АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 197/12/14-ц 22-ц/774/1091/К/15
Справа № 197/12/14-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/1091К/15 інстанції - Охнач О.В.
Категорія 27 (4) Доповідач - Савіна Г.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Грищенко Н.М., Чорнобука В.І.,

при секретарі - Петренко К.І.,

за участю - представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Будька Анатолія Івановича,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору від 28 лютого 2006 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, утворилась заборгованість розмір якої станом на 30 листопада 2013 року становить 34955 грн. 21 коп., та яку, разом із судовими витратами позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року Банку відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі Банк ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд дійшов помилкового висновку про пропуск позивачем строку позовної давності, не надав належної оцінки умовам договору щодо його дії та не перевірив належним чином строку дії кредитної картки.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 лютого 2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (зі строком дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії картки, 2 роки, дата відкриття рахунку - 10 березня 2006 року) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, утворилась заборгованість розмір якої станом на 30 листопада 2013 року становить 34955 грн. 21 коп., з яких 8823 грн. 16 коп. - заборгованість за кредитом, 23991 грн. 33 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) і 1640 грн. 42 коп. штраф (процентна складова).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено строк для звернення до суду з позовом, оскільки строк дії картки закінчився понад три роки тому, а позовна заява подана до суду 08 січня 2014 року та питання про поновлення строку позивачем не ставилося.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 9.12 Розділу І Умов встановлено, що кредитний договір від 28 лютого 2006 року діє упродовж 12 місяців з моменту підписання. Також передбачено автоматичне пролонгування дії договору на такий самий строк у разі, якщо жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогою кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Порядок погашення боргового зобов'язання передбачено п. 5 Розділу ІІ Умов, у якому зазначено, що строк і порядок погашення за кредитом (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками із встановленим мінімальним обов'язковим платежем наведений у Пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору. Вказано, що платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами, і частину заборгованості за кредитом (п. 5.3).

За платіжними картками без встановлення мінімального обов'язкового платежу строк погашення за кредитом наведено у п. 5.4 Розділу ІІ Умов, за яким строк погашення процентів за кредитом - щомісячно за попередній місяць, а строк погашення кредиту у повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі Month).

Згідно п.п. 3.1.1., 3.1.3. Розділу ІІ Умов строк дії картки зазначений на лицьовій стороні картки (місяць і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня указаного місяця. За закінченням строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг із виконання розрахункових операцій за картрахунком (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

За висновками Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що до початку місяця закінчення строку дії картки (термін дії якої був до 10.03.2008 року) він звертався до банку з письмовою заявою про закриття вказаного картрахунку.

Згідно ж інформації з програмного комплексу щодо карти/рахунку позивачем строк дії картки відповідача було продовжено до січня 2013 року, а відтак відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг строку позовної давності почався з лютого 2013 року. Позивач з позовом звернувся до суду 08 січня 2014 року, тобто в межах строку позовної давності.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та, відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 28 лютого 2006 року розмір якої станом на 30 листопада 2013 року становить 34955 грн. 21 коп., з яких 8823 грн. 16 коп. - заборгованість за кредитом, 23991 грн. 33 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) і 1640 грн. 42 коп. штраф (процентна складова).

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи у судах першої та апеляційної інстанцій в розмірі 524 грн. 55 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 313, 314-316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 28 лютого 2006 року розмір якої станом на 30 листопада 2013 року становить 34955 грн. 21 коп., з яких 8823 грн. 16 коп. - заборгованість за кредитом, 23991 грн. 33 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) і 1640 грн. 42 коп. штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір за розгляд справи у судах першої та апеляційної інстанцій в розмірі 524 грн. 55 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : Г.О.Савіна

Судді: Н.М.Грищенко

В.І.Чорнобук