Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/3295/14-ц Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л. М.
Категорія 30 Доповідач Забродський М. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Забродського М.І.

суддів: Заполовського В.Й., Гансецької І.А.

з участю секретаря

судового засідання Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» та ОСОБА_3 на свою користь 58679,02 грн. страхового відшкодування та сплачений нею судовий збір.

В обґрунтування позову зазначала, що у червні 2013 року по вул. Бердичівській у м. Житомирі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів під її керуванням та керуванням відповідача ОСОБА_3 В результаті ДТП відбулося зіткнення, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до висновку №62 експертного автотоварознавчого дослідження від 21 червня 2013 року вартість матеріального збитку, внаслідок пошкодження її автомобіля складає 58679,02 грн.

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» за Полісом №АВ/4952583 від 26 липня 2012 року, строком дії з 27 липня 2012 року по 26 липня 2013 року з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну у розмірі 50 000 грн. за виключенням франшизи в сумі 1000 грн.

З метою виплати страхового відшкодування позивач своєчасно звернулася до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» із письмовою вимогою про виплату страхового відшкодування. Проте їй було відмолено з тих підстав, що автомобіль «SKODA Octavia», на час укладення договору страхування належав ОСОБА_4, а з 31 січня 2013 року власником цього автомобіля є ОСОБА_3

Відтак ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» вважає, що з моменту зміни власника застрахованого транспортного засобу Поліс цивільно-правової відповідальності припинив свою дію.

За заявою ОСОБА_2 ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 21 березня 2014 року накладено арешт на автомобіль марки «SKODA Octavia», зареєстрований за ОСОБА_3 в межах ціни позову.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 49000 грн. та 490 грн. судового збору, а всього 49490 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 9679,02 грн. та 96,79 грн. судового збору, а всього 9775,81 грн.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира.

В апеляційній скарзі ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення коштів з товариства та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія».

Посилається на те, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини в сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Договір (поліс) яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, укладений на підставі та на умовах визначених редакцією зазначеного закону, що була чинна на 26 липня 2012 року тобто на час укладення полісу.

Згідно п.19.2. ст. 19 згаданого Закону в редакції чинній на дату укладання полісу встановлено, що договір припиняється з дня відчуження транспортного засобу.

Проте, суд першої інстанції не врахував зазначених обставин і помилково застосував іншу редакцію зазначеного закону, яка не діяла на момент укладення договору страхування, тобто до виникнення цивільних правовідносин.

На дату вчинення ДТП, а саме 18 червня 2013 року поліс не був чинний, стягнення страхового відшкодування з товариства за вказаним договором страхування є безпідставним, оскільки згідно відповіді Центру надання послуг, пов'язаних з використанням транспортних засобів м. Житомира зміна номерних знаків відбулася 31 січня 2013 року в зв'язку з відчуженням автомобіля новому власнику - ОСОБА_3

Вказана об ставника свідчить, про те, що строк дії полісу закінчився саме 31 січня 2013 року без виникнення будь-яких додаткових, або нових прав чи обов'язків для сторін договору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події(страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що він регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 5 цього Закону передбачено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілого внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 26 липня 2012 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами якого застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1 № кузова НОМЕР_5. Термін дії цього договору визначено в один рік, тобто до 26 липня 2013 року з лімітом відповідальності страховика за заподіяння матеріальної шкоди третім особам у розмірі 50 000 грн.

31 січня 2013 року застрахований автомобіль «SKODA Octavia» зареєстрований за ОСОБА_3, що підтверджується листом бази центра НП ПРТЗ м. Житомира та має державний номерний знак НОМЕР_2(а.с.48). Тобто змінився його власник.

18 червня 2013 року о 12-00 год. в м. Житомирі, по вул. В,Бердичівська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2

Згідно з постановою Богунського районного суду м. Житомира від 18.07.2013 року винним у цій ДТП визнано відповідача ОСОБА_3.(а.с.5).

Матеріальний збиток, завданий внаслідок пошкодження автомобіля позивача, згідно експертного автотоварознавчого дослідження №62 від 21.06 2013 року становить 58679,02 грн.(а.с.6-8).

ОСОБА_2 звернулася до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» із заявою про виплату їй страхового відшкодування. Проте позивачу було відмовлено у такій виплаті, оскільки, укладений страховий договір на підставі п.19.2 ст. 19 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» припинив свою дію з моменту відчуження автомобіля ОСОБА_5

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що така відмова страховика є безпідставною.

05 липня 2012 року законом №5090-V1 були внесені зміни до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та виключено зі статті 19 пункт 19.2 в якому було передбачено, що в разі відчуження транспортного засобу і його власник не подав заяву про припинення договору страхування, такий договір припиняється з дня відчуження такого транспортного засобу.

Водночас цим законом передбачено нову статтю 20-1 де в першому пункті її передбачено, що у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вважав, що договір страхування від 26 липня 2012 року не втратив своєї дії, а відтак діяв до 26 липня 2013 року. В період його дії відбулася ДТП за участю застрахованого у ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» автомобіля під керуванням ОСОБА_3, а тому обґрунтовано задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на правильність його рішення не впливають. Підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового відсутні.

Керуючись ст.ст. 209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: