Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2015 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу укладеним, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу укладеним.

В обґрунтування своїх вимог позивач указує, що він 15 липня 2008 року разом з ОСОБА_3 досяг усної домовленості про купівлю-продаж автомобіля марки VOLVO 343, 1986 року випуску, шасі (кузов) № НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований в Черкаському РЕВ 10.04.2003 року. Після домовленості позивач ОСОБА_1 видав генеральну довіреність на відповідача ОСОБА_2 та членів його сім`ї. Письмовий договір купівлі-продажу укладено не було, однак угода була укладена, оскільки за вказаний автомобіль відповідач сплатив позивачу 5500 гривень, а позивач передав йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля, тому позивач вважає, що всі істотні умови договору були виконані, однак нотаріально даний договір не був оформлений. Тому позивач звернувся до суду та просив визнати договір купівлі-продажу автомобіля укладеним, та визнати відчуженим ОСОБА_1 право власності на автомобіль.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, та просив суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив що позивач ОСОБА_1 дійсно видав на нього та членів його сімї довіреність на автомобіль, але грошей він йому не давав.

Заслухавши пояснення позивача стосовно заявлених позовних вимог, відповідача, дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини:

15.07.2008 року ОСОБА_1 довіреністю уповноважив ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 експлуатувати та розпоряджатись (продати, обміняти), що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорту) НОМЕР_3, виданого Черкаським РЕВ 10.04.2003 року, автомашиною VOLVO 343, 1986 року випуску, шасі (кузов) № НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до довідки Черкаського ВРЕР при УДАІ УМВС в Черкаській області, від згідно автоматизованої системи «Автомобіль» Черкаського ЦНП та НАІС ДДАІ станом на 01.07.2014 р. за ОСОБА_1 зареєстрований транспортний засіб VOLVO 343, 1986 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 шасі (кузов) № НОМЕР_2.

Відповідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК.

Відповідно ч.2 ст. 220 ЦК України на необхідність підтвердження факту досягнення згоди щодо усіх істотних умов договору письмовими доказами.

За загальним правилом такими доказом може бути договір, складений сторонами в письмовій формі з урахуванням положень ч.1 ст. 207 ЦК України.

Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, суд приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що вони з відповідачем уклали договір купівлі - продажу, так як позивач не надав жодного доказу на підтвердження укладення даного договору.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу укладеним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги у десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: О. А. Смоляр