.08.2014 р. наданої ОСОБА_8 вбачається, що відповідно до витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи) за вказаними параметрами запиту у спадковому реєстрі, інформація про заведення спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 р. ОСОБА_9, є в наявності. Після його смерті, у передбачений законом термін, з заявою про прийняття спадщини в Шполянську державну нотаріальну контору крім ОСОБА_8, ніхто не звертався. а. с. 30.

В матеріалах справи на аркуші 10 міститься копія заяви позивача від 21 квітня 2014 р. до Шполянської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_9 а. с. 10.

Разом з тим, на даній заяві відсутні відмітки про її прийняття нотаріусом з зазначенням дати надходження та вхідного номеру за яким вона зареєстрована.

Крім того, в матеріалах справи відсутня офіційна відповідь нотаріуса на дану заяву ОСОБА_6

Досліджуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, з підстав зазначених в позовній заяві, колегія суддів враховує наступне.

Право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через юридичну необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються, так як такі причини не можуть бути визнані судом поважними.

Твердження позивача про те, що з моменту відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5 р. , як протягом шести місяців, так і до 21.04. 2014 р. він не мав можливості звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в зв'язку з періодичною роботою за кордоном спочатку в Литві, а потім в Російській Федерації, не можуть бути визнані судом поважними, оскільки не підтверджені належними доказами.

Так, позивачем, в підтвердження заявлених вимог, надано суду лише витяг з трудової книжки на одному аркуші з відмітками про роботу в Російській Федерації в період з 10.05.2012 р. по 26.01.2014 р. а. с. 12.

Також, позивачем надано довідку за № 37 від 25.06.2014 р. ТОВ «Милиаско транспорт ЛТД» про те, що з вересня 2008 р. (без зазначення конкретного числа) по квітень 2012 р. (також, без зазначення конкретного числа) на основі цивільно-правової угоди він перебував в договірних відносинах з Товариством і виконував обов'язки експедитора. а. с. 11.

Проте, згідно листа - відповіді на адвокатський запит від 13.10.2014 р. за № 1/10/14 ЗАТ «Арвидо Миляуско транспортас» позивач ОСОБА_6 ніколи на даному підприємстві не працював, довідка за № 37 від 25.06.2014 р. громадянину України ОСОБА_6 підприємством не виписувалась та ніколи не видавалась. а. с. 40 - 42.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_6 виданий 18.04.2014 р., що стверджується відповіддю УДМС України в Черкаській області від 09.10.2014 р. за № 06/8-адв/3. а. с. 45.

При цьому, з ксерокопії паспорта громадянина України вбачається, що ОСОБА_6 19 вересня 2008 р., тобто в межах шестимісячного строку після смерті батька, у Почапинській сільській раді Лисянського району Черкаської області був зареєстрований шлюб.

Таким чином, позивач, як спадкоємець, своєчасно спадщину не прийняв через юридичну необізнаність щодо строку та порядку її прийняття, так як, за його твердженням, був упевнений в тому, що за наявності заповіту, спадщина автоматично переходить до нього та його сестри на праві власності. Належних доказів того, що з моменту відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5 р., як протягом шести місяців, так і до 21.04.2014 р. він не мав можливості звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в зв'язку з періодичною роботою за кордоном, суду не надав. Трудова діяльність та проживання позивача за кордоном, за наведених доказів, не свідчить про наявність об'єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що безспірних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач суду не надав, тому рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Крім того, судом першої інстанції при ухвалені рішення, в порушення норм процесуального права, було солідарно стягнуто з відповідачів у справі судовий збір. Проте, солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено, що зокрема роз'яснено в п. 35 Постанови, Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 17.10.2014, № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 25 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :