АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Усика Г.І., Побірченко Т.І.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Граніттранссервіс», про звернення стягнення на предмет застави,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/5338/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Москаленко К.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року задоволено частково позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (далі по тексту - ПАТ «Банк «Київська Русь») до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Граніттранссервіс» (далі по тексту - ТОВ «Граніттранссервіс»), про звернення стягнення на предмет застави.

В рахунок погашення заборгованості ТОВ «Граніттранссервіс» за кредитним договором № 19574-20/10-1 від 12 липня 2010 року у розмірі 8 973 412 грн. 88 коп., перед ПАТ «Банк «Київська Русь», звернуто стягнення на предмет застави за договором застави транспортного засобу від 14 грудня 2010 року - автомобіль марки Chrysler, модель 300 С, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_3, ідентифікатор VIN НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії КХС № 64 0021, виданого МРЕВ-6 ДАІ ГУ МВС України в м. Києві 30 серпня 2005 року, шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну продажу предмету застави в розмірі оціночної вартості вказаного майна, що буде визначена незалежним суб'єктом оціночної діяльності на момент продажу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» судові витрати у розмірі 3 654 грн.

В іншій частині вимог відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції змінити в частині визначення розміру заборгованості ТОВ «Граніттранссервіс» в рахунок погашення якої звернуто стягнення на предмет застави, зменшивши її з 8 973 412 грн. 88 коп. до 8 448 944 грн. 10 коп. Звертає увагу на те, що згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Виходячи з наведених положень законодавства, нарахування пені за несвоєчасну сплату кредиту, який відповідно до п. 1.1 кредитного договору повинно було припинитися 12 січня 2012 року. Однак ПАТ «Банк «Київська Русь», заявляючи про суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 8 973 412 грн. 88 коп., недобросовісно врахував до складу заборгованості грошові кошти у розмірі 424 468 грн. 78 коп. як пеню за несвоєчасну сплату кредиту за період з 04 січня 2014 року по 03 липня 2014 року. Крім того, до складу заборгованості, в рахунок погашення якої було звернуто стягнення на предмет застави, ПАТ «Банк «Київська Русь» було включено заборгованість по кредиту у розмірі 5 468 800 грн. Однак, згідно з п. 1.1 договору застави застава за цим договором забезпечує вимоги банку за кредитним договором з усіма змінами і доповненнями до нього, які існували на момент укладення договору застави (зокрема зі змінами, внесеними договором № 1 від 30 липня 2010 року і договором № 2 від 14 грудня 2010 року, яким передбачено надання кредиту у розмірі саме 5 368 800 грн.). З огляду на викладене вище, до загальної суми заборгованості, для погашення якої звернуто стягнення на предмет застави, суд незаконно включив пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 424 468 грн. 78 коп. та частину заборгованості по кредиту у розмірі 100 000 грн., а всього 524 468 грн. 78 коп.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з наведених в ній підстав.

В судове засідання представник ПАТ «Банк «Київська Русь» та представник ТОВ «Граніттранссервіс» не з'явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 12 липня 2010 року між АБ «Київська Русь», правонаступником якою є ПАТ «Банк «Київська Русь», та ТОВ «Граніттранссервіс» було укладено кредитний договір №19574-20/10-1, за умовами якого, останньому було надано кредит в сумі 2 770 000,00 грн. зі сплатою процентів у розмірі 22 % річних та кінцевим терміном повернення кредиту до 12 липня 2011 (а.с.11-19).

30 липня 2010 року між ПАТ «Банк «Київська Русь», та ТОВ «Граніттранссервіс» було укладено договір № 1 про внесення змін до кредитного договору № 19574-20/10-1 від 12 липня 2010 року, за умовами якого сторони погодили викласти п. 4.4 кредитного договору в наступній редакції: «Сплата позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк з 25-го числа по останній робочий день поточного місяця на рахунок № НОМЕР_2 в АБ «Київська Русь». У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів вважається простроченою, переноситься банком на рахунки для обліку прострочених нарахованих доходів. Проценти нараховані за останній (неоплачений) період користування кредитом, сплачуються одночасно з остаточним поверненням кредиту. Проценти, що нараховані за період з 12 липня 2010 року по 30 листопада 2010 року сплатити в строк до 15 грудня 2010 року.» (а.с.17).

14 грудня 2010 року між ПАТ «Банк «Київська Русь», та ТОВ «Граніттранссервіс» було укладено договір № 2 про внесення змін до кредитного договору № 19574-20/10-1 від 12 липня 2010 року, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 5 368 800,00 грн. (а.с.18).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 14 грудня 2010 між АБ «Київська Русь», та ОСОБА_1 було укладено договір застави автомобіля марки «CHRYSLER», модель 300 С, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_3, ідентифікатор НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, за умовами якого, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником та/або заставодавцем своїх зобов'язань за кредитним договором, Банк має право звернути стягнення на предмет застави та за його рахунок задовольнити свою вимогу (а.с.22-27).

15 грудня 2010 року між ПАТ «Банк «Київська Русь», та ТОВ «Граніттранссервіс» було укладено договір № 3 про внесення змін до кредитного договору № 19574-20/10-1 від 12 липня 2010 року, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 5 468 800,00 грн. (а.с.19).

ПАТ «Банк «Київська Русь» виконало свої зобов'язання перед ТОВ «Граніттранссервіс», надало йому грошові кошти в розмірі 5 468 800,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами № 8871 від 15 грудня 2010 року та № CR006001 від 21 липня 2010 року (а.с.20-21).

ТОВ «Граніттранссервіс» взяті на себе зобов'язання, за кредитним договором № 19574-20/10-1 не виконало, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка відповідно до наданих позивачем розрахунків станом на 04 липня 2014 року становить 8 973 412 грн. 88 коп., з яких: 5 468 800 грн. 00 коп. - сума заборгованості за кредитом, 1 948 008 грн. 53 коп. - сума нарахованих процентів, 424 468 грн. 78 коп. - сума пені за несвоєчасне повернення кредиту, 64 729 грн. 35 коп. - сума пені за несвоєчасну сплату процентів, 492 801 грн. 02 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 574 605 грн. 20 коп. - прострочена заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції (а.с.9-10).

07 липня 2014 року ПАТ «Банк «Київська Русь» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, в якому просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 8 973 412,88 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки «CHRYSLER», модель 300 С, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_3, ідентифікатор НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу вказаного автомобіля на прилюдних торгах, встановивши початкову ціну продажу предмету застави в розмірі оціночної вартості вказаного майна, що буде визначена незалежним суб'єктом оціночної діяльності на момент продажу та з метою забезпечення збереження предмету застави просилопередати на відповідальне зберігання позивачу ПАТ «Банк «Київська Русь» шляхом вилучення вказаного автомобіля у власника ОСОБА_1

Суд першої інстанції дійшов висновку про звернення стягнення на предмет застави за договором застави транспортного засобу від 14 грудня 2010 року - автомобіль марки Chrysler, модель 300 С, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_3 в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Граніттранссервіс» за кредитним договором №19574-20/10-1 від 12 липня 2010 року у розмірі 8 973 412 грн. 88 коп. перед ПАТ «Банк «Київська Русь». При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо передачі предмета застави на відповідальне зберігання ПАТ «Банк «Київська Русь» шляхом вилучення вказаного автомобіля у ОСОБА_1 не підлягають задоволенню в зв'язку з їх необґрунтованістю та не доведеністю.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі.

Так, ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому, кредитний договір № 19574-20/10-1 від 12 липня 2010 року укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Граніттранссервіс», тобто між суб'єктами господарювання під час здійснення їх господарської діяльності, а тому до правовідносин, що виникли між сторонами вказаного кредитного договору необхідно застосовувати положення ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України пеня є штрафною санкцією, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, нарахування пені за несвоєчасну сплату кредиту, який відповідно до п. 1.1 кредитного договору № 19574-20/10-1 від 12 липня 2010 року мав бути повернутий не пізніше 12 липня 2011 року, повинно було припинитися через 6 місяців з цієї дати, тобто 12 січня 2012 року.

Відповідно до п. 2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про звернення стягнення на предмет застави для погашення суми пені у розмірі 424 468 грн. 78 коп.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про звернення стягнення на предмет застави, за договором застави транспортного засобу від 14 грудня 2010 року, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Граніттранссервіс» за кредитним договором №19574-20/10-1 від 12 липня 2010 року у розмірі 8 973 412 грн. 88 коп., з яких: 5 468 800 грн. 00 коп. - сума заборгованості за кредитом, 1 948 008 грн. 53 коп. - сума нарахованих процентів, 424 468 грн. 78 коп. - сума пені за несвоєчасне повернення кредиту, 64 729 грн. 35 коп. - сума пені за несвоєчасну сплату процентів, 492 801 грн. 02 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 574 605 грн. 20 коп. - прострочена заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції.

Як вбачається зі змісту договору № 2 від 14 грудня 2010 року про внесення змін до кредитного договору № 19574-20/10-1 від 12 липня 2010 року було збільшено розмір кредиту до 5 368 800,00 грн. (а.с.18).

Відповідно до п. 1.1 договору застави транспортного засобу від 14 грудня 2010 року застава за цим договором забезпечує вимоги заставодержателя за кредитним договором № 19574-20/10-1 від 12 липня 2010 року (а також будь-якими змінами і доповненнями до нього, в тому числі стосовно збільшення процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту тощо), укладений між заставодержателем і ТОВ «Граніттрассервіс», за умовами якого останній зобов'язаний заставодержателю по 12 липня 2011 рокувключно у порядку, строки та на умовах, встановлених кредитним договором, повернути кредит у розмірі 5 368 800 грн. 00 коп., сплатити проценти за користування ним у розмірі 22 % річних або 30 % річних у разі, якщо Банк скористався правом підвищення процентної ставки згідно п. 4.6. кредитного договору, комісії та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

Таким чином, зі змісту п. 1.1. договору застави вбачається, що застава за цим договором забезпечує вимоги банку за кредитним договором з усіма змінами і доповненнями до нього, які існували на момент укладення договору застави, зокрема зі змінами, внесеними договором № 1 від 30 липня 2010 року і договором № 2 від 14 грудня 2010 pоку, яким передбачено надання кредиту у розмірі 5 368 800,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що сторони за договором застави транспортного засобу від 14 грудня 2010 року не передбачали забезпечення заставою зобов'язань за кредитним договором № 19574-20/10-1 від 12 липня 2010 року із змінами, які виникнуть у майбутньому, а тому збільшення суми кредиту за вказаним кредитним договором, що відбулося 15 грудня 2010 року на підставі укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» і ТОВ «Граніттранссервіс» договору № 3, яким зафіксовано розмір кредиту у сумі 5 468 800,00 грн., не спричиняє збільшення розміру вимог банку, які забезпечуються заставою за договором застави.

Відповідно до п. 6.5. договору застави транспортного засобу від 14 грудня 2010 року доповнення до цього договору та зміна окремих його положень здійснюється за письмово оформленою згодою сторін, підписаною уповноваженими представниками сторін та скріпленою печатками сторін юридичних осіб або підписом сторони - фізичної особи.

Таким чином, зміна розміру вимог ПАТ «Банк «Київська Русь», які забезпечуються заставою за договором застави транспортного засобу від 14 грудня 2010 року, можлива лише за умови внесення відповідних змін до цього договору.

Суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 не надавав ПАТ «Банк «Київська Русь»письмової згоди про внесення змін до п. 1.1. вказаного договору застави щодо зміни розміру основного зобов'язання, виконання якого забезпечується предметом застави, та дійшов помилкового висновку про звернення стягнення на предмет застави в межах суми основного зобов'язання в розмірі 5 468 800,00 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині звернення стягнення на предмет застави за договором застави транспортного засобу від 14 грудня 2010 року та в частині відмови в задоволені вимог щодо передачі предмета застави на відповідальне зберігання ПАТ «Банк «Київська Русь» сторонами не оскаржено, а тому, згідно зі ст. 303 ЦПК України у колегії суддів відсутні підстави для перевірки правильності висновків суду в цій частині.

Враховуючи викладене, рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року підлягає зміні в частині визначення розміру заборгованості ТОВ «Граніттранссервіс» перед ПАТ «Банк «Київська Русь» за кредитним договором № 19574-20/10-1 від 12 липня 2010 року, яка підлягає погашенню за рахунок звернення стягнення на предмет застави, за договором застави транспортного засобу від 14 грудня 2010 року, на автомобіль марки Chrysler, модель 300 С, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_3, з 8 973 412 грн. 88 коп. до 8 448 944 грн. 10 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року змінити.

Зменшити розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Граніттранссервіс» перед Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» за кредитним договором № 19574-20/10-1 від 12 липня 2010 року, яка підлягає погашенню за рахунок звернення стягнення на предмет застави, за договором застави транспортного засобу від 14 грудня 2010 року, на автомобіль марки Chrysler, модель 300 С, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_3, з 8 973 412 грн. 88 коп. до 8 448 944 грн. 10 коп.

В іншій частині рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Г.І. Усик

Т.І.Побірченко