Справа № 159/4372/15-ц
Провадження № 2/159/1209/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 27 серпня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого-судді Бондара В.М.

з участю секретаря Рижко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі перебувають у шлюбі з 23.01.1993 року, від шлюбу народилося п'ятеро дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Причиною розірвання шлюбу є те, що між ними склалися погані стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї, через що вони останні 12 років не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, чоловік проживає з іншою жінкою. Просить розірвати шлюб.

У судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю та просить його задовольнити з викладених підстав, понесені судові витрати залишити за нею. Після розірвання шлюбу вона змінює прізвище на дошлюбне.

Відповідач по справі у судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю та просить розірвати шлюб.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, виданого 23.01.1993 року Любитівською сільською радою Ковельського району Волинської області, стверджується, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрували шлюб 23.01.1993 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 1, та після одруження стали носити спільне прізвище ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння, таким чином, шлюб існує формально й зберегти сім'ю неможливо. На подальше примирення сторони не погоджуються.

Зважаючи на те, що сторони виявили спільне бажання розірвати шлюб, не виявили бажання зберегти сім'ю та не вчинили дій до налагодження стосунків, тому суд вважає за недоцільне надавати подружжю строк для можливого примирення.

Судові витрати слід залишити за позивачем, згідно клопотання останньої.

На підставі ст. 112 СК України, керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, СУД, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, який був зареєстрований 23.01.1993 року Любитівською сільською радою Ковельського району Волинської області, актовий запис № 1.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, змінює теперішнє прізвище на дошлюбне «ОСОБА_1».

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: В. М. Бондар