АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 682/1211/14-ц
Провадження № 22-ц/792/708/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Карпусь С.А.

суддів: Баса О.Г., Федорової Н.О.

при секретарі Бондарі О.В., Шевчук Ю.Г.

з участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЕКСПОБАНК» на рішення Славутського міськрайонного суду від 11 лютого 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЕКСПОБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЕКСПОБАНК» про визнання недійсним договору поруки.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В квітні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ЕКСПОБАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що 14.09.2007 року між ТОВ «ЕКСПОБАНК» (далі Банк) та ОСОБА_1 був укладений договір №32/АК-2007 та Додаткова Угода №32/АК-2007, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 30 тис. доларів США на умовах сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 12% річних, комісії за кредитне обслуговування у розмірі 0,2% від залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком його погашення до 14.09.2014 року. Кредит надавався на купівлю автомобіля Chevrolet Aveo. В забезпечення виконання зобов'язань за договором між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір застави цього автомобіля, який був придбаний за кредитні кошти. __________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -Воробченко Л.А. Провадження № 22-ц/792/708/15

Доповідач - Карпусь С.А. Категорія №19, 27

Також між Банком та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 того ж дня було укладено договір поруки, відповідно до умов якого, ОСОБА_2 виступила поручителем за Договором кредиту перед Банком. Згідно з рішенням зборів учасників від 06.08.2007 року №3 ТзОВ «Комерційний банк «Експобанк» було реорганізоване у ВАТ «Комерційний банк «Експобанк» шляхом перетворення, а в подальшому, згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 30.10.2009р. №4/2009 відбулася зміна найменування з ВАТ «Комерційний банк «Експобанк» на ПАТ «Комерційний банк «Експобанк». Посилаючись на те, що відповідачі зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконували, у зв'язку з чим станом на 18.03.2014 року утворилась заборгованість по кредитному договору в сумі 4 347 494 грн. 29 коп., позивач просив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначену заборгованість, яка складається з строкової заборгованості за кредитом в сумі 3069,18 доларів США, що еквівалентно відповідно до курсу НБУ 29945,38 грн.; простроченоїзаборгованості за кредитом в сумі 25 061,02 доларів США, що еквівалентно 244 515,46 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 12 450,93 доларів США, що еквівалентно 121 481,23 грн.; простроченої заборгованості за нарахованою комісією у розмірі 9181,15 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 227 138,27 доларів США, що еквівалентно 2 216 142,63 грн.; пені за несвоєчасну оплату процентів у розмірі 161132,10 долари США, що еквівалентно 1572133,71 грн., пені за несвоєчасну оплату комісії у розмірі 154094,83 грн. та судові витрати.

Під час розгляду справи уточнивши позовні вимоги, Банк просив стягнути на його користь в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за договором кредиту станом на 07.04.2014 року в сумі 1 958 033 грн. 64 коп., з яких: 3069,18 доларів США, що еквівалентно відповідно до курсу НБУ 47 067,76 грн. строкової заборгованості за кредитом; 37,40 доларів США, що еквівалентно 573,55 грн. строкової заборгованості за процентами; 15 232,86 доларів США, що еквівалентно 233 605,26 грн. простроченої заборгованості за кредитом; 4 314,93 доларів США, що еквівалентно 66 172,10 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами; 76 396,63 доларів США, що еквівалентно 1 171 589,19 грн. пені за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості; 28 627,86 доларів США, що еквівалентно 439025,78 грн. пені за несвоєчасну сплату нарахованих процентів.

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з зустрічним позовом до Банку про визнання недійсним договору поруки, укладеного 14.09.2007 року між ними та Банком, відповідно до умов якого ОСОБА_2 виступила поручителем на виконання зобов'язань за кредитним договором №32/АК-2007 від 14.09.2007 року укладеним між Банком та ОСОБА_1. В обґрунтування вимог зазначали, щодо дійсно 14.09.2007 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту на суму 30 тис. доларів США для придбання автомобіля Chevrolet Aveo та договір застави транспортного засобу, яким було повністю забезпечено повернення кредитних коштів, проте договору поруки з Банком вони не укладали і вказаного договору не підписували.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду від 28 листопада 2014 року позови об'єднані в одне провадження.

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 11 лютого 2015 року в позові публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЕКСПОБАНК» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір поруки укладений 14 вересня 2007 року між ТзОВ комерційний банк «ЕКСПОБАНК», поручителем ОСОБА_2 та позичальником ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ЕКСПОБАНК» з рішенням суду не погоджується, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову, а саме стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитом в розмірі 5 370 340 грн. 31 коп., посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права. Вказує, що суд першої інстанції порушив порядок застосування строків позовної давності, залишив поза увагою правові висновки Верховного Суду України, висловлені в постанові від 06.11.2013 року у справі №6-116цс13, яка в силу положень цивільного процесуального кодексу України є обов'язковою для судів. Зазначається, що в кредитному договорі сторони встановили як строк дії договору - до закінчення строку користування кредитом та належного виконання сторонами кредитного договору, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 30.08.2014 року. Крім того, на підставі постанови Правління Національного банку України від 24 вересня 2014 року №597 з 25 вересня 2014 року в АТ «КБ ЕКСПОБАНК» запроваджено тимчасову адміністрацію, 26 січня 2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення про запровадження процедури ліквідації та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію в Банку Волощука І.Г..

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, просили відхилити її доводи.

Представник ПАТ КБ «ЕКСПОБАНК» не з'явився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, про що свідчить поштове повідомлення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що 14 вересня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю КБ „Еспобанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ЕКСПОБАНК", та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №32/АК-2007, згідно якого останній отримав кредит в сумі 30 000 доларів США, з процентною ставкою за користування кредитом - 12% річних строком до 14.09.2014року. Погашення вказаного кредиту ОСОБА_1 повинен був здійснювати щомісячними платежами відповідно до погодженого графіку.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між сторонами 14 вересня 2007 року було укладено договір застави, за умовами якого ОСОБА_1 передав в заставу автомобіль Chevrolet Aveo ТС58U, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Взяті на себе зобов'язання ОСОБА_1 у порушення вимог ст. ст. 526, 1049 ЦК України не виконав та перестав здійснювати такі платежі з травня 2008 року, у зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 07.04.2014 року в сумі 1 958 033 грн. 64 коп., що підтверджується договором кредиту №32/АК-2007 від 14 вересня 2007 року, графіком прогнозних погашень по кредиту, що містяться в додатку №1 до договору кредиту, заявою на видачу готівки, договором застави від 14 вересня 2007 року, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, банківською ліцензією виданою банку на право здійснювати банківські операції в іноземній валюті та розрахунком заборгованості станом на 7 квітня 2014 року (а.с.27 т.2).

Наведені обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 прав та інтересів Банку.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 заперечуючи позов, просив застосувати позовну давність (а.с.240 т.1).

Суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив таку заяву, відмовивши Банку у задоволенні позову за пропуском строку позовної давності. Такі його висновки ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають закону.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Згідно пункту 4.4.1 укладеного договору кредиту у випадку дострокового стягнення кредиту Банк зобов'язується встановлювати конкретний строк повернення кредиту, сповіщаючи про це Позичальника.

Як з'ясовано судом, ВАТ «КБ Експобанк» 7 жовтня 2009 року направив ОСОБА_1 повідомлення-вимогу про зміну умов кредитного договору, згідно з якою банк скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України та пунктом 3.7 кредитного договору,і змінив строк виконання зобов'язань за кредитним договором, зазначивши днем остаточного їх погашення 31-й день з дня надіслання цієї письмової вимоги, тобто з 8 листопада 2009 року у банку виникло право на позов (а. с. 27 т.1).

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 визнав, що його сповістили про зміну строку повернення кредиту на більш коротший термін на початку 2010 року.

Таким чином саме з 9 листопада 2009 року почався перебіг строку позовної давності, який закінчився 8 листопада 2012 року. У той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором Банк звернувся до суду в квітні 2014 року, пропустивши встановлений законом строк позовної давності.

Неправильне визначення судом першої інстанції початку перебігу строку позовної давності з квітня 2008 року не впливає на обґрунтованість та законність судового рішення і не спростовує висновків суду щодо необхідності застосування строку позовної давності.

Повторна зміна Банком строку виконання зобов'язань у травні 2011 року також не спростовує висновків суду, оскільки такий строк вже був змінений.

Також правильними є висновки суду щодо задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 14 вересня 2007 року між ТзОВ «Комерційний банк «Експобанк» та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 був укладений договір поруки.

Згідно висновків експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 3 жовтня 2014 року №10477/10478/14-32 підписи від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в договорі поруки виконані не ними, а іншими особами.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ЕКСПОБАНК» відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/ Судді /підписи/

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду С.А. Карпусь