Справа № 2/359/1394/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - Саган В.М.

при секретарі - Репа А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції, треті особи: Реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції , Бориспільська міська державна нотаріальна контора, про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просили скасувати постанову б/н від 14 квітня 2006 року « Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» винесену Державним виконавцем ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Єдіхановим М.Ш., зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, а саме: АДРЕСА_1 в повному обсязі; виключити квартиру АДРЕСА_1 з Єдиного реєстру заборон відчужень об»єктів нерухомого майна в повному обсязі, власниками якої є: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_1, який також є представником позивачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в судове засідання не з»явився, через канцелярію суду 06.05.2015 року надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив задоволити позов та розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача також в судове засідання не з»явився, через канцелярію суду 06.05.2015 року надав заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти позову не заперечує.

Третя особа: Бориспільська міська нотаріальна контора в судове засідання не з'явився, направили клопотання, в якому просили розглядати справу за відсутності їхнього представника.

Представник третьої особи- Реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції, в судове засідання також не з»явилися, надали через канцелярію суду заяву, в якій просив розглядати справу за її відсутності, з позовом згодні.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, прийшов до наступного.

Встановлено, що власниками квартири АДРЕСА_1 є позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 5036 від 18.09.1998 р. та договором дарування, зареєстрованого 18.06.2002 року в реєстрі за № 2821 приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області. ( а.с. 8,11).

З інформаційної довідки від 16.04.2015 року, виданої реєстраційною службою Бориспільського реєстратором Кацан Р.В. вбачається, що належна позивачам квартира АДРЕСА_1, знаходиться під арештом на підставі постанови ВДВС Бориспільського МУЮ б/н від 14.04.2006 року.( а.с.12).

Арешт на вказану квартиру накладено постановою від 14.04.2006 державного виконавця Бориспільського МУЮ Єдихановим М.Ш. при виконанні ухвали Бориспільського міськрайонного суду № 2-892 від 27.03.2006 року, про накладення арешту на все майно, належне ОСОБА_9, яка мешкає: АДРЕСА_1.( а.с.6).

Згідно відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, арешт нерухомого майна зареєстрований 17.04.2006 року Бориспільською міською державною нотаріальною конторою, під реєстраційним номером обтяження 3111002.

Таким чином, державним виконавцем було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, як на власне майно ОСОБА_9, яка на час винесення постанови та на даний час не є власником зазначеної квартири.

Отже, діями державного виконавця було порушено інтереси всіх співвласників квартири.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як вбачається зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Наявність зазначеного обтяження, яке накладене на майно позивачів без законних підстав, перешкоджає ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпоряджатись своєю власністю, чим порушенні права та законні інтереси позивачів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо скасування постанови державного виконавця та зняття арешту та заборони відчуження з майна позивачів підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна записів про арешт майна, яке належить позивачам, є такими, що пред'явлені не до належного відповідача, так як до компетенції відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області не входить ведення Єдиного реєстру заборон, тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст..60 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 15, 16, 391 ЦК України, ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Єдіханова М.Ш. № б/н від 14 квітня 2006 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Зняти арешт та заборону відчуження з квартири АДРЕСА_1, накладений постановою ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції № б/н від 14 квітня 2006 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Суддя Саган В.М.