Ухвала іменем україни
13 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКафідової О.В., суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К., Фаловської І.М., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитними договорами; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа - ОСОБА_4, про визнання недійсним та розірвання договору поруки, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості у розмірі 251 520 грн 94 коп. у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору № PL-701/014/2008, укладеного 06 серпня 2008 року між ним та ЗАТ «ОТП Банк». Також звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення солідарно заборгованості у розмірі 1 086 441 грн 26 коп. у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_4 умов кредитного договору № CL-701/458/2008, укладеного 07 серпня 2008 року між ним та ЗАТ «ОТП Банк».

В обґрунтування позову зазначило, що 06 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» відділення «Павлівське», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та відповідачем ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № PL-701/014/2008, згідно з умовами якого, останній отримав грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 25 000 грн строком повернення до 08 серпня 2011 року з фіксованою процентною ставкою у розмірі 2 % за кожен календарний місяць користування кредитом. У зв'язку з невиконанням умов цього кредитного договору, просить стягнути заборгованість, яка станом на 07 жовтня 2013 року становить 251 520 грн 94 коп., з якої: залишок заборгованості за кредитом - 22 615 грн 49 коп., відсотки за користування кредитом - 39 681 грн 97 коп., пеня за прострочення зобов'язань - 189 223 грн 48 коп. Крім цього, просить стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість у розмірі 30 355,04 дол. США та 843 813 грн 42 коп., з якої залишок заборгованості за кредитом - 21 255,94 дол. США, відсотки за користування кредитом - 9 099,10 дол. США, пеня за прострочення зобов'язань - 843 813 грн 42 коп., а всього на суму 1 086 441 грн 26 коп., яка утворилася станом на 07 жовтня 2013 року, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_4 умов кредитного договору № CL-701/458/2008, укладеного між ним та ЗАТ «ОТП Банк» 07 серпня 2008 року.

Відповідач ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа - ОСОБА_4, про визнання недійсним та розірвання договору поруки № SR-701/458/2008, укладеного 07 серпня 2008 року між ним та ЗАТ «ОТП Банк».

В обґрунтування зустрічного позову посилається на те, що при укладанні договору поруки № SR-701/458/2008 працівники ЗАТ «ОТП Банк» навмисно ввели його в оману, надавши для внесення першого внеску за кредитним договором № СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року відповідачу ОСОБА_4 додатковий кредит на підставі кредитного договору від 06 серпня 2008 року № РL-701/014/2008 у сумі 25 000 грн. Крім цього, користуючись обставинами невиконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитними договорами від 06 серпня 2008 року № РL-701/014/2008 та від 07 серпня 2008 року № СL-701/458/2008, продовжували нараховувати проценти за користування кредитом та застосовувати штрафні санкції, і не звернули стягнення на транспортний засіб як предмет застави.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2015 року, у задоволенні позовів ТОВ «ОТП Фактринг Україна» відмовлено. У задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить скасувати ухвалу апеляційного суду, рішення суду першої інстанції змінити в частині відмови у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна», обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, та відповідно в касаційному порядку не переглядається,.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна», виходив із того, що суду не надано первинних бухгалтерських документів стосовно (або щодо) видачі кредитів та їх часткового погашення, надані розрахунки за кредитним договором не відображають ставок та сум, на підставі яких було здійснено розрахунок періоду нарахування боргу з урахуванням погашених сум. Також суд зазначив про те, що позивач не надав суду доказів виконання п. 4.3 договору купівлі-продажу кредитного портфелю, укладеного 12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна, та вимог ч. 1 ст. 1082 ЦК України щодо належного повідомлення боржників/поручителів про укладення цього договору протягом 20 робочих днів з дати набрання чинності, тобто письмового повідомлення про відступлення права вимоги.

Проте з такими висновками судів попередніх інстанції погодитись не можна виходячи з наступного.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення судів не відповідають.

Судом встановлено, що 06 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» відділення «Павлівське», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № PL-701/014/2008, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 25 000 грн терміном повернення до 08 серпня 2011 року з фіксованою процентною ставкою у розмірі 2 % за кожен календарний місяць користування кредитом.

07 серпня 2008 року між тими ж сторонами був укладений кредитний договір № CL-701/458/2008, за умовами якого банк надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 22 514,91 доларів США для цільового використання - купівлі автомобіля із терміном повернення грошових коштів до 06 серпня 2015 року, за умовами внесення першочергового внеску у розмірі 15 % вартості автомобіля та з використанням фіксованої процентної ставки у розмірі 12,99 % річних.

У забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4, за вказаними кредитним договором, 07 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № SR-701/458/2008, за умовами якого останній узяв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_4 його боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань.

Порукою за вказаним договором забезпечувалися вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов'язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі: повернення основної суми кредиту, наданого ОСОБА_4, - не пізніше 06 серпня 2015 року: сума кредиту може складати 22 514,49 дол. США; сплата відсотків за користування кредитом в розмірі, в терміни і в порядку, що передбачені в кредитному договорі; відсотки сплачуються щомісяця; сплата пені за прострочення повернення кредиту, прострочення сплати відсотків та штрафу за цільове використання кредиту - 1 % від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання, за кожний день прострочки.

Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники.

ОСОБА_4 взяті на себе зобов'язання за кредитним договорами не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 07 жовтня 2013 року за кредитним договором від 07 серпня 2008 року № CL-701/458/2008 склала 30 355,04 дол. США та пеня 843 813 грн 42 коп. (а. с. 215, т. 1).

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін; відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, порушення кредиту та сплата відсотків за користування ним.

Відповідно до ст. 629, 638 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обов'язку, а у випадку такого обов'язку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

12 листопада 2010 року між позивачем (як покупцем) та ПАТ «ОТП Банк» (як продавцем) було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфеля, згідно з пунктом 3.1 якого продавець передав (переуступив) покупцю права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку № 1 до цього договору) (а. с. 98-99), а покупець прийняв такий кредитний портфель та зобов'язався сплатити на користь продавця винагороду (а. с. 18-24, а. с. 91-97).

Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг України» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором від 07 серпня 2008 року № CL-701/458/2008, у зв'язку з чим до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором від 07 серпня 2008 року № CL-701/458/2008 на загальну суму основного боргу боржника та загальну суму процентів у валюті у розмірі 22 265,04 дол. США, із яких 1 009 грн 10 коп. - загальна сума процентів, нарахованих на суму заборгованості боржника за кредитним договором у валюті (а. с. 99), як вбачається із витягу з додатку до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року.

25 червня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відповідно до ст. ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н.

Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором від 06 серпня 2008 року № CL-701/014/2008.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно зі ст. 514 вказаного Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Таким чином, до позивача перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитними договорами та договором поруки.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, вирішуючи спір, у своєму рішенні зазначив, що в матеріалах справи відсутній договір від 12 листопада 2010 року, укладений між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», про купівлю-продаж кредитного портфеля, а також суд визнав розрахунок заборгованості, наведений позивачем, не аргументованим.

З такими висновками районного суду погодився й суд апеляційної інстанції.

Однак такі висновки слід визнати передчасними.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Розглядаючи справу, суди у порушення вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, не сприяли всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, зокрема, належним чином не дослідили та не перевірили доводів позивача щодо порушення відповідачем умов договору, внаслідок чого виникла заборгованість, та не надали належної оцінки наданим позивачем доказам про наявність заборгованості та не з'ясували у відповідача, чим спростовується розмір заборгованості, наданий позивачем.

Оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені як районним судом, так і апеляційним судом, то рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню в частині вирішення позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2015 року скасувати в частині вирішення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Кафідова
Судді: В.С. Висоцька М.К. Гримич І.М. Фаловська Г.В. Юровська