Справа № 323/3454/14-ц
№ провадження 2/323/33/15
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

15.01.2015 м. Оріхів

15 січня 2015 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Галчанського С.В.,

при секретарі Свириденко О.С.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Мерліч П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Філії Запорізького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі Територіального відокремленого безбалансового відділення №100007/0204 про захист прав споживача, розірвання договору банківського вкладу і видачу вкладу, компенсацію понесених витрат та відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

Як указано в позовній заяві, 27 березня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №115 на вклад «Динамічний». Відповідно до умов договору позивач передав банку гроші у сумі 20000 грн. строком на 90 днів - до 25 червня 2014 року зі сплатою 17,5% річних.

27 березня 2014 року позивачем було передано банку 20000 грн., що підтверджується квитанцією №4 від 27.03.2014 р., а 02 квітня 2014 року внесено на цей самий рахунок ще 15000 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 02 квітня 2014 року. Таким чином, всього позивачем було внесено на депозит 35000 грн.

18 червня 2014 року позивач вкладник, посилаючись на норми п.3.1 договору та ст.1060 ЦК України, якими регламентовано право вкладника на дострокове повернення коштів за першою його вимогою, внесених на депозит, звернувся до банку із заявою про дострокове повернення суми депозиту. Позивачу працівниками банку було відмовлено у видачі депозитних коштів без пояснення причин такої відмови.

25 червня 2014 року сплинув строк дії договору, але після закінчення строку дії договору депозит та нараховані відсотки позивачу банком не видано.

Позивач зазначає, що з початку дії договору та до моменту звернення до суду з цим позовом заборгованість банка з урахуванням відсотків, пені, інфляційних витрат, трьох відсотків річних за весь період прострочення становить 40513,93 грн.

Позивач просить розірвати договір банківського вкладу №115 від 27 березня 2014 року, стягнути з відповідача загальну суму відшкодування у розмірі 40513 грн. 93 коп.

У судовому засіданні позивач та його представник на задоволенні позову наполягали, коротко виклавши обставини позову.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, посилались на те, що зазначений у позові договір, між сторонами не укладався.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши позов, докази в справі, а саме: копії паспорту, пенсійного посвідчення, договору від 27 березня 2014 року №115, квитанції №4 від 27 березня 2014 року, меморіального ордеру, листа-повідомлення, довідки, вважає, що позов не підлягає задоволенню з тих підстав, що наданий договір №115 на вклад «Динамічний», від 27 березня 2014 року не підписаний сторонами, а відтак не укладений. Також квитанція №4 від 27 березня 2014 року про внесення готівки на вкладний (депозитний) рахунок не містить підпису посадової особи банківської установи. І меморіальний ордер через свою сутність спростовує факт депозиту.

Відповідно до ч.1 ст.1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.3 ст.639 ЦК України якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту підписання його сторонами.

Відповідно до ст.60 ЦПК України:

1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

2. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

3. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, через недоведеність укладення договору, у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.639, 1058, 1066-1067,1059 ЦК України, ст.ст.60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, Суд,

Вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області С.В.Галчанський