У х в а л а

іменем україни

28 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до громадської організації «Садове товариство «Масив Кийлівський» про визнання незаконним рішення, поновлення в членах товариства та стягнення моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Київської області від 16 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив:

- визнати незаконним рішення правління громадської організації «Садове товариство «Масив Кийлівський» (далі - ГО СТ «Масив Кийлівський») від 01 березня 2014 року, оформлене протоколом № 3, в частині виключення його з членів товариства, в частині призупинення подачі електроенергії до садового будинку, належного йому та розташованого на садовій ділянці НОМЕР_1, та в частині призупинення права користування дорогами загального користування;

- поновити його в членах ГО СТ «Масив Кийлівський»;

- стягнути з ГО СТ «Масив Кийлівський» на його користь моральну шкоду.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є членом ГО СТ «Масив Кийлівський» (ділянка НОМЕР_1), а рішенням правління товариства від 01 березня 2014 року (протокол № 3) він був виключений із членів товариства за несплату членських та цільових внесків і йому було призупинено подачу електроенергії та встановлено заборону проїзду дорогами загального користування.

Вважав вказане рішення правління ГО СТ «Масив Кийлівський» та дії голови правління незаконним та протиправними, оскільки на дату прийняття вказаного рішення у нього не було жодної заборгованості зі сплати членських та цільових внесків перед товариством і, як наслідок, не було підстав для відключення електропостачання до будинку та заборони проїзду дорогами загального користування.

Крім того, вказував, що ні до повноважень правління ГО СТ «Масив Кийлівський», ні до повноважень його голови не відноситься відключення садових будинків товариства від електромережі.

Посилаючись на те, що внаслідок вищевказаних подій він пережив значний стрес, який ускладнився його похилим віком та наявністю у нього другої групи інвалідності, чим йому було завдано моральної шкоди, а тому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 16 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконним рішення правління ГО СТ «Масив Кийлівський», оформлене протоколом № 3 від 01 березня 2014 року, в частині виключення ОСОБА_3 із членів ГО СТ «Масив Кийлівський» скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задоволено.

Визнано незаконним рішення правління ГО СТ «Масив Кийлівський», оформлене протоколом № 3 від 01 березня 2014 року, в частині виключення ОСОБА_3 із членів ГО СТ «Масив Кийлівський».

В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що позивачем не доведено сплати коштів в 2010-2011 роках за електроенергію на ділянці НОМЕР_1, як і не спростовано визначеної товариством заборгованості, дійшовши висновку про правомірність призупинення подачі електроенергії до належного позивачу садового будинку на садовій ділянці НОМЕР_1 та відключення його від мережі електропостачання, у зв'язку із чим виключення позивача з членів ГО СТ «Масив Кийлівський» проведено відповідно до чинного законодавства, зокрема Закону України «Про кооперацію» та відповідно до положень статуту товариства; при цьому, враховуючи виключення позивача з членів товариства, суд дійшов висновку про правомірність призупинення його права використовувати дороги загального користування товариства та відсутність підстав для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення місцевого суду в частині відмови у визнанні незаконним рішення правління ГО СТ «Масив Кийлівський» в частині виключення позивача з членів товариства і задовольняючи позовні вимоги в цій частині, погодився із висновком суду першої інстанції про правомірність призупинення подачі електроенергії до належного позивачу садового будинку на садовій ділянці НОМЕР_1 та відключення його від мережі електропостачання у зв'язку із недоведеністю сплати заборгованості за електроенергію, проте дійшов висновку про передчасність виключення позивача із членів товариства.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено із дотриманням норм матеріального і процесуального права з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до членської книжки садовода позивач є членом ГО СТ «Масив Кийлівський» (а. с. 8).

З протоколу загальних зборів ГО СТ «Масив Кийлівський» № 3 від 01 березня 2014 року вбачається, що рішенням загальних зборів товариства позивача було виключено з його членів у зв'язку із несплатою членських та цільових внесків, призупинено подачу електроенергії та встановлено заборону проїзду дорогами загального користування (а. с. 38-43).

Відповідно до платіжних відомостей, наявних в матеріалах справи, позивач частково сплачував членські внески, а згідно з довідкою ГО СТ «Масив Кийлівський» від 01 березня 2014 року заборгованість ОСОБА_3 за членськими та цільовими внесками станом на 01 березня 2014 року склала 776 грн 37 коп. (а. с. 43).

З виписки по рахунку від 17 вересня 2013 року вбачається, що позивачем було проплачено за електроенергію 395 грн, а з чеків 20 червня 2012 року, 16 вересня 2013 року та 03 січня 2014 року вбачається, що було проплачено за електроенергію по 385 грн.

З огляду на вказане суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що позивачем не доведено сплати заборгованості за електроенергію саме у 2010-2011 роках, як і не спростовано визначену відповідачем заборгованість.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач, зокрема, посилався на незаконність відключення його садового будинку від електропостачання, чим порушено його права як споживача електричної енергії.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо правомірності призупинення подачі електроенергії до належного позивачу садового будинку та відключення його від мережі електропостачання, суд апеляційної інстанції виходив із того, що пп. 8.1.6 п. 8.1 укладеного між ПАТ «АЕС Київобленерго» та ГО СТ «Масив Кийлівський» договору про постачання електричної енергії від 29 червня 2011 року № 335 передбачено, що у разі заборгованості субспоживача за електричну енергію на вимогу постачальника споживач відключає електроустановки цього субспоживача у терміни, які доводяться споживачеві постачальником відповідним розпорядженням, або після складання відповідного акта надає можливість постачальнику відключити електроустановки цього субспоживача.

При цьому згідно з пп. 1.1 п.1, пп.2.1 п.2 додатку № 4 до вказаного договору зазначено, що розрахунковий період встановлено споживачу з 25 числа календарного місяця до 25 числа наступного місяця, а остаточний 100 % розрахунок повинен бути здійснений на протязі 5 операційних днів з дати закінчення розрахункового періоду, у зв'язку з чим суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що невиконання позивачем обов'язку по оплаті використаної електроенергії та своїй ділянці тягне невиконання обов'язку відповідача по оплаті спожитої товариством електроенергії постачальнику у встановлені договором строки.

З огляду на вказане колегія суддів касаційного суду вважає, що висновок апеляційного суду про правомірність призупинення подачі електроенергії до належного позивачу садового будинку на садовій ділянці НОМЕР_1 та відключення його від мережі електропостачання є обґрунтованим.

Крім того, керуючись ст. ст. 23, 1167 ЦК України, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем спричинення йому діями відповідача моральної шкоди, у зв'язку з чим обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Що стосується висновку апеляційного суду про передчасність виключення позивача з членів ГО СТ «Масив Кийлівський», колегія суддів касаційного суду також вважає його обґрунтованим, оскільки позивач частково сплачував кошти за членські та цільові внески і електроенергію, а садове товариство не зверталося до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості; при цьому апеляційним судом також було враховано оплату членських внесків за 2014 рік, які були здійснені позивачем вже після ухвалення рішення судом першої інстанції.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом апеляційної інстанції допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які давали б підстави для скасування оскарженого судового рішення, а фактично зводяться до переоцінки доказів і не згоди заявника з висновками суду з їх оцінки, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана