Провадження № 22-ц/780/1018/15 Доповідач у 2 інстанції Сушко
Категорія 42 25.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

25 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Лащенка В.Д.,

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком-Бізнес Центр», треті особи: Горенська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Київська геофізична розвідувальна експедиція ДГП «Укргеофізика» про визнання права на приватизацію кімнати в гуртожитку та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 05 липня 2000 року вона реалізувала своє право на приватизацію квартири в розмірі 10,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1. З 09 вересня 1986 року ОСОБА_1 проживає та зареєстрована в гуртожитку Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» Київської геофізичної розвідувальної експедиції. Зазначала, що адреса будівлі гуртожитку ДГП «Укргеофізика» Київської геофізичної розвідувальної експедиції змінювалася, а саме з 09 вересня 1986 року по 13 жовтня 2012 року - АДРЕСА_1, а з 13 жовтня 2012 року - АДРЕСА_1. 01 жовтня 2012 року ОСОБА_1 був виданий ордер на житлову площу в даному гуртожитку на кімнату АДРЕСА_1, але по факту в тій самій будівлі підприємства, в якій вона проживає з 09 вересня 1986 року. ОСОБА_1 звернулася на правах наймача до ТОВ «Інком-Бізнес-Центр» для реалізації свого права на приватизацію державного житлового фонду, а саме на кімнату в гуртожитку АДРЕСА_1. Але ТОВ «Інком-Бізнес-Центр» відмовив ОСОБА_1 в реалізації даного права, оскільки вона вже брала участь у приватизації квартири АДРЕСА_1 05 липня 2000 року, і тим самим позбавила себе права на повторну приватизацію додаткового помешкання, яке належить їй на законних підставах. Також ОСОБА_1 зазначила, що використала право приватизації помешкання 10,9 кв.м. в межах встановленої норми 21 кв.м., тим самим вона зберегла за собою право безоплатно приватизувати 10,1 кв.м. помешкання. У зв'язку з цим та з урахуванням уточненої позовної заяви просила визнати право на приватизацію кімнати у гуртожитку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, площею 17,8 кв.м. за нею та зобов'язати ТОВ «Інком-Бізнес-Центр» вчинити дії щодо проведення приватизації кімнати у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, площею 17,8 кв.м., стягнути з ТОВ «Інком-Бізнес-Центр» судові витрати.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, посилаючись на його незаконність, невідповідність висновків суду матеріалам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що у неї є право на безоплатну приватизацію помешкання розміром 10,1 кв.м.. Крім того вважає, що при здійснені приватизації житлове приміщення в гуртожитку визначається як окрема квартира в будинку у спільній частковій власності із іншими співвласниками даного будинку, а тому вона має законне право на приватизацію кімнати АДРЕСА_1 площею 17,8 кв.м. Вважає, що рішенням Горенської сільської ради №62/27 від 29.09.2011 року оформлення документів про передачу у власність громадян житлових приміщень у гуртожитку покладено на спеціальний орган приватизації - ТОВ «Інком-Бізнес-Центр».

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що чинним законодавством повноваженнями питання про надання права на приватизацію кімнати у гуртожитку та здійснення дій, щодо проведення приватизації належить до відома Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області як органу приватизації, а заявлені у позові вимоги до відповідача ТОВ «Інком-Бізнес-Центр» не підлягають задоволенню, оскільки відповідач у справі не є органом приватизації, а є органом з оформлення документів, що займається виконанням прийнятих органом приватизації рішень.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до вимог п. 2 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР № 208, гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Відповідно до вимог ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Громадяни, які мають житло на праві власності, можуть використовуватися одержані житлові чеки для придбання частки майна державних підприємств, земельного фонду.

Положеннями ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім'ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до низ господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв та ін..) державного житлового фонду на користь громадян України. Державним житловим фондом за нормами вказаної статті є житловий фонд місцевих рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону.

За правилами п. 17 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Відповідно до вимог п. 14 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» передача квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках які перебували у комунальній власності, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» органи місцевого самоврядування у житловій сфері щодо приватизації громадянами житла у гуртожитках: приймають рішення про прийняття у власність відповідної територіальної громади гуртожитків (майнових комплексів) відповідно до закону; приймають рішення щодо надання відповідним житловим комплексам статусу «гуртожиток» і одночасно про надання дозволу на приватизацію жилих і нежилих приміщень таких гуртожитків відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, в повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). Зазначене положення відображене також у п. 15 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян».

Встановлено, що 01 жовтня 2012 року ДГП «Укргеофізика» Київська геофізична розвідувальна експедиція видав ОСОБА_1 ордер № 14/10/12/2012 року на житлову площу в гуртожитку, як працівнику Київської неофізичної розвідувальної експедиції ДГП «Укргеофізика» на посаді прибиральниці. Так, відповідно до наданого ордеру, ОСОБА_1 на період роботи в Київській геофізичній розвідувальній експедиції ДГП «Укргеофізика» надається ізольована кімната АДРЕСА_1. Ордер виданий на підставі рішення спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету від 01 серпня 2012 року № 25. Окрім того, в тексті ордеру наголошено, що він є єдиною підставою для заселення та реєстрації в наданому жилому приміщенні. При заселенні ордер здається у відповідну житлово-експлуатаційну організацію. Ордер дійсний протягом 30 днів. Передача ордера другій особі забороняється.

З свідоцтва про право власності на житло від 05 липня 2000 року, виданого Київською геофізичною розвідувальною експедицією, вбачається, що квартира АДРЕСА_1, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та членам його сім'ї - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних долях. Вказана квартира приватизована відповідно до закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа приватизованої квартири становить 32,8 кв.м.

З довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» філія - головне управління по м. Києву та Київській області ТВБВ № 10026/012 від 23 жовтня 2013 року за № 1452/1 вбачається, що на ім'я ОСОБА_1 за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 в ТВБВ № 10026/0712 філії - ГУ по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк України» було відкрито депозит на суму житлового чека на 1 (одну) гривню 89 коп. Залишок невикористаного житлового чека становить 2 (дві) гривні 31 коп.

З довідки Київської геофізичної розвідувальної експедиції ДГП «Укргеофізика» від 05 серпня 2013 року № 53 вбачається, що ОСОБА_1 з 09 вересня 1986 року по 30 липня 1992 року була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1; з 30 липня 1992 року по 25 липня 2000 року вона була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1; з 25 липня 2000 року по 13 жовтня 2012 року була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1; з 13 жовтня 2012 року по даний час зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1. Окрім того у довідці вказано, що право на приватизацію державного житла ОСОБА_1 використала в обсязі 10,9 кв.м., при нормі 24,3 кв.м.

08 серпня 2013 року на 23 сесії 6 скликання Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області було прийнято рішення «Про затвердження акту приймання-передачі об'єктів житлового комплексу у комунальну власність від 25 червня 2013 року», відповідно до якого було затверджено акт приймання передачі об'єкту житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1, з балансу Київської геофізичної розвідувальної експедиції ДГП «Укргеофізика» на баланс Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Судом встановлено, що гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1, перейшов на баланс Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

З довідки Київської геофізичної розвідувальної експедиції ДГП «Укргеофізика» від 21 жовтня 2013 року за № 30-10 суду вбачається, що ОСОБА_1 працювала прибиральницею в Київській геофізичній розвідувальній експедиції з 09 жовтня 1978 року (на підставі наказу № 26 від 09 жовтня 1978 року) по 15 жовтня 2013 року (наказ № 119-к від 11 жовтня 2013 року).

23 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до керівника органу приватизації з заявою про оформлення передачі в приватну власність жилого приміщення в гуртожитку, яку вона займає на умовах найму. Уповноваженим власником даної кімнати визначено ОСОБА_1.

Відповідно до довідки про склад сім'ї громадянина, що мешкає у жилому приміщенні у гуртожитку та займані ними приміщення від 23 жовтня 2013 року за № 3 вбачається, що у кімнаті гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, постійно мешкає і має право на приватизацію житла ОСОБА_1, яка зареєстрована у вказаній кімнаті з 13 жовтня 2013 року.

З довідки за формою № 3 від 08 жовтня 2014 року № 1482/7 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1, проживає та зареєстровано 5 осіб: ОСОБА_3 - власник житла, його дочка ОСОБА_5, та його онучки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Відповідно до довідки за формою № 3 від 08 жовтня 2014 року № 1483/7 вбачається, що ОСОБА_1 з 13 жовтня 2012 року проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, площею 17,8 кв.м.

З відповіді Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20 жовтня 2014 року № 1327/7 вбачається, що Горенською сільською радою не створювався уповноважений орган, що здійснює приватизацію гуртожитку.

Однак, з копії рішення виконавчого комітету Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 29 вересня 2011 року за № 62/27 «Про внесення змін до складу органів приватизації об'єктів комунальної власності Горенської сільської ради» встановлено, що до складу органу приватизації державного житлового фонду внесено зміни та затверджено у новому складі. Органу приватизації доручено провести роботу по переробці наявності технічних паспортів та свідоцтв про право власності на багатоквартирні будинки, гуртожитки, які знаходяться на балансі сільської ради та підлягають приватизації.

Із заперечень представника третьої особи Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вбачається, що у здійсненні приватизації ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку з тим, що вона вже брала участь у приватизації квартири АДРЕСА_1, в якій на сьогоднішній день проживає її сім'я.

Судом встановлено, що ТОВ «Інком-Бізнес-Центр» відповідно до Рішення виконкому Горенської сільської ради № 62/27 від 29 вересня 2011 року є не органом приватизації, а є органом з оформлення документів для здійснення приватизації.

З довідки АА № 417458 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України вбачається, що ТОВ «Інком-Бізнес-Центр» є юридичною особою, яка здійснює наступні види економічної діяльності: надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.; агентства нерухомості; діяльність у сфері права; інші види освіти, н.в.і.у. Окрім того, у сфері інституційних секторів економіки ТОВ «Інком-Бізнес-Центр» є приватною нефінасовою корпорацією. Також судом встановлено, що 06 березня 1996 року ТОВ «Інком-Бізнес-Центр» взятий на облік в органах державної податкової служби.

З Статуту ТОВ «Інком-Бізнес-Центр», зокрема, п. 2.3.1., вбачається, що товариство надає послуги, зокрема, з оформлення необхідних документів для приватизації державного житлового фонду. Так, під час дослідження видів діяльності відповідно до статуту товариства не виявлено, що ТОВ «Інком-Бізнес-Центр» здійснює діяльність із приватизації державного житлового фонду чи є спеціально створеним органом приватизації.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки ТОВ «Інком-Бізнес-Центр» є неналежним відповідачем у справі, він не є органом приватизації, а є органом з оформлення документів, що займається виконанням прийнятих органом приватизації рішень.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач здійснює функції приватизації майна, не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються статутом підприємства та положеннями ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: