Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/7389/14-ц Головуючий у 1-й інст. Гришковець А. Л.
Категорія 41 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Худякова А.М., Косигіної Л.М.,

при секретарі Церпіцькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 23 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 6 листопада 2014 року, в період часу з 11 год. до 12 год., біля будинку АДРЕСА_1, між нею на відповідачкою на грунті тривалих неприязних стосунків виникла сварка, під час якої остання ображала її нецензурними словами, називала «сучкою».

Окрім того, відповідачка тричі зверталась до Овруцької міської ради із заявами, в яких містилась неправдива інформація про неї.

Вказані неправомірні дії принижують честь і гідність позивачки та призвели до спричинення їй моральної шкоди.

Тривалі неприязні стосунки між нею та ОСОБА_2, яка проживає по сусідству, зумовлені тим, що влітку 2012 року її собака покусала внука позивачки.

Також приводом для сварок між ними є та обставина, що батько відповідачки самовільно зайняв частину земельної ділянки загального користування, чим перешкоджає вільному проїзду автотранспорту до її будинковолодіння.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_1 просила суд визнати висловлювання відповідачки 6 листопада 2014 року в період часу з 11 до 12 години образливими та такими, що порочать її честь і гідність, а також стягнути з неї 5000 грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 23 березня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Апелянт, зокрема, вказує, що суд не надав належної оцінки показам свідка ОСОБА_3, з яким вона перебуває у неприязних стосунках та який є батьком відповідачки. Водночас, суд не взяв до уваги покази її чоловіка, дітей та сусідки ОСОБА_4, які підтвердили ту обставину, що під час сварки 6 листопада 2014 року ОСОБА_2 ображала її нецензурними словами, принижуючи честь і гідність.

Поза увагою суду залишилась та обставина, що покази свідка ОСОБА_5 не відповідають дійсності на протирічать показам інших свідків.

Судом не надано жодної оцінки показам свідка ОСОБА_6 - чоловіка відповідачки.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Порушення цивільних прав може полягати, зокрема, у неповазі до честі й гідності особи ( ст. 297 ЦК України).

Зазначена норма передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Отже, право на повагу до честі та гідності передбачає право на недоторканність честі та гідності, а також право на їх захист у випадку порушення. Право на недоторканність гідності та честі полягає у забороні здійснювати будь-які дії, якими можуть бути порушені дані особисті немайнові права.

Згідно з положеннями ст.280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладений обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка стверджує про неповагу до своєї гідності та честі з боку ОСОБА_2, внаслідок образливих висловлювань останньої на її адресу під час конфлікту, який стався між ними 6 листопада 2014 року з 11 до 12 години, та свідками якого були її чоловік, діти, внуки, сусідка.

Під час розгляду справи судом допитувались свідки: ОСОБА_7 (чоловік позивачки), ОСОБА_8 (дочка), ОСОБА_9 (син), а також сусідка ОСОБА_4, які підтвердили факт образливих висловлювань відповідачки на адресу ОСОБА_1 6 листопада 2014 року. Проте, покази даних свідків суперечать іншим доказам у справі, зокрема, довідці з місця роботи відповідачки, яка містить інформацію про те, що остання 6 листопада 2014 року перебувала на своєму робочому місці ( а.с.34).

Окрім того, свідок ОСОБА_10, який обіймає посаду інспектора державного архітектурно-будівельного контролю, пояснив, що під час здійснення ним перевірок за заявами сторін, будь-яких сварок між ними не було.

Інші допитані судом свідки не підтвердили факт образливих висловлювань відповідачки на адресу ОСОБА_1 6 листопада 2014 року.

Таким чином, надавши належну оцінку доказам у справі, суд обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 23 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: