Справа № 381/1582/14 Головуючий у І інстанції Соловей Г. В.
Провадження № 22-ц/780/384/15 Доповідач у 2 інстанції Савченко
Категорія 58 22.01.2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 січня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Білоконь О.В., Антоненко В.І.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним вище позовом, який мотивувала тим, що 10 травня 2013 року вона з ОСОБА_2 уклала договір про виготовлення та встановлення на її присадибній ділянці по АДРЕСА_1 літньої альтанки, загальною вартістю 25000 грн., з яких 15000 грн. вартість матеріалів і 10000 грн. вартість роботи. Строк виконання робіт визначено до 10 червня 2013 року. Посилалась, що за договором вона сплатила відповідачу гроші в сумі 16000 грн., однак відповідач не виконав свої зобов'язання належним чином, альтанка була привезена до будинку, але вона не була закінчена, та з пропуском кінцевого строку її виготовлення, в зв'язку з чим позивачка відмовилась прийняти виконану роботу.

У зв'язку із наведеним, просила стягнути грошові кошти з відповідача передані йому за виконання роботи в сумі 11500 грн., з урахуванням індексу інфляції з 10 травня 2013 року по серпень 2014 року включно загальну суму 13046 грн., моральну шкоду в розмірі 20000 грн. та судові витрати.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2014 року позов задоволено частково. Ухвалено стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 11500 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн. Вирішено питання про судові витрати. В решті позову відмовлено.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції змінити та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення і неправильне застосування судом норм матеріального права. Скаргу мотивує тим, що суд дав неналежну оцінку доказам, наданим нею на підтвердження факту завдання моральної шкоди, зокрема медичній документації щодо її хвороб. Крім того, суд всупереч вимогам ст.88 ЦПК України неправомірно відмовив у стягненні витрат на правову допомогу.

В іншій частині рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 не оскаржується.

Відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. У скарзі зазначає, що він фактично виконав всі умови домовленості із позивачкою, зокрема виготовив

- 2 -

і встановив на її ділянці по АДРЕСА_1 дерев'яну альтанку. Не була виготовлена лише обрешітка. Однак альтанка не сподобалася позивачці і та відмовилася від оплати робіт. Вказував, що за кошти позивачки були закуплені всі матеріали, які залишаються у неї на ділянці.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що 10 травня 2013 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було укладено усний договір про виготовлення та встановлення літньої альтанки на присадибній ділянці позивачки, що розташована за адресою АДРЕСА_1. Сторони домовилися, що вартість матеріалів буде становити 15000 грн., вартість робіт - 10000 грн.

На виконання умов договору позивачка передала відповідачу кошти на загальну суму в розмірі 16000 грн., що стверджується розпискою. У вказаній розписці також зазначено, що виконавець гарантує виконання робіт до 1 серпня 2013 року.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що на виконання умов договору відповідачем ОСОБА_2 була виготовлена і встановлена літня альтанка на присадибній земельній ділянці позивачки, проте її встановлення відбулося із порушенням строків виконання замовлення і альтанка не відповідала умовам замовлення (не була закінчена, не відповідала ескізам), у зв'язку з чим позивачка відмовилась від її прийняття, а відтак із відповідача слід стягнути кошти в розмірі 11500 грн.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, поскільки вони не відповідають матеріалам справи та має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Вирішуючи спір, суд не звернув уваги, що домовленість між сторонами щодо виготовлення і встановлення альтанки носила усний характер. Письмовий договір підряду, в якому б були чітко визначені права та обов'язки сторін як того вимагає закон, між сторонами не укладався.

Письмовим доказом укладення договору у справі є лише аркуш паперу із записами та підписами учасників, в якому зокрема відображено розмір коштів, отриманих відповідачем, та дати їх отримання, а також зазначено про гарантування виконавцем виконання робіт до 1 серпня 2013 року та наслідки невстановлення альтанки у вказаний термін.

З урахуванням заперечень відповідача проти позову, висновки суду про строк виконання робіт до 10 червня 2013 року, не грунтуються на наданих позивачкою доказах. Не відповідають матеріалам справи і висновки суду про встановлення відповідачем альтанки із порушенням строків виконання замовлення, поскільки заперечуючи проти позову, відповідач вказав, що він встановив альтанку у строк до 1 серпня 2013 року, проте альтанка не сподобалася позивачці і вона відмовилася від закінчення робіт, а тому він не зміг зробити обрешітку (решта робіт була ним виконана). Такі доводи відповідача стверджуються наданими фотознімками альтанки. Будь-яких доказів, які б підтверджували, що альтанка встановлена після 1 серпня 2013 року, позивачка суду не надала.

Безпідставні і висновки суду про те, що альтанка не відповідала умовам замовлення, в тому числі ескізам, поскільки як вище вказувалося договір підряду між сторонами не укладався, а будь-які ескізи, чи креслення альтанки, які б визначали домовленість сторін щодо її зовнішнього вигляду, у матеріалах справи відсутні.

Вказані обставини мають істотне значення для справи, бо пов'язані із приписами норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини за договором будівельного підряду.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог і стягнення коштів не грнутється на матеріалах спарви і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Вирішуючи спір в частині стягнення 11500 грн., колегія суддів вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно ст.875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Згідно ст.883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовнику та за інші порушення договору. За невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Поскільки позивачка не надала суду доказів про те, що виготовлення і встановлення літньої альтанки на присадибній ділянці позивачки відбулося із порушенням строків виконання замовлення, а також, що альтанка не відповідала умовам замовлення (ескізам), то підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні її вимог про відшкодування моральної шкоди не грунтуються на приписах закону.

Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Наслідки невиконання або неналежного виконання підрядником обов'язків за договором будівельного підряду встановлені ст.883 ЦК України і передбачають сплату неустойки і відшкодування збитків та не передбачають відповідальності підрядника у вигляді відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2014 року в частині задоволення позовних вимог скасувати і ухвалити нове.

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відшкодування майнової та моральної шкоди.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :