АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №754/1369/15 Головуючий у 1 інстанції Ярошенко С.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарях Басюк Ю.В., Юрченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Марценюк-Кухарука А.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 як представника за довіреністю ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Державного науково-дослідного і проектно-конструкторського інституту інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені частково: стягнуто з Державного науково-дослідного і проектно-конструкторського інституту інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні на користь ОСОБА_5 заборгованість по заробітній платі та компенсацію втрати частини доходів у сумі 18926,90грн; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з Державного науково-дослідного і проектно-конструкторського інституту інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні на користь держави 243,60грн судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 з 22.08.2000 по 10.01.2003 працював у відповідача на посаді заступника директора та директора. Згідно довідки головного бухгалтера Державного науково-дослідного і проектно-конструкторського інституту інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні станом на 12.03.2015 заборгованість відповідача перед ОСОБА_5 по заробітній платі становить 11661,10грн.

Враховуючи наведене, а також, що відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100, що індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу, перевіривши розрахунок позивача щодо розміру суми компенсації, суд першої інстанції вважав за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача 7265,80грн компенсації втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати, а також 11661,10грн заборгованості по заробітній платі, що разом складає 18926,90грн. У задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди суд відмовив за недоведеністю вимог.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача компенсацію втрати частини доходів у повному розмірі та 5000,00грн на відшкодування моральної шкоди.Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції в порушення ст.214,215 ЦПК України не зазначив мотивів, з яких вважав за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача саме 7265,80грн компенсації втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків виплати, не навів розрахунків указаної суми.

Встановлено судом і не заперечується сторонами, що заборгованість по заробітній платі позивача становить 11661,10грн. Разом з тим, з наданої відповідачем апеляційному суду Довідки про нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_5 за період з 01.01.2001 по 01.02.2003 №48 від 26 березня 2014 року, адресованій Деснянському районному суду м. Києва (ас164), встановлено арифметичну помилку в обрахуванні загальної суми заборгованості по заробітній платі за вказаний період, яка фактично складає 12198,78грн (ас176-177). Проте, оскільки ОСОБА_5 у позовній заяві просив стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 11661,10грн і не оскаржує рішення суду першої інстанції у цій частині, підстав для зміни вказаної суми немає.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення компенсації, суд першої інстанції правильно керувався Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001, відповідно до якого сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100, і не звернув увагу, що розрахунок позивача в цій частині був зроблений з порушенням вказаного Порядку, адже даних про невиплачений грошовий дохід позивача за відповідний місяць у нього не було, розрахунок зроблено з урахуванням загальної суми заборгованості.

Перевіривши правильність розрахунку розміру компенсації на підставі Довідки відповідача №48 від 26 березня 2014 року (ас176-177), колегія дійшла висновку, що він зроблений з дотриманням Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001, і розмір компенсації втраченого доходу ОСОБА_5 за спірний період складає 47300,25грн. Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, проте, оскільки оскаржуваним рішенням суду першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_5 у цій частині задоволені частково у сумі 7265,80грн, різниця 47300,25грн - 7265,80грн = 40034,45грн також підлягає стягненню на користь позивача, а оскаржуване рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо безпідставності висновків суду про недоведеність позовних вимог ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди, адже невиплата позивачу протягом тривалого часу заборгованості по заробітній платі з вини відповідача дає підстави вважати встановленим факт порушення його законних прав, які призвели до моральних страждань позивача і вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.237№ КЗпП України зазначені обставини є підставами для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, колегія виходить зі встановлених судом обставин, характеру немайнових втрат позивача, тривалості порушення та засад розумності, виваженості і справедливості, і вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року не оскаржується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,308,309,313,315,316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 як представника за довіреністю ОСОБА_5 задовольнити частково. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 скасувати і ухвалити у цій частині нове рішення наступного змісту.

Стягнути з Державного науково-дослідного і проектно-конструкторського інституту інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні на користь ОСОБА_5 40034,45грн (сорок тисяч тридцять чотири грн 45 коп.) компенсації втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків виплати та 1500 грн (одну тисячу п'ятсот грн) на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О.Антоненко

Судді А.М.Стрижеус

О.І.Шкоріна