Справа № 2-1414/2011 Головуючий у І інстанції Сердинський В.С.
Провадження № 22-ц/780/45/15 Доповідач у 2 інстанції Іванова
Категорія 58 15.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

15 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Сліпченка О.І.

при секретарі - Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2014 року у справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,-

в с т а н о в и л а :

18 серпня 2014 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1, посилаючись на те, що у ВДВС на виконанні знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 16.05.2011 року, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в сумі 1000 гривень на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною повноліття на користь матері дитини ОСОБА_3., починаючи з 11.03.2011 року.

Свої вимоги мотивував тим, що кошти на утримання дитини не сплачуються, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по аліментам, яка становить 38945 грн. станом на 01.08.2014 р.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2014 року у задоволенні подання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, державний виконавець звернувся з апеляційною скаргою, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання державного виконавця. Посилається на те, що суд не викликав державного виконавця та не надав можливості надати пояснення, чим порушив процесуальний закон.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання державного виконавця ВДВС, суд виходив з необґрунтованості подання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Так, п. 2 ст.6 зазначеного Закону передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Аналогічні вимоги містить п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", в якому державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження надано право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

З поданих державним виконавцем до суду матеріалів вбачається, що державний виконавець не навів та не надав докази, передбачені законом щодо ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань, а саме чи вчинялися будь-які дії стосовно звернення стягнення на майно і т.і. Навпаки з довідки розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 частково сплачував визначені судом аліменти на утримання дитини (а.с.22).

Зазначені обставини підтверджені матеріалами справи наданого до суду апеляційної інстанції. Доказів на спростування зазначених обставин, апелянтом до апеляційного суду також не надано.

Доводи апеляційної скарги є формальними та висновків суду не спростовують.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області відхилити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :