Провадження №2/485/295/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Кішковської З.А.,

при секретарі - Забаровській С.А.,

за участю представників: позивача - Трофименка А.О.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снігурівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості платежів за спожиту електроенергію,

встановив:

05 травня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" в особі менеджера філії Снігурівського району Східного округу подало до суду позов про стягнення з відповідача заборгованості оплати за обліково спожиту електричну енергію на суму 627грн.58коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що ОСОБА_3 на договірних засадах є побутовим споживачем електроенергії, що постачається філією Снігурівського району, за адресою проживання в АДРЕСА_1.

У відповідності до умов двостороннього договору та п.20 "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених Постановою КМУ №1357 від 26 липня 1999 року, споживач електроенергії зобов'язаний здійснювати оплату за спожиту електроенергію не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця.

Згідно даних лицьового рахунку, відповідачем безоплатно спожито електричної енергії на суму 627грн.58коп., заборгованість станом на 30 квітня 2015 року.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що працівниками філії Снігурівського району не було належним чином роз"яснено порядок нарахування та сплати коштів за обліково спожиту електроенергію, що і призвело до заборгованості. При цьому, не заперечувала правильність зазначення показників електролічильника у лицьовому рахунку, врахування усіх внесених платежів та обрахування розміру заборгованості.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, додані до позовної заяви, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідач ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1. 26 квітня 2010 року, між ним та позивачем у справі було укладено договір про користування електроенергією побутовим споживачем з прийняттям зобов'язання оплати спожитої електроенергії до 10 числа кожного місяця, що слідує за звітним, що вбачається з чинного договору №2065 (а.с.3).

За лицьовим рахунком одержувача електроенергії НОМЕР_1 сальдо (заборгованість) платежів станом на 30 квітня 2015 року рівне 627грн.58коп. (а.с.2).

Відповідач не виконав прийняте зобов'язання про оплату за діючими тарифами спожитої електроенергії за даними обліку та допустив безоплатне споживання у порушення п.20 "Правил користування електричною енергією для населення". Даних про сплату боргу у добровільному порядку на час розгляду справи у суді не має.

Між сторонами мають місце правовідносини, що виникають з зобов"язувального права.

В силу ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків - ст.611 ЦК України.

За ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх задоволення на захист права енергопостачальної компанії, яке порушено відповідачем в частині забезпечення виробничої діяльності платежами за надану споживачеві електроенергію, внаслідок її безоплатного споживання. Суд не приймає заперечення представника відповідача про несплату через незрозумілість умов договору про користування електричною енергією як беззмістовні. В силу ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості - ст.627 ЦК України. Як зазначається у ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства. З урахуванням викладеного, за незрозумілості умов договору, який укладався, відповідач, як його сторона, мав звернутися до підприємства, що надає послуги енергопостачання за відповідними роз"ясненнями.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить до стягнення розмір судового збору, сплачений при подачі позовної заяви, згідно платіжного доручення №190 від 29 квітня 2015 року на суму 243грн.60коп. (а.с.1).

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд, - В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості платежів за спожиту електроенергію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" заборгованість платежів за обліково спожиту електроенергію у розмірі 627грн.58коп. на поточний рахунок із спеціальним режимом використання 52 в ОПЕРВ філії "Миколаївське обласне управління ВАТ "Ощадбанк", МФО 326461, ОКПО 25377792.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" судові витрати у сумі 243грн.60коп на поточний рахунок 0001 у МФ КП "Приватбанк", МФО 326610, .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після отримання його копії.

Суддя