Справа № 369/9669/14-ц
Провадження № 2/369/211/15
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2015 року Києво-Святошинський районний суд в складі

головуючого судді Усатова Д.Д.

при секретарі Котляр А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського районного суду Київської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення виконкому Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського районного суду Київської області, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та зобов»язання вчинити дії та за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання недійсними рішень сільради та державного акту на право власності на землю,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_4 звернувся з позовом до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського районного суду Київської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення виконкому Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського районного суду Київської області, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та зобов»язання вчинити дії.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що постійно працюючи в м. Києві, але проживаючи в м. Фастові Київської області в будинку, що належить його батькам, вирішивши побудувати власний будинок для постійного проживання поближче до Києва, на початку 2012 року він звернувся до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області із заявою про виділення будь-якої вільної земельної ділянки в межах територіальної громади Тарасівської сільської ради з цільовим призначенням будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Рішенням № 5/8 XIII сесії УІ скликання Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 30.03.2012 року, на підставі даної заяви, позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0,12 га в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Виконуючи вимоги даного рішення, ОСОБА_4 в липні 2012 року отримав висновок № 8671 від 05.07.2012 р. Управління Держкомзему у Києво-Святошинському р-ні Київської області погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд в межах Тарасівської сільської ради; висновок № 8672 від 05.07.2012 р. Управління Держкомзему у Києво-Святошинському р-ні Київської області про наявні обмеження на використання земельної ділянки; висновок відділу Містобудування та архітектури Києво-Святошинської РДА за № 2783 від 26.07.2012 р. про наявні обмеження на використання земельної ділянки; висновок відділу Містобудування та архітектури Києво-Святошинської РДА за № 2787 від 26.07.2012 р. про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки власність гр. ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд в межах Тарасівської сільської ради; 29.08.2012 року звернувся із заявою до голови Тарасівської сільської ради про затвердження зазначеного проекту землеустрою та надав весь пакет необхідних погоджень документів.

А тому, рішенням № 15/5 ХУП сесії УІ скликання Тарасівської сільської ради Києвс-Святошинського району Київської області від 31.08.2012 року було затверджено проект землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0,1201 га в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарськх будівель і споруд гр. ОСОБА_4, зобов'язавши його використовувати надану земельну ділянку за цільовим призначенням.

Так на підставі зазначеного рішення від 31.08.2012 року, в грудні 2012 року, ОСОБА_4 було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_2 від 24.12.2012 року ім'я ОСОБА_4, та було присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1, виділеної йому земельної ділянки, який і зазначений в державному акті. Також було виготовлено кадастровий план та відповідні викопіювання з генерального плану с. Тарасівка земельної ділянки, що передається у власність гр. ОСОБА_4 по АДРЕСА_2.

При цьому, позивача, як він зазначає, було запевнено, що виділена йому земельна ділянка, АДРЕСА_2 не являється нічиєю власністю та відноситься до територіальк: громади, та запевнили позивача, що він може почати будівництво будинку.

Як зазначає позивач, протягом 2013 року він за власні кошти провів постачання електроенергії до своєї земельної ділянки в АДРЕСА_2 шляхом укладання договору з РЕМ Києво-Святошинського р-ну, привіз понад 20 вантажних автомобілів грунту, придбав маже всі необхідні, як для будівництва житлового будинку, так і паркану по периметру самої земельної ділянки, будівельні матеріали, на що ним було витрачено понад і 80 000 грн.

На початку 2014 року позивачу стало відомо, що на земельну ділянку в АДРЕСА_2, яка є у його приватній власності претендують інші особи, а саме гр.гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_2, які мешкають в АДРЕСА_1, які являються співвідповідачами по справі та які в свою чергу, 28.10.2006 року отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчених державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державиної нотаріальної контори ОСОБА_6 за реєстровими №№ 2-3088 та 2-3098 в спадковій справі №81/2006 рік.

Згідно зазначених свідоцтв ОСОБА_5 та ОСОБА_2 являються власниками земельної ділянки в АДРЕСА_2, як спадкоємці після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В березні 2014 року позивач звернувся із заявою до Архівного сектору Києво-Святошинської РДА, їх довідкою № 06-04/398 від 19.03.2014 року було підтверджено факт наявності у покійного ОСОБА_7 права приватної власності на земельну ділянку, площею 0,12 га по АДРЕСА_2 згідно рішення виконкому Тарасівської сільської ради від 28.02.1997 року № 20/11, але не вказано, який саме номер даної земельної ділянки.

Оскільки ОСОБА_2 стверджував, що виділена йому земельна ділянка АДРЕСА_2 належить саме йому та його матері ОСОБА_5, на підставі вищезазначених свідоцтв про право на спадщину за законом, позивач призупинив будь-які дії із будівництвом будинку, та намагався врегулювати даний спір мирним шляхом. Але порозуміння протягом більш як півроку не було знайдено.

У відповіді № 469 від 17.09.2014 року, наданої на запит адвоката, - Тарасівська сільська рада надала відповідь, підтверджуючи законність передачі ОСОБА_4 у власність земельної ділянки, площею 0,12 га, розташованої по АДРЕСА_2, визнає законність та правочинність рішень Тарасівської сільської ради № 5/8 XIII сесії УІ скликання від 30.03.2012 року та 15/5 ХУП сесії УІ від 31.08.2012 року, а тому вважає цілком законним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_4 В той же час, сільська рада, визнає факт винесення рішення виконкому Тарасівської сільської ради від 28.02.1997 року № 20/11 про відведення у власність земельної ділянки, площею 0,12 га, розташованої по АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_7, яке на той час відповідало усім вимогам закону, та оскільки спадкоємці померлого даною земельною ділянкою не цікавилися, не сплачували ніяких платежів за неї, то вони вважали зазначену земельну ділянку такою, що належить до територіальної громади.

Протягом розгляду справи позивач уточнював позовні вимоги та остаточно просив суд: визнати ОСОБА_4 законним та правочинним власником земельної ділянки, площею 0,1201 га по АДРЕСА_2 підставі легітимних рішень Тарасівської сільської ради № 5/8 XIII сесії УІ скликання від 30.03.2012 року та № 15/5 ХУІІ сесії УІ скликання від 31.08.2012 року та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_2 від 24.12.2012 року.

Скасувати рішення виконкому Тарасівської сільської ради від 28.02.1997 року №20/11, в частині виділення гр. ОСОБА_7 земельної ділянки, площею 0,12 га, розташованої по АДРЕСА_2 Києво-Святошинського району, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнати не дійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_3 від 21.06.1997 року виданий на ім'я ОСОБА_7

Скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 за реєстровим № 2-3088 в спадковій справі № 81X2006 рік про визнання ОСОБА_8 спадкоємцям земельної ділянки в АДРЕСА_2, після смерті ОСОБА_7

Скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 за реєстровим № 2-3098 в спадковій справі № 81X2006 рік, про визнання ОСОБА_2 спадкоємцям земельної ділянки в АДРЕСА_2, після смерті ОСОБА_7

Зобов'язати Тарасівську сільську раду Києво-Святошинського району виділити гр.гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_2, в якості компенсації іншу, рівнозначну по площі та розташуванню земельну ділянку на території Тарасівської сільської ради.

Всі судові витрати, та витрати за надання ОСОБА_4 правової допомоги адвоката, згідно договору та наданих квитанцій покласти на Тарасівську сільську раду Києво-Святошинського району.

В жовтні 2014 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_8 звернулися до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_4 та Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського районного суду Київської області про визнання недійсними рішень сільради та державного акту на право власності на землю.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовую наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 - чоловік відповідача за первісним позовом ОСОБА_9 і батько відповідача ОСОБА_2.

За життя спадкодавцю ОСОБА_7 належала на праві власності земельна ділянка площею 0,1211 га по АДРЕСА_2, призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 21 червня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів держаних актів на право приватної власності на землю за №5988/522.

Зазначений Державний акт на право приватної власності на землю від 21.06.1997 року було виготовлено та видано ОСОБА_7 на підставі рішення виконавчого комітету Тарасівської сільської ради №20/11 від 28.02.1997 року, яким йому передано безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею - 0,12га в АДРЕСА_2.

26 жовтня 2006 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2, як спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_7, отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1211га по АДРЕСА_2, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 21 червня 1997 року. При цьому ОСОБА_5 стала власником ? частин зазначеної земельної ділянки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, а ОСОБА_2 став власником ? її частини.

Через брак коштів позивачі за зустрічним позовом так і не змогли розпочати будівництво житлового будинку на зазначеній земельній ділянці, проте від свого права власності на неї вони не відмовлялись, сплачували земельний податок.

Лише з первісного позову позивач за зустрічним позовом стало відомо, що 30 березня 2012 року рішенням Тарасівської сільської ради надано позивачу за первісним позовом ОСОБА_4 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,12 га в АДРЕСА_2, призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Рішенням Тарасівської сільської ради №15/5 від 31 серпня 2012 року затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_4 у власність зазначеної вище спірної земельної ділянки, а 24 грудня 2012 року ОСОБА_4 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку з присвоєнням їй кадастрового номера: НОМЕР_5.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 переконані, що виданий ОСОБА_4 Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1201га по АДРЕСА_2, а також і рішення Тарасівської сільської ради від 30.03.2012 року та 31.08.2012 року щодо відведення спірної земельної ділянки ОСОБА_4 мають бути визнані судом недійсними, оскільки вони видані з порушенням вимог законодавства і їх чинність порушує їх майнові права та інтереси.

Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивачі за зустрічним позовом просили суд: визнати недійсним рішення Тарасівської сільської ради від 30 березня 2012 року №5/8 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення гр.ОСОБА_4 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0,12га в АДРЕСА_2.

Визнати недійсним рішення Тарасівської сільської ради від 31 серпня 2012 року №15/5 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд гр.ОСОБА_4.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2, площею 0,1201 га призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровим НОМЕР_5, виданий на ім'я ОСОБА_4 24 грудня 2012 року.

Скасувати реєстрацію в базі даних Державного земельного кадастру на ім'я ОСОБА_4 земельної ділянки, площею 0,1201га призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_5.

Представник ОСОБА_10 у судове засідання з'явився, позовні вимоги за первісним позовом підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Проти задоволення зустрічного позову заперечував в повному обсязі.

ОСОБА_2, ОСОБА_8 та їх представник у судове засідання з»явились. Проти задоволення первісного позову заперечували в повному обсязі, просили суд відмовити. Зустрічний позов підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що на початку 2012 року ОСОБА_4 звернувся до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області із заявою про виділення будь-якої вільної земельної ділянки в межах територіальної громади Тарасівської сільської ради з цільовим призначенням будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Рішенням № 5/8 XIII сесії УІ скликання Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 30.03.2012 року, на підставі даної заяви, позивачу за первісним позовом надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0,12 га в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 - чоловік відповідача за первісним позовом ОСОБА_9 і батько відповідача ОСОБА_2.

За життя спадкодавцю ОСОБА_7 належала на праві власності земельна ділянка площею 0,1211 га по АДРЕСА_2, призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 21 червня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів держаних актів на право приватної власності на землю за №5988/522.

Зазначений Державний акт на право приватної власності на землю від 21.06.1997 року було виготовлено та видано ОСОБА_7 на підставі рішення виконавчого комітету Тарасівської сільської ради №20/11 від 28.02.1997 року, яким йому передано безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею - 0,12га в АДРЕСА_2.

26 жовтня 2006 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2, як спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_7, отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1211га по АДРЕСА_2, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 21 червня 1997 року. При цьому ОСОБА_5 стала власником ? частин зазначеної земельної ділянки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, а ОСОБА_2 став власником ? її частини.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

У відповідності до ст..16 ЦК України та для захисту права ОСОБА_4 суд вважає за необхідне задовольнити його позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_11 законним власником земельної ділянки, площею 0,1201 га по АДРЕСА_2 на підставі рішень Тарасівської сільської ради №5/8 ХІІІ сесії VІ скликання від 30.03.2012 року та №15/5 ХVІІ сесії VІ скликання від 31.08.2012 року та державного акту на право приватної власності на земельні ділянку Серія НОМЕР_6 від 24.12.2012 року.

Проте, суд не вбачає правових підстав для задоволення інших позовних вимог ОСОБА_4, так як вони не ґрунтуються на вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Виходячи зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом вживались всі можливі процесуальні заходи для правильного вирішення спору: роз»яснювались права сторонам, забезпечувались докази по справі, направлялась справа в експертну установу для проведення судової земельно-технічної експертизи. Однак, встановити фактичне місце розташування земельної ділянки, отриманої відповідачами за первісним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в порядку спадкування - неможливо. Доказів, що вона була відведена в натуру судом не отримано, та про їх наявність невідомо. Крім того, слід враховувати невідповідність розмірів обох земельних ділянок одна одній, а саме 0, 12 га та 0,1211 га. Отже, зробити висновок що земельна ділянка ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і ОСОБА_5 є одною і тою ж земельною ділянкою. Не можливо.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про не обґрунтованість та не доведеність вимог позивачів за зустрічним позовом, сторонами не доведено суду, що спір стосується однієї ж й тої самої земельної ділянки в с.Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області.

А отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 15, 16, ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 15, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_1 до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського районного суду Київської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення виконкому Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського районного суду Київської області, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та зобов»язання вчинити дії , - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 законним власником земельної ділянки, площею 0,1201 га по АДРЕСА_2 на підставі рішень Тарасівської сільської ради №5/8 ХІІІ сесії VІ скликання від 30.03.2012 року та №15/5 ХVІІ сесії VІ скликання від 31.08.2012 року та державного акту на право приватної власності на земельні ділянку Серія НОМЕР_6 від 24.12.2012 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання недійсними рішень сільради та державного акту на право власності на землю, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.Д.Усатов