АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6703/15 Головуючий 1 інстанції Вергун І.В.
Справа № 623/2863/15-ц Доповідач: Коваленко І.П. Категорія: інші
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Бездітко В.М., Довгаль А.П.,

при секретарі - Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 серпня 2015 року за скаргою ОСОБА_1 про скасування акту опису та арешту майна по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати акт опису та арешту майна від 08 червня 2015 року, складеного відділом державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, щодо нежитлової будівлі «Критий ринок», літера «А-2Н» загальною площею 642,6 кв.м. та топочна літера «Б» загальною площею 17,0 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1

В обґрунтування заяви посилався на те, що ВДВС Ізюмського МРУЮ Харківської області в порушення пунктів 1.7.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, склали акт з використанням старих , неіснуючих бланків, який просив скасувати як незаконний.

ВДВС Ізюмського МРУЮ Харківської області скаргу не визнав, надав суду письмові заперечення в яких вказав, що відділ ДВС діяв в межах своїх повноважень, з дотриманням вимог чинного законодавства.

Крім цього, представник ВДВС Ізюмського МРУЮ Харківської області вказав, що пункти інструкції на які посилався заявник втратили чинність і ОСОБА_1 не є власником описаного майна.

Надав суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник заінтересованої особи ПАТ Райффазен Банк Аваль» проти заяви

ОСОБА_1 заперечував. Надав суду пояснення в яких вказав, що заявник не є стороною виконавчого провадження, не є власником майна, а тому ним не вірно вибрано спосіб захисту свого майна.

Крім цього вказували, ще нібито застара форма акту опису та арешту майна не є підставою для скасування акту опису та арешту майна, оскільки державним виконавцем при його складанні були дотримані вимоги статей 52, 37 ЗУ «Про виконавче провадження» та п. 4.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Вважали, що заява ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі ст. 205 ЦПК України, оскільки судом раніше розглядався спір за його скаргою до ВДВС Ізюмського МРУЮ Харківської області, щодо оскарження акту опису та арешту майна нежитлової будівлі,які складаються з будівель «Критий ринок» під літ. «А-2Н» загальною площею 642,6 кв.м. та топочної літ. «Б», загальною площею 17,00 кв.м., які знаходяться за адресою АДРЕСА_1

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 серпня 2015 року відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та задовольнити його скаргу в повному обсязі.

Посилається на незаконність, необґрунтованість ухвали, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу служби, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

При цьому за приписами ч. 1 ст. 60 вказаного закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення його з - під арешту.

Згідно з ч. 1, п.5 ч. З ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вжити передбачених цим Законом заходів примусового виконанні рішень, неупереджено, своєчасно і повному обсязі вчинити виконавчі дії.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накласти арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Частинами 1 та 2 статтею 57 вищевказаного закону визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішень. Арешт майна боржника може накладатись державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах, чи на зберіганні в банках, або інших фінансових установах, винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника накладення на нього арешту.

Судом встановлено, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, від 29 січня 2013 року були задоволені вимоги ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» і стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_3 в солідарному порядку грошові кошти в сумі 704 531,98 гривень (т. 1 а.с.155-186).

На виконанні у відділі державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області знаходяться виконавчі провадження № 44965085/6 та 44964335/6 по виконанню виконавчих листів № 2016/2863/2012 виданих 29.08.2014 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитом 682685,98 грн., суми пені, нарахованої за порушення строку погашення тіла кредиту в сумі 7748,58 грн., суми нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 8646,44 грн., простроченої суми відсотків в розмірі 7000,00 грн., суми пені, нарахованої за порушення строку погашення відсотків в сумі 5450,98 грн. на загальну суму 704531,98 грн. (т. 1 а.с.209-211).

08.06.2014 державним виконавцем складено акт опису й арешту майна, а саме: нежитлової будівлі «Критий ринок» літ A-2-н загальною площею 642,6 кв. м. та будівлі «Топочна» літ «Б» загальною площею 17,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Посилання заявника на пункти Інструкції з організації примусового виконання рішень обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції, оскільки ці пункти втратили чинність із прийняттям змін до вказаної Інструкції 25.02.2015, а саме: п. 1.7.2, 1.7.3, 1.7.4.

Крім того, посилання заявника на те, що державний виконавець використовував старий та вже неіснуючий бланк акта опису, обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції та не приймаються колегією суддів оскільки будь-які докази цього ним не надані.

Представник ВДВС пояснив, що бланк опису й арешту повністю відповідає затвердженому зразку.

ОСОБА_1 прийняв на відповідальне зберігання описане майно, про що власноруч розписався в акті опису й арешту. Зауважень або заяв під час проведення опису майна не виказав, про що також свідчить його підпис.

Власником майна, яке внесено до акту опису й арешту від 08.06.2015, є ОСОБА_3, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, яка жодних вимог про скасування вказаного акту не заявила.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що державний виконавець діяв в межах наданих йому повноважень і з відповідності до статей 6,11,32,52,57 Закону України « Про виконавче провадження».

За таких обставин колегія судів вважає, що ухвала суду законна і обґрунтована, постановлена з дотриманням вимог процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.2 ст.307, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 серпня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -