Дата документу 22.01.2015
ЄУ № 420/29/15-ц
Провадження №2/420/293/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Потапенко Р.Р.

при секретарі Войтенко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 22.07.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської міської ради, актовий запис № 463. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею. Близько 13 років з відповідачем разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують. Причиною розірвання шлюбу є те, що в психологічному плані вони з відповідачем не сумісні, між ними не було порозуміння, в сім'ї виникали сварки, які привели до втрати один до одного почуття любові та поваги. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору про спільно нажите майно немає. Син ОСОБА_3 після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «ОСОБА_4».

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного Кодексу України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки.

Судом встановлено, що сторони з 22.07.1995 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, виданим 22.07.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської міської ради, актовий запис № 463.

Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим 01.03.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Луганська.

Згідно позовної заяви, син ОСОБА_3 після розірвання шлюбу буде проживати з батьком ОСОБА_2

Причиною розірвання шлюбу, згідно позовної заяви, стало те, що в психологічному плані подружжя не сумісне, між ними не було порозуміння, в сім'ї часто виникали сварки, які призвели до втрати один до одного почуття любові та поваги.

Позивач ОСОБА_5 після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - «ОСОБА_4».

Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України.

У чинність ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що подружжя тривалий час спільно не проживає, спільне господарство не веде, шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб існує формально, до примирення сторони не прагнуть, а також зважаючи на те, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надав, суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 212-215, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, зареєстрований 22 липня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Луганської міської ради, актовий запис № 463.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 прізвище отримане після реєстрації шлюбу «ОСОБА_4».

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Харківської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: