Головуючий суду 1 інстанції - Костроба Ю.Ю.
Доповідач - Стахова Н.В.
Справа № 417/1771/14-ц
Провадження № 22ц/782/23/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» березня 2015 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді - Стахової Н.В.,

суддів - Борисова Є.А., Бережної С.В.,

при секретарі - Веселові С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційні скарги відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи КП «Кремінна-Комунсервіс», на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 09 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - КП «Кремінна-Комунсервіс» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до ОСОБА_2 з позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири в сумі 6400 грн.; стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_5 в сумі 5000 грн. і на користь ОСОБА_4 в сумі 3000 грн., завданої залиттям 19 серпня 2014 року їх квартири АДРЕСА_1, яка їм належить на праві приватної спільної часткової власності; судових витрат у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 243 грн.60 коп., посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2, який проживає в квартирі над ними, допустив протікання води, внаслідок чого залив стелі квартири, зіпсував шпалери, шви між плитами перекриття набухли.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 09 лютого 2015 року позов задоволено частково: з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто майнову шкоду в сумі 2545,00 грн.; на користь ОСОБА_4 стягнуто майнову шкоду в сумі 2545,00 грн., також з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто моральну шкоду в сумі 5000 грн.; на користь ОСОБА_4 стягнуто моральну шкоду в сумі 3000 грн., а також компенсацію судових витрат понесених позивачами кожній по 521 грн.80 коп.

З даним рішенням суду першої інстанції відповідач не погодився та в апеляційній скарзі ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Крім того, з рішенням суду не погодився представник третьої особи КП «Кремінна-Комунсервіс» та в апеляційній скарзі ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди в сумі 2545,00 грн. та судових витрат у розмірі 521,80 грн. відмовити, в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду; позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про стягнення майнової та матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Заслухавши доповідача, позивача, представників апелянтів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.ст.213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд у числі інших вирішує також питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ч.1,ч.3 ст.303 ЦПК України,- під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з вини відповідача ОСОБА_2 відбулось затоплення квартири позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, у результаті чого останнім були завдані матеріальні збитки на суму в розмірі 5290 грн. та моральна шкода на суму 8000 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Проте в повній мірі погодитися з висновком суду першої інстанції судова колегія не може з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 494 (а.с.8-9).

Згідно акту про залиття від 21 серпня 2014 року (а.с.11) затоплення квартири за адресою АДРЕСА_1, відбулося внаслідок обрізаної та не заглушеної каналізаційної труби в квартирі АДРЕСА_2 в якій проживає відповідач ОСОБА_2 Зазначена квартира належить відповідачу на підставі договору купівлі - продажу від 09 грудня 1999 року. (а.с.125).

Внаслідок залиття квартири водою були пошкоджені: стеля в кухні розміром 2.5х2.5м., коридор вхідний розміром 1.5х2.5 м., зал розміром 5х1.5 м., коридор суміжний зі спальнею та санвузлом розміром 1.5х2м. Також, у результаті підтоплення шпалери від вологості відклеїлися, мають місце плями, шви між плитами перекриття намокли, що підтверджується актом від 21 серпня 2014 року, який складений КП «ККС».

Відповідно до локального кошторису ремонту квартири за адресою: Луганська область, м.Кремінна, провулок Октябрський, 16/33 від 18 листопада 2014 року вартість відновлювального ремонту вказаної квартири складає 5290 грн. Крім цього, позивачами були витрачені кошти за складання зведеного кошторису в розмірі 800 грн., що підтверджується копією відповідної квитанції (а.с.32).

Загальні положення щодо відшкодування шкоди встановлені у параграфі 1 глави 82 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідальність за заподіяну протиправною поведінкою шкоду виникає при наявності вини особи, що заподіяла шкоду, крім випадків, прямо передбачених законом. Вина заподіювача шкоди, що підлягає відшкодуванню за правилами глави 82 ЦК України передбачається (презюмується).

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо оцінки локального кошторису як висновок експерта, оскільки відповідно до реєстру атестованих судових експертів Міністерства юстиції України за № 4426 ОСОБА_6 не є фахівцем державної спеціалізованої установи та його свідоцтво № 132 недійсне з 30 жовтня 2002 року у зв'язку із закінченням терміну дії свідоцтва.

Разом з тим, судова колегія приймає вказаний локальний кошторис та акт як письмові докази, які відповідач не спростував і не заявляв клопотання про проведення експертизи по справі, а тому судова колегія вважає надані позивачами докази в цій частині належними і допустимими відповідно до вимог ст.ст. 57, 58, 59 ЦПК України.

Доводи апелянтів стосовно того, що акт, наданий позивачами не відповідає вимогам наказу державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року, яким затверджено Правила утримання будинків та при будинкової території, а також щодо відсутності доказів стосовно повноважень на його складання, судова колегія до уваги не приймає, оскільки зазначений акт фіксує факт затоплення, який узгоджується з іншими доказами по справі, зокрема показаннями свідків.

Судова колегія не приймає до уваги фотокартки відповідача щодо заглушеної каналізаційної труби, оскільки вказані фотокартки не містять дати.

Що стосується тієї обставини, що відповідач не був присутній при складанні акту, то як свідчить зазначений акт, при його складанні були присутні члени сім*ї відповідача.

Доводи апелянта ОСОБА_2 щодо помилкового стягнення розміру матеріальної шкоди з огляду на те, що позивачі є власниками квартири у розмірі 1/3 частки, є безпідставними, оскільки позивачі є єдиними власниками квартири.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.182).

Крім того, зазначені доводи є протирічними позиції відповідача, оскільки він взагалі не визнає свою вину у затопленні квартири позивачів.

Заперечення відповідача проти позову щодо того, що таку шкоду має відшкодувати мешканці квартир вище поверхом, судова колегія не бере до уваги, оскільки доказів в підтвердження вказаного факту відповідачем не надано.

Доводи апелянтів стосовно того, що при відкритті позовного провадження суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивачами не було сплачено судовий збір за вимоги немайнового характеру, дійсно знайшли підтвердження, однак порушення судом у даному випадку норм процесуального права не вплинуло на правильний висновок суду щодо встановлення вини відповідача у затопленні квартири.

Обґрунтованими є доводи апелянтів щодо безпідставного стягнення з відповідача витрат понесених позивачами за складання висновку суб'єкта оціночної діяльності, оскільки зазначені витрати не відносяться до судових витрат.

Стосовно доводів відповідача щодо розгляду справи з порушенням п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, судова колегія вважає, що розгляд справи за відсутності позивачки ОСОБА_3 ніяким чином не вплинув на права відповідача.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд правильно встановив, що між сторонами існують деліктні правовідносини із завданням матеріальної шкоди, яка відповідно до ст. 1166 ЦК України, підлягає стягненню з відповідача.

Однак, правильно встановивши вину відповідача у затопленні квартири, суд першої інстанції, на думку судової колегії, помилково визначився з розміром майнової шкоди, не звернувши уваги на той факт, що з відповідача підлягають стягненню тільки прямі витрати, вартість яких відповідно до локального кошторису, зокрема вартість матеріалів, виробів та конструкцій становить 872 грн.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Доводи апелянтів про неправильні висновки суду стосовно заподіяння позивачам моральної шкоди, судова колегія вважає безпідставними, оскільки залиттям, яке відбулося з вини відповідача пошкоджено майно позивачів, що в свою чергу призвело до завдання моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню. На підтвердження своїх доводів позивачі зазначили, що вже сам факт залиття квартири призвів до моральних страждань. Крім того, позивачам необхідно приймати міри до відновлення житла, доводити в суді своє право на відшкодування шкоди.

Однак, враховуючи розмір матеріальної шкоди, а також вимоги розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди підлягає зменшенню на користь позивачів до 1000 грн. кожному.

Відповідно до вимог ст..309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, тому рішення підлягає зміні.

Керуючись ст. 209, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційні скарги відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи КП «Кремінна-Комунсервіс» - задовольнити частково.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 09 лютого 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 майнової шкоди в сумі 2545 грн. 00 коп. змінити, зменшивши суму стягнення з 2545 грн. до 436 грн.00 коп.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 09 лютого 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 майнової шкоди в сумі 2545 грн. 00 коп. змінити, зменшивши суму стягнення з 2545 грн. до 436 грн. 00 коп.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 09 лютого 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 3000 грн. 00 коп. змінити, зменшивши суму стягнення з 3000 грн. до 1000 грн.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 09 лютого 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди в сумі 5000 грн. 00 коп. змінити, зменшивши суму стягнення з 5000 грн. до 1000 грн.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 09 лютого 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 компенсації понесених ними судових витрат в сумі 1043 грн. 60 коп. змінити, зменшивши суму судових витрат до 243 грн.60 коп., та доповнити в цій частині рішення абзацом 7 наступного змісту:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного Бюджету України судові витрати у вигляді судового збору за вимоги немайнового характеру в сумі 243 грн.60 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його оголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий-суддя:

Судді: