АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №215/8584/14-ц Головуючий в 1 інстанції- Камбул М.О.
Провадження №22-ц/774/55/К/15 Доповідач - Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є., Михайлів Л.В.,

при секретарі: Булах К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 вересня 2014 року по справі за поданням державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року державний виконавець Тернівського ВДВС КМУЮ звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що на виконанні в Тернівському ВДВС КМУЮ знаходиться виконавчий лист від 05.08.2013 року, виданий 10.12.2013 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 223 693,61грн. завданої матеріальної шкоди, 5 000 грн. завданої моральної шкоди, 2287грн. судового збору, а всього 230 980,61грн.

На підставі ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем 15.01.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за даним виконавчим документом, яка 16.01.2014 року була направлена на адресу боржника рекомендованим листом. Однак, ОСОБА_2 рішення суду добровільно не виконано, боржник не реагує на вимоги та дії державного виконавця, спрямовані на виконання даного судового рішення, до ДВС не з*являється, у зв'язку з чим 03.02.2014 року державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника за місцем його мешкання було здійснено вихід, однак до житлового приміщення державного виконавця не допустили.

Відповідно до довідки ДАІ боржник ОСОБА_2 на праві приватної власності володіє транспортним засобом, який за постановою державного виконавця оголошено в розшук. Згідно довідки Державної податкової служби боржник працевлаштований, але заборгованості самостійно не сплачує.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 вересня 2014 року подання державного виконавця задоволено, надано дозвіл Тернівському ВДВС КМУЮ на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, який мешкає у квартирі АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання.

Зокрема, апелянт ОСОБА_1 зазначила, що, задовольняючи подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, судом не було взято до уваги, що рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 30.04.2014 року за нею визнано право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1, про що 02.06.2014 року було повідомлено Тернівський ВДВС. У зв'язку з чим, на думку апелянта, оскаржуваною ухвалою порушено її права як власника частини зазначеної квартири.

Перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 збитки, завдані внаслідок ДТП, у загальній сумі 230 980,61 грн.

05.08.2013 року на підставі зазначеного судового рішення було видно виконавчий лист про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 223 693,61 грн. завданої матеріальної шкоди, 5 000 грн. моральної шкоди, 2287 грн. судового збору, а всього 230 980,61 грн.

Постановою державного виконавця Тернівського ВДВС від 15.01.2014р. було відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом № 2/215/459/13 від 05.08.2013 року.

Згідно актів державного виконавця від 03.02.2014 року та 24.02.2014 року, державний виконавець двічі виходив за місцем мешкання боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, з метою перевірки майнового стану боржника, але двері ніхто не відчинив, в квартирі знаходилися мешканці (по домофону відповіла жінка, у вікнах горіло світло). В дверях квартири залишено виклик боржника до ДВС.

Відповідно до акту державного виконавця від 24.02.2014 року, державний виконавець повідомив представника боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про виклик боржника до ДВС на 28.02.2014 року, однак ОСОБА_2 не з*явився.

Постановою державного виконавця від 19.02.2014 року, оголошено розшук майна боржника ОСОБА_2 - автомобіля "TOYOTA HTGHLANDER".

Згідно довідки ТОВ "Кривбасремонт" від 05.09.2014 року за № 2409, боржник ОСОБА_2 працює на ТОВ "Кривбасремонт", з його заробітної плати проводяться утримання на сплату аліментів на утримання дітей та заборгованості по сплаті аліментів, виконавчий лист про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 отримано підприємством, але утримання на користь ОСОБА_3 не проводяться.

Звертаючись до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, державний виконавець посилався на те, що боржник ОСОБА_2 добровільно рішення суду про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 суми збитків не виконує та перешкоджає у його примусовому виконанні державним виконавцем Тернівського ВВС КМУЮ.

Задовольняючи подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для цього.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно положень ст.11 ЗУ "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Пунктом 15 частини 3 статті 11 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

З аналізу змісту ст. 376 ЦПК України та п.10 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що подання про примусове проникнення до житла боржника можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску державного виконавця до житла.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця Тернівського ВДВС від 15.01.2014р. було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2/215/459/13 від 05.08.2013 року про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 223 693,61 грн. завданої матеріальної шкоди, 5 000 грн. моральної шкоди, 2287 грн. судового збору, а всього 230 980,61 грн.

Постановою державного виконавця від 19.02.2014 року оголошено розшук майна боржника ОСОБА_2 - автомобіля "TOYOTA HTGHLANDER".

Згідно довідки ТОВ "Кривбасремонт" від 05.09.2014 року за № 2409, боржник ОСОБА_2 працює на ТОВ "Кривбасремонт", з його заробітної плати проводяться утримання на сплату аліментів на утримання дітей та заборгованості по сплаті аліментів, виконавчий лист про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 отримано підприємством, але утримання на користь ОСОБА_3 не проводяться.

Згідно актів державного виконавця від 03.02.2014 року та 24.02.2014 року, державний виконавець двічі виходив за місцем мешкання боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, з метою перевірки майнового стану боржника, але двері ніхто не відчинив, в той час як в квартирі знаходилися мешканці. В дверях квартири залишено виклик боржника до ДВС.

Відповідно до акту державного виконавця від 24.02.2014 року, державний виконавець повідомив представника боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про виклик боржника до ДВС на 28.02.2014 року, однак ОСОБА_2 не з*явився.

Наведені обставини свідчать про умисне ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання рішення суду.

У зв'язку з чим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом при задоволенні подання державного виконавця не було взято до уваги, що рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 30.04.2014 року за апелянтом визнано право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1, про що 02.06.2014 року було повідомлено Тернівський ВДВС, тому оскаржуваною ухвалою порушено її права, як власника частини зазначеної квартири, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки ? частина зазначеної квартири належить боржнику ОСОБА_2, що згідно ст.11 ЗУ "Про виконавче провадження", є підставою для надання дозволу на проникнення до неї.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу суду першої інстанції на підставі п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.1 ч.1 ст. 312, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: