Справа №461/7335/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2015 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

при секретарі Підлужному Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної державної адміністрації, Управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської обласної державної адміністрації, Управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 32549,86 грн. в т.ч. утримання: ПДФО - 4013,14 грн.; ЄСВ - 1714,99 грн., військовий збір - 417,64 грн. за липень 2014р. - березень 2015р. В ході судового розгляду справи позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з Львівської обласної державної адміністрації 32 549,86 грн. нарахованої але не виплаченої заробітної плати; 3 237,42 грн. невиплачених витрат на відрядження та господарські витрати; 19 003,62 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні; 10 327,61 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати та 10 000,00 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування заявленого позову покликається на наступні обставини: розпорядженням голови Львівської облдержадміністрації від 27 січня 2010 року №31/0/5-10, його прийняли на роботу, на посаду начальника управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації. 2 грудня 2013 року розпорядженням голови обласної державної адміністрації №933/0/8-13 призначено на посаду заступника начальника управління - начальника відділу технагляду управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації. Розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 31 березня 2015 року №215/0/8-15 позивача звільнено з роботи за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію. Проте, на день звільнення, за період роботи з липня 2014р. по березень 2015р. включно, нараховано, але не виплачено заробітну плату в розмірі 32 549,86. Грн., а також не виплачені витрати на відрядження та господарські витрати в розмірі 3 237,42 грн.. Крім того вказує на те, що ЛОДА повинна виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, компенсувати втрати частини доходів та відшкодувати моральну шкоду. Враховуючи наведене просив позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги визнав заперечив та пояснив, що Львівська обласна державна адміністрація не може бути боржником по виплаті заробітної плати звільненому працівнику управління капітального будівництва ЛОДА, котре є окремою юридичною особою та фінансується з спеціального фонду державного бюджету за рахунок власних надходжень, а відповідно не можу бути відповідачем у справі. Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані докази в їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Управлінням капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації з 27.01.2010 року. Розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації від 27 січня 2010 року №31/0/5-10, ОСОБА_1 прийнято на роботу, на посаду начальника управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації. 2 грудня 2013 року розпорядженням голови обласної державної адміністрації №933/0/8-13 позивача призначено на посаду заступника начальника управління - начальника відділу технагляду управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації. Розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 31 березня 2015 року №215/0/8-15 позивача звільнено з роботи за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з вимогою про виплату заборгованості по заробітній платі, проте відповідачем не здійснено свого зобовязання та не здійснено належної виплати заробітної плати.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю гарантовано ст. 43 Конституції України.

Відповідно до положення "Про управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації", затвердженого розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 18.1.2014 року № 617/0/5-14, управління капітального будівництва є структурним підрозділом облдержадміністрації, підзвітним та підконтрольним голові облдержадміністрації та Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України з питань, що належать до його компетенції.

Відповідно до пункту 15 Положення, управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах державного Казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, власні бланки.

Пунктом 14 передбачено, що штатний розпис і кошторис управління затверджує голова облдержадміністрації за пропозицією начальника управління відповідно до Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228.

Крім того, відповідно до п. 8.12 Положення, начальник управління подає на затвердження голови облдержадміністрації проекти кошторису та штатного розпису управління в межах визначеної граничної чисельності та фонду оплати праці його працівників. Пунктом 8.13 визначено, що начальник розпоряджається коштами у межах затвердженого головою облдержадміністрації кошторису доходів і видатків на утримання апарату управління та несе персональну відповідальність за їх цільове використання.

З наведеного випливає, що управління капітального будівництва самостійною юридичною особою та розпоряджається коштами на власний розсуд. Кошти, передбачені у вартості будівництва на утримання служб замовника, зараховуються до доходів спеціального фонду державного бюджету, як власні надходження управління капітального будівництва обласної державної адміністрації. Доказом того, що УКБ ЛОДА протягом спірного періоду фінансувалося за рахунок власних надходжень є лист департаменту фінансів від 11.08.2015 № 03-40/1468.

Суд приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що належним відповідачем у справі являється Управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації, оскільки обовязок по виплаті заробітку покладено на управління розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 18.1.2014 року № 617/0/5-14.

Згідно з ст. 96 ЦПК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Як вбачається із матеріалів справи, заборгованість Управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації перед ОСОБА_1 по заробітній платі за липень 2014 року - березень 2015 року становить 32 549,86 грн.

Статтею 117 КЗпП України передбачено в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

У відповідності до ст.ст. 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2010 року № 2050-ІІІ (з відповідними змінами та доповненнями) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок та умови проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати визначається Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. №159.

Таким чином, у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати та проведення розрахунку при звільненні на користь ОСОБА_1 з УКБ ЛОДА підлягають стягненню також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на 18 серпня 2015 року в сумі 19 003,62 та компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати зарплаті розмірі 10 327,61 грн.

В задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди слід відмовити, оскільки відновлення порушеного трудового права в цьому випадку є достатньою сатисфакцією. Крім того, позивачем не надано належних доказів перенесених моральних страждань, їх обсягу, глибини та тривалості, причинового звязку між діями відповідача та моральними переживаннями позивача.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Спеціальна процедура призначення керівника Управлінння капітального будівництва Львівською обласною адміністрацією не спростовує позиції позивача щодо виплати заборгованості відповідачем ЛОДА.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє часткове ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до часткового задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 47, 116, 117, КЗпП України, Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», Законом України "Про оплату праці" суд ,-

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації (; місцезнаходження: м. Львів, вул. Чайковського 17) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання зареєстроване за адресою: 81115, Львівська обл., Пустомитівський р-н., с. Оброшине, вул. Шкільна, буд.1), 32 549,86 грн. нарахованої але не виплаченої заробітної плати; 3 237,42 грн. невиплачених витрат на відрядження та господарські витрати; 19 003,62 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні; 10 327,61 грн. компенсації втрати частини зароби плати у зв'язку із порушенням строків її виплати, а всього 65 118,51 грн..

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з Управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації (; місцезнаходження: м. Львів, вул. Чайковського 17) на користь на користь держави 651,18 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.Р.Волоско.