Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 0820/1887/2012 Головуючий у 1 інстанції: Мосейко Я.В.
Провадження № 22ц/778/3482/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

19 серпня 2015 року м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Бурак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 14 червня 2012 року по справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_4 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2012 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3І, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначало, що 05.03.2007 року відповідач ОСОБА_3 уклав з позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір № ZPR0SE00000181 і отримав кредит у розмірі 15000 грн., з кінцевим терміном повернення 04.03.2010 року. Відповідач ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 16.01.2012 року за відповідачем виникла заборгованість у сумі 33915 грн., 97 коп., з яких - заборгованість за кредитом - 5845 грн., 48 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 13980 грн. 78 коп., заборгованість по комісії - 2475 грн. 00 коп., пеня - 11614 грн. 71 коп.

У зв'язку з зазначеним позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 33915 грн., 97 коп., а також судові витрати у розмірі 339 грн. 16 коп.

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 14 червня 2012 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_4 «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 33 915,97 грн. та судові витрати у розмірі 339,16 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника відповідача та заперечення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань

Із матеріалів справи вбачається, що 05.03.2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено кредитно-заставний договір № ZPR0SE00000181, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн., з кінцевим терміном повернення 04.03.2010 року.

В забезпечення виконання зобовязань позичальника по погашенню кредиту, відсотків та винагороди згідно цього договору позичальник ОСОБА_3 надав банку в заставу наступне майно: сіялка СУПН вартістю 10 000 грн. та сіялка вартістю 9 000 грн. (п.2.1 договору).

Відповідач ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і за наданим банком розрахунком станом на 16.01.2012 року за відповідачем виникла заборгованість у сумі 33915 грн., 97 коп., з яких - заборгованість за кредитом - 5845 грн., 48 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 13980 грн. 78 коп., заборгованість по комісії - 2475 грн. 00 коп., пеня - 11614 грн. 71 коп.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у строк встановлений договором.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про задоволення позовних вимог, оскільки твердження відповідача, викладені у запереченнях про те, що він погасив залишок боргу на початку 2010 року не підтверджені належними та допустимими доказами.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що він не підписував кредитний договір, не отримував коштів від банку, не брав участі в суді першої інстанції та всі документи, які знаходяться в матеріалах справи виконані від імені апелянта іншою особою.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_3 заявив клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи для з'ясування чи виконані підписи від імені позичальника на кредитно-заставному договорі № ZPR0SE00000181від 05.03.2007 року ОСОБА_3, або іншою особою.

Колегія суддів ухвалою від 19.08.2015 року відмовила в задоволенні цього клопотання, оскільки твердження ОСОБА_3 про те, що він не мав можливості заявити таке клопотання в суді першої інстанції з поважних причин є безпідставними. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про слухання справи 14.06.2012 року (а.с. 22), але до суду першої інстанції не зявився, про причини неявки суду не повідомив, тобто скористався своїми правами на свій розсуд та будь-яких клопотань суду першої інстанції не направив.

Доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження при апеляційному розгляді.

Так, із заперечень банку та наданих копій документів із кредитної справи, з якою знайомився представник відповідача, вбачається, що при укладені спірного кредитно-заставного договору саме відповідачем надана довідка з місця роботи ТОВ «УніверсалІнвест» про його середньомісячну заробітну плату та накладна №41 від 11 травня 2006 року, за якою відпущено ОСОБА_3 сіялка СУПН вартістю 10 416,67 грн. та сіялка вартістю 9 166,67 грн. (а.с. 98,99).

Також, надані позивачем копії квитанцій (а.с. 65-75) свідчать про сплату особисто ОСОБА_3 через касу банку платежів за зазначеним договором.

Крім того, постановами державного виконавця Пологівського ВДВС Пологівського РУЮ від 10.09.2012 року відкриті виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/0820/338/2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості в розмірі 33 915,97 грн. та судових витрат у розмірі 339,16 грн., які відповідачем не оскаржувалися.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 03 жовтня 2012 року зазначений виконавчий лист направлений для виконання в Управління пенсійного фонду України у звязку з тим, що ОСОБА_3 отримує пенсію. 26.02.2013 року закінчене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/0820/338/2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судових витрат у розмірі 339,16 грн.

Також, відповідно до акту опису й арешту майна ВП №34173769 від 30.11.2012 року та ВП №34173769 від 26.03.2013 року державним виконавцем було описано та арештовано сіялку СУПН заводський номер 8 і металеву конструкцію типу сіялка, що належить боржнику ОСОБА_3 (а.с.83-91).

Викладене свідчить про те, що ОСОБА_3 визнавав борг за кредитно-заставним договором та сплачував його, шляхом внесення грошових коштів через касу та шляхом відрахування за виконавчим листом з пенсії, при цьому будь-які дії державного виконавця не оскаржувалися.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 14 червня 2012 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: