Справа № 308/4363/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді - Микуляк П.П.

при секретарі - Остич Л.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, третя особу без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи її тим, що постановою державним виконавцем міського відділу ДВС Ужгородського МРУЮ у ході примусового виконання виконавчого листа про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів було накладено арешт на все його майно та заборонено його відчуження.

Згідно інформаційної довідки від 26.02.2015 року в Державному реєстрі речових прав міститься інформація про накладений арешт під №9780091. Окрім того, в реєстрі міститься інформація про арешт його майна на підставі постанови державного виконавця від 15.12.2009 року, однак постановою від 16.03.2010 року виконавче провадження №16034720 закінчено у зв'язку з фактичним виконанням судового рішення.

Станом на 01.03.2015 року у нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів, але державний виконавець не знімає арешт з його майна, оскільки у разі незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий лише за рішенням суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд звільнити з-під арешту все його рухоме та нерухоме майно, який накладений постановою державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ від 16.03.2010 року в рамках ВП №16056347.

Представник відповідача МВ ДВС Ужгородського МРУЮ в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог та пояснила, що станом на сьогоднішній день позивач не має заборгованості по сплаті аліментів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступних висновків:

24 листопада 2009 року державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського МРУЮ Плиска А.С. було відкрито виконавче провадження №16056347 з примусового виконання виконавчого листа №2-162, виданого 04.11.2009 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 04.03.2008 року і до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; та ін.

З матеріалів справи вбачається, що 16 березня 2010 року державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського МРУЮ Плиска А.С.. в ході здійснення виконавчого провадження №16056347, було винесено постанову, якою накладено арешт на все майна боржника - ОСОБА_1, мешк. АДРЕСА_1, та оголошено заборону на його відчуження. .

Судом встановлено, що станом на 01.03.2015 року заборгованість у боржника ОСОБА_1 по аліментах згідно виконавчого листа №2п-162 від 04.11.2009 року відсутня, що підтверджується розрахунком державного виконавця МІВ ДВС Ужгородського МРУЮ Боднар М.Ю. №13-16056347/14 від 20.02.2015 року.

Позивач зазначає, що накладення арешту на все його майно та заборона його відчуження обмежує його законні права, як власника майна, щодо вільного ним розпорядження.

Згідно вимог ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які, зокрема, означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за її призначенням.

Право власності згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

Частиною 5 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Аналізуючи в сукупності всі зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про звільнення з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського МРУЮ від 16.03.2010 року в рамках виконавчого провадження №16056347, всього його рухомого та нерухомого майна, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.319, 391 ЦК України, ст..60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 60, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд ,-

Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського МРУЮ від 16.03.2010 року в рамках виконавчого провадження №16056347, рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1, мешк. АДРЕСА_1, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Микуляк П.П.