Ухвала

іменем україни

28 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еліт Сервіс» в особі Рівненської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еліт Сервіс», ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» про визнання недійсними прилюдних торгів, визнання недійсним та скасування протоколу про проведення прилюдних торгів, повернення сторін у попередній стан, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Рівненської області від 28 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що підготовка, організація та проведення прилюдних торгів відбулися з порушеннями вимог чинного законодавства щодо належного повідомлення про продаж арештованого нерухомого майна, оцінки виставленого на продаж майна, у зв'язку із закінченням строку складеного оцінювачем звіту з незалежної оцінки майна, внаслідок чого грубо порушені його права як боржника виконавчого провадження, а тому просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 квітня 2015 року позов задоволено. Визнано недійсними прилюдні торги, що відбулися 07 листопада 2011 року щодо реалізації квартири АДРЕСА_1. Визнано недійсним та скасовано протокол № 1-17-0037/11 проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки від 07 листопада 2011 року. Повернуто сторони у стан, що існував до проведення прилюдних торгів щодо реалізації іпотечного майна. Зобов'язано ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1. Зобов'язано публічне акціонерне товариство акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» (далі - ПАТ АКБ «Індустріалбанк») повернути відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції (далі - ВДВС Рівненського МУЮ) 130 625,49 грн. від реалізації квартири, отриманих згідно платіжного доручення № 4435 від 23 грудня 2011 року. Зобов'язано ВДВС Рівненського МУЮ повернути ОСОБА_4 145 830,51 грн., отриманих згідно платіжного доручення № 18 від 18 листопада 2011 року. Зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еліт Сервіс» (далі - ТОВ «Торговий дім «Еліт Сервіс») повернути ОСОБА_4 3 739,24 грн., отриманих в якості гарантійного внеску та зарахованих у рахунок виконання зобов'язання по оплаті суми винагороди згідно договору № 17-0037/11 від 21 червня 2011 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 28 травня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено. Виключено з резолютивної частини рішення покладення зобов'язання на ОСОБА_4 повернути спірну квартиру. В решті рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ АКБ «Індустріалбанк» просить скасувати рішення місцевого та апеляційного судів, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та просить ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково на таких підставах.

Змінюючи рішення місцевого суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що повернення осіб, які не є стороною оспорюваного правочину, в попередній стан - до проведення прилюдних торгів, не порушує права цих осіб та вимог закону, а доводи апеляційної скарги з цього приводу не заслуговують на увагу.

Проте, погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна з огляду на наступне.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, має право скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням установленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду було зумовлено поважними причинами.

Вказаним вимогам рішення апеляційного суду повністю не відповідає.

Судами встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 жовтня 2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 311 091,54 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

29 грудня 2009 року стягувачу видано виконавчий лист, а 14 грудня 2010 року ВДВС Рівненського МУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого документа.

07 листопада 2011 року проведено прилюдні торги з реалізації майна, яке належить ОСОБА_3, а саме - однокімнатної квартири АДРЕСА_1, переможцем яких став ОСОБА_4

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із ст. 62 вказаного Закону реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, визначеного у ч. 8 ст. 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Порядок проведення торгів із реалізації арештованого нерухомого майна регламентується Законом України «Про виконавче провадження» та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України за № 68/5 від 27 жовтня 1999 року (далі - Тимчасове положення).

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з нормами статей 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 6 Тимчасового положення, ст. 34 Закону України «Про нотаріат»).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 грудня 2013 року у цій справі скасовано рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 квітня 2013 року та рішення апеляційного суду Рівненської області від 10 липня 2013 року, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Судом касаційної інстанції зазначено, що вирішуючи питання щодо повернення сторін у первісний стан, суди не з'ясували всіх обставин у справі, не вказали, хто має вчинити дії по поверненню коштів покупцю, та кому і ким має бути повернуто арештоване майно; залишили поза увагою те, що переможець торгів, є стороною договору купівлі-продажу та заперечення відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції про те, що отримані від реалізації нерухомого майна кошти були перераховані кредитору.

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст. 58 цього Закону.

Частинами 1 та 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Установивши, що звіти про оцінку нерухомого майна - квартир АДРЕСА_1 - виконано суб'єктом оціночної діяльності 28 квітня 2011 року, а прилюдні торги з реалізації майна відбулись 07 листопада 2011 року (тобто після закінчення встановленого Законом шестимісячного строку чинності звіту про оцінку нерухомого майна), суди вірно застосували до спірних правовідносин норму ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» і дійшли обґрунтованого висновку, що порушення цієї норми вплинуло на результати цих торгів, що є підставою для визнання таких торгів недійсними.

Разом з тим, у разі наявності підстав для визнання публічних торгів недійсними, у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору - організатор торгів та їх переможець. Отже, після цього майно підлягає повторному продажу з публічних торгів відповідно до порядку, встановленого для виконання судового рішення, оскільки задоволення позову про визнання торгів недійсними не скасовує судового рішення, для виконання якого такі торги були проведені.

Так, результати аукціону були визнані недійсними з тих підстав, що реалізація спірного майна відбулась на підставі нечинної оцінки майна.

Разом з тим, ОСОБА_3 проживає у квартирі АДРЕСА_1.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у даному випадку наслідком задоволення позовних вимог про визнання результатів торгів (аукціону) недійсними не є поновлення права власності боржника на майно, що було предметом продажу, а повернення його до ВДВС Рівненського МУЮ, у якого настає обов'язок з проведення відчуження такого майна відповідно до вимог чинного законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У випадку коли сторони, вчинивши правочин, ще не приступили до його виконання, правочин лише визнається недійсним у порядку, визначеному законом.

Враховуючи те, що реституція, тобто повернення у стан, який існував до укладення недійсного правочину, можлива лише між його сторонами, апеляційному суду необхідно було встановити, хто саме є продавцем та покупцем за договором, який було укладено за результатами проведення прилюдних торгів та який у подальшому визнано недійсним.

При цьому варто враховувати, що якщо на підставі укладеного спеціалізованою організацією з ВДВС договору ця організація під час укладення на торгах договору виступає представником ВДВС, то стороною такого договору є ВДВС. Якщо ж спеціалізована організація виступає на торгах від власного імені на підставі укладеного з ВДВС договору, то стороною договору на прилюдних торгах є спеціалізована організація.

Отже, відповідно до вимог ст. 216 ЦК України з метою усунення майнових наслідків, що виникли між сторонами договору, який виконаний, але визнаний судом недійсним, лише сторони правочину мали право заявляти вимоги про повернення їх у той майновий стан, в якому вони перебували до його вчинення.

Разом з тим, ОСОБА_3 не є стороною договору щодо якого він заявив вимогу про застосування реституції в зв'язку з визнанням його недійсним.

ПАТ «Індустріалбанк» також не є стороною вищевказаного договору, однак його зобов'язано повернути ВДВС Рівненського міського управління юстиції 130625,49 грн., отриманих від реалізації квартири.

Крім того, ОСОБА_4, який є стороною договору та учасником торгів, не заявляв вимоги про повернення йому коштів, сплачених згідно платіжного доручення № 18 від 18 листопада 2011 року, та коштів, сплачених в якості гарантійного внеску та зарахованих у рахунок виконання зобов'язання по оплаті суми винагороди згідно договору від 21 червня 2011 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції всупереч вимогам статей 212 - 214, ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки, наведені в ухвалі суду касаційної інстанції від 04 грудня 2013 року не врахував та не встановив усіх фактичних обставин справи, дійшовши помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині повернення сторін у справі, які не є учасниками торгів (сторонами договору), у стан, що існував до проведення прилюдних торгів.

Оскільки порушення норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення спору і ці порушення допущені судом апеляційної інстанції при розгляді справи, рішення суду апеляційної інстанції в частині повернення сторін у стан, що існував до проведення прилюдних торгів щодо реалізації іпотечного майна, підлягає скасуванню, а справа в цій частині передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У решті апеляційний суд всебічно та повно дослідив обставини справи і дійшов вірного висновку про визнання недійсними прилюдних торгів, визнання недійсним та скасування протоколу проведення прилюдних торгів, а також відмову в задоволенні вимог про зобов'язання ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 спірну квартиру.

Керуючись статтями 336 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_05_24/pravo1/T041618.html?pravo=1> - 338, 345 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2012_05_24/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 28 травня 2015 року в частині повернення сторін у стан, що існував до проведення прилюдних торгів щодо реалізації іпотечного майна, скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У решті рішення апеляційного суду Рівненської області від 28 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська