Справа № 667/142/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року Комсомольський районний суд м.Херсона у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.

при секретарі: Варавенко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні ОСОБА_1 про примусове входження до житла, яке належить ОСОБА_2,

встановив:

14.01.2015 року до суду надійшло подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні ОСОБА_1 про примусове входження до житла, яке належить ОСОБА_2 та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 для проведення опису та подальшої його реалізації.

В судове засідання представник ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Судом встановлено, що відповідно до судового наказу №667/5563/14-ц від 30.07.2014 року, виданого Комсомольським районним судом м.Херсона з ОСОБА_3 було стягнуто на користь ОСББ «Луч» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1658,94 грн. та судовий збір у розмірі 121,8 грн.

22.09.2014 року державним виконавцем Леус О.А. відкрито виконавче провадження за судовим наказом №667/5563/14-ц від 30.07.2014 року, виданого Комсомольським районним судом м.Херсона та запропоновано ОСОБА_3 виконати рішення суду від 30.07.2014 року у строк до 29.09.2014 року.

Згідно акту державного виконавця від 13.11.2014 року опис та арешт майна за адресою: АДРЕСА_1 провести не вдалось, оскільки боржник відмовився відчинити двері.

Згідно акту державного виконавця від 11.12.2014 року опис та арешт майна за адресою: АДРЕСА_1 провести не вдалось, оскільки боржник був відсутній за вказаною адресою.

Питання про примусове проникнення до житла повинно вирішуватися не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно та повно.

Відповідно до ст.376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Згідно довідки ВАДР УДМС України в Херсонській області від 09.10.2014 року ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а заявник просить дозволити примусове входження в квартиру АДРЕСА_2.

Враховуючи, що суду не надано доказів того, що боржник проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 або є власником та там знаходиться належне йому майно, а також доказів того, що боржник був повідомлений належним чином про проведення виконавчих дій, в т.ч. щодо проведення опису майна, але ухиляється від сплати боргу та чинить перешкоди при виконанні судового рішення, суд вважає що подання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Акт державного виконавця від 13.11.2014 року суд до уваги не приймає, так як з нього не вбачається, що особа, яка відмовилася відкрити двері державному виконавцю та покинула квартиру є боржником, що особа боржника була встановлена державним виконавцем в установленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.376 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволені подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні ОСОБА_1 про примусове входження до житла, яке належить ОСОБА_2, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м.Херсона шляхом подання апеляційної скарги на протязі пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: С.І. Майдан