Справа № 737/1112/14-ц
Провадження № 2/737/16/15
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2015 року смт.Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області в складі:

судді - Іванець С.В.,

з участю секретаря - Медвідь А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином,

В С Т А Н О В И В:

09.12.2014 ОСОБА_1 подав до Куликівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до ОСОБА_2, в якій просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, завдану злочином у розмірі 5795, 00 грн. та моральну шкоду у розмірі 7000 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 28.08.2014, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 20.10.2014, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309 та ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років обмеження волі, за вчинення ним ряду кримінальних правопорушень, серед яких крадіжка грошей та інших товарно-матеріальних цінностей, належних позивачу з будівлі магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1",що розташований в АДРЕСА_1, що мала місце 22.05.2014. Відповідачем, завдана позивачеві матеріальна шкода, в розмірі 11945 грн. компенсована лише частково в сумі 7950 грн., тому він звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача решту матеріальної шкоди в розмірі 3995 грн., вартість відновлювального ремонту приміщення магазину в розмірі 1800 грн. та моральну шкоду в розмірі 7000 грн., яка полягає в погіршенні стану здоров'я, погіршенні стосунків у родині, необхідності проведення ремонтних робіт та позичанні грошей з метою поповнення магазину товаром.

Позивач ОСОБА_1, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, через адміністрацію установи відбування покарання, в судове засідання не з'явився, свого представника для участі в розгляді цивільної справи до суду не направив, подав до суду заперечення, в яких зазначає, що позивачем не надано докази на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди та не надано обґрунтування розміру заявленої моральної шкоди; вказує, що позивачем не надано документи, що підтверджують сплату ним коштів за виконані роботи по ремонту магазину та розрахунок вартості робіт; наголошує на тому, що відшкодував позивачеві 8950 грн., а не 7950 грн., як він зазначив у позові.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з"явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження №1-кп/737/42/14, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів ст. ст. 11 та 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець(свідоцтво про державну реєстрацію ФОП серії НОМЕР_1 від 08.11.2010) та є орендарем частини магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого в АДРЕСА_1 (Договір №22 об'єкта нерухомості від 10.01.2014).

Вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 28.08.2014, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 20.10.2014, який має для даної справи преюдинійне значення, згідно положень ч.4 ст.61 ЦПК України, відповідно до якої, обставини, встановлені вироком в кримінальній справі, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, ОСОБА_2 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.3 ст.185 КК України, серед яких, зокрема і вчинення крадіжки грошей та товарно-матеріальних цінностей з магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого по АДРЕСА_1, на загальну суму 11945 грн..

Під час розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.3 ст.185 КК України, потерпілим ОСОБА_1 цивільний позов не пред'являвся і не був предметом розгляду у кримінальному провадженні.

За приписами п.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільний позов у кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до положень частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода, завдана не з її вини.

Пленум Верховного Суду України у постанові "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини (п. 2).

В даному випадку обов'язок відшкодувати заподіяну позивачеві ОСОБА_1 шкоду лежить на особі, яка її заподіяла - відповідачеві ОСОБА_2, оскільки між його неправомірними діями і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина ОСОБА_2.

Вимоги, заявлені позивачем ОСОБА_1 в частині вимог про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а саме крадіжкою грошей та товарно-матеріальних цінностей в розмірі 3995 грн.(11945 грн. - 7950 грн.) підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" в АДРЕСА_1 в розмірі 1800 грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження оплати виконаних робіт, так як акт виконаних робіт №20 від 23.05.2014 (а.с.28), таким доказом не являється.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне.

Законодавче визначення поняття моральної шкоди дано в частині 6 статті 4 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", відповідно до якої моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

За визначенням ч. 2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

В обґрунтування позовних вимог про спричинення позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди, внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2, позивач вказував, що завдана йому моральна шкода полягає у погіршенні стану здоров'я та стосунків у родині, необхідності докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав, шукати осіб, які б відремонтували пошкоджене відповідачем вікно.

Зазначені обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, тому суд вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 позивачеві ОСОБА_1 була спричинена моральна шкода.

Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частини 3 - 5 ст. 23 ЦК України передбачають, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначено в роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року „Про судову практику у справах про відшкодування моральної ( не майнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Вирішуючи питання про визначення розміру відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_1, суд враховує принципи розумності, виваженості та справедливості, характеру, обсягу та глибини душевних страждань, яких зазнав позивач та вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди в сумі 1000 грн, яку слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, за які позивачем сплачено судовий збір(стягнення 1000 грн. моральної шкоди та відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення 1800 грн., які не включені в розмір збитків, встановлених вироком суду), з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 27,68 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 15, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3995(три тисячі дев'ятсот дев'яносто п'ять) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 1000(одну тисячу) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 27(двадцять сім) грн. 68 коп..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Куликівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В.Іванець