МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"09" лютого 2015 р. Справа № 370/2473/14-ц

Суддя Макарівського районного суду Київської області Устимчук М.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 (02160, АДРЕСА_1) про забезпечення позову у справі за її позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції Київської області, третя особа: Приватний нотаріус Макарівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним та скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Макарівського районного суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції Київської області, третя особа: Приватний нотаріус Макарівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, в якому просила визнати договір дарування житлового будинку №59 по вулиці Коцюбинського в с. Липівка Макарівського району Київської області від 06.03.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий номер 328 укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 недійсним та зобовязати Реєстраційну службу Макарівського районного управління юстиції Київської області скасувати в реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію за ОСОБА_2 право власності на вказаний житловий будинок.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 2 травня 2010 року померла її мати - ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з частини квартири АДРЕСА_2 та житлового будинку № 59 по вулиці Коцюбинського в с. Липівка Макарівського району Київської області. Зазначений будинок належав покійній на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем Липівської сільської Ради народних депутатів Макарівського району Київської області 19 лютого 1988 року, реєстровий номер 6 та зареєстрованого у Київському міжміському бюро технічної інвентаризації 20 грудня 1990 року, реєстровий номер 10.

Спадкоємцями за законом першої черги є чоловік померлої - ОСОБА_6 та діти - позивач та ОСОБА_7 Заповіту на випадок смерті покійна не складала.

Оскільки ОСОБА_6 постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а позивач на протязі шести місяців подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тому відповідно до ст.ст. 1268,1269 ЦК України вважається, що вони прийняли спадщину.

Проте, під час оформлення права на спадщину позивачу стало відомо, що частина спадкового майна, а саме, житловий будинок, який розташований в с. Липівка Макарівського району Київської області було відчужено на підставі договору купівлі-продажу на користь відповідача по справі - ОСОБА_3.

Так, 5 вересня 2008 року покійною ОСОБА_5 було видано довіреність на імя свого сина, брата позивача - ОСОБА_7, посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_8, реєстровий номер 6004 на відчуження вищезазначеного житлового будинку. А 31 липня 2009 року на підставі зазначеної довіреності, ОСОБА_7, який ніби-то діяв від імені матері та в її інтересах, уклав договір купівлі-продажу житлового будинку зі своєю дружиною ОСОБА_3, посвідченого тим- же приватним нотаріусом, реєстровий номер 1604. Відповідно до даного договору ОСОБА_7 продав, а ОСОБА_3 придбала житловий будинок № 59 по вулиці Коцюбинського в с. Липівка Макарівського району Київської області. Згідно п.4 зазначеного договору продаж житлового будинку було здійснено за ціною 93200 гривень 00 копійок, які продавець отримав до підписання цього договору. А в п. 13 договору також зазначено про згоду подружжя Продавця та Покупця на відчуження та придбання житлового будинку. Заява Продавця на відчуження від 21.07.2009 року, реєстровий номер 1431, а Покупця на купівлі житлового будинку від 31.07,2009 року, реєстровий номер 1603.

Проте, оскільки позивач вважала, що її покійна мати на час підписання довіреності від 05.09.2008 року на імя ОСОБА_7 на розпорядження житловим будинком в с. Липівка Макарівського району Київської області, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати, тому у 2011 році звернулася з відповідним позовом до Макарівського районного суду.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 12 серпня 2013 року заявлений позивачем позов було задоволено, визнано недійсними довіреність від 05.09.2008 року та договір купівлі-продажу від 31 липня 2009 року житлового будинку № 59 по вулиці Коцюбинського в с. Липівка Макарівського району Київської області.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 18 листопада 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 було залишено без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Проте, в процесі оформлення своїх спадкових справ на нерухоме майно її матері, а саме, на житловий будинок № 59 по вулиці Коцюбинського в с. Липівка Макарівського району Київської області позивачу стало відомо, що вищезазначений спірний житловий будинок ще в ході розгляду вищезазначеної цивільної справи, до вирішення спору по суті було незаконно відчужено на користь відповідачки по справі ОСОБА_2, дочки ОСОБА_3.

Так, 06 березня 2012 року між вищезазначеними особами було укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий номер 328, відповідно до якого ОСОБА_3 на безоплатній основі подарувала ОСОБА_2 житловий будинок № 59 по вулиці Коцюбинського в с. Липівка Макарівського району Київської області.

Оскільки, спірний житловий будинок № 59 по вулиці Коцюбинського в с. Липівка Макарівського району Київської області на теперішній час зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2, тому враховуючи поведінку відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не визнають заявлений позивачем позов, не являються у судові засідання, а також що в ході попереднього судового розгляду справи, незважаючи на те, що в провадженні Макарівському районному суді перебувала цивільна справа щодо спірного будинку останні не проінформували про наявні обставини нотаріуса та уклали договір дарування, тому вважає, що відповідачка ОСОБА_2 з метою уникнення виконання рішення суду може відчужити належний їй спірний житловий будинок шляхом продажу, дарування, міни, тощо, що зробить неможливим або утруднить виконання рішення суду. Тому, 09.02.2015 року позивач подала до суду заяву, в якій просила вжити заходи забезпечення позову по даній справі шляхом накладення арешту на вказаний житловий будинок.

В обґрунтування зазначеної заяви посилалась на те, що у випадку реалізації або відчуження будь-яким способом - вказаного житлового будинку, буде неможливе виконання рішення суду.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, необхідні для її вирішення, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з огляду на нижченаведене.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову встановлені ч. 1 ст. 152 ЦПК України, відповідно до п. 1 ч. 1 вказаної статті суд може забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Крім того відповідно до ч. 3 даної статті, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З метою забезпечення виконання можливого позитивного рішення у справі, враховуючи співмірність виду забезпечення позову з заявленими позивачем вимогами, суд вважає за можливе застосувати заявлені позивачем заходи забезпечення позову, наклавши арешт на згаданий вище житловий будинок, оскільки існує велика ймовірність того, що вказаний житловий будинок в процесі виконавчого провадження може бути відчужений, що зробить неможливим виконання можливого позитивного рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за її позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції Київської області, третя особа: Приватний нотаріус Макарівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним та скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок, що знаходиться по вулиці Коцюбинського, №59 в с. Липівка Макарівського району Київської області та належить на праві власності ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на підставі договору дарування від 06.03.2012 р., посвідчений приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий номер 328.

Копію ухвали негайно після її постановлення надіслати особам, що беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з моменту отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає чинності 09.02.2015 року.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік.

Суддя М.Ю. Устимчук