Справа № 504/25/15-ц
14.05.2015смт. Комінтернівське
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Барвенка В.К.,
секретаря - Мельникової В.М., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 9, у заочному порядку, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судового збору, -
У судове засідання представник позивача - Останкова В.О., яка діє на підставі довіреності від 15.10.2014 року, не з'явилася, однак подала до суду заяву, якою підтримала заявлені позовні вимоги та просила позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на підстави викладені у позовній заяві, та з урахуванням того, що у позивача, у зв'язку з реструктуризацією, змінено найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»», який є правонаступником за всіма правами та обов'язками Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», стягнути заборгованість на користь ПАТ «УкрСиббанк». Одночасно, проти винесення заочного рішення суду не заперечував.
Відповідач - повторно не з'явився у судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявні зворотні поштові повідомлення, у зв'язку із чим суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача.
На підставі ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.05.2015 року ухвалено розгляд справи у заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини між сторонами:
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит - це будь - яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь - яка гарантія, будь - яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь - яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше на встановлено цим параграфом і не виходить із суті кредитного договору.
Свої зобов'язання позивач виконав у повному обсязі, відповідачу було надано суму кредиту у розмірі 247 450 грн.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В свою чергу, згідно зі ст. 1056 1 ЦК України, якою було доповнено ЦК України згідно із Законом України від 12.12.2008 № 661-VI, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склались на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до п.1.3.1 кредитного договору за користування кредитними коштами протягом 30 календарних днів відповідач повинен сплачувати 13,90 % річних, які нараховуються щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ та чинного законодавства України (п. 1.3.3 кредитного договору).
Відповідно до п.п. 4.1, 7.1 кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі погашати ануїтетні платежі за фактичний час їх використання та сплачувати відсотки за використання кредитами відповідно до кредитних договорів; сплачувати за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитами, пеню у розмірі подвійної облікової ставники НБУ від суми прострочених платежів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі і з договорів.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В свою чергу зобов'язання, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
В порушення умов кредитних договорів щодо порядку та строків погашення кредитних зобов'язань, вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідач ОСОБА_1 не виконує умови кредитних договорів, не погашає кредити, не сплачує відсотки.
Станом на 01.12.2014 року загальна заборгованість по наданому відповідачу кредиту складає 26 955,94 грн., у тому числі:
сума заборгованості за наданим кредитом - 22 634,61 грн.;
сума заборгованості за відсотками - 499,50 грн.;
сума пені за прострочення сплати кредиту -3 821,83 грн.
Таким чином, ОСОБА_1 неналежно виконувала прийняті нею зобов'язання щодо погашення кредитів та процентів, передбачених умовами кредитного договору, внаслідок чого за відповідачем утворилась прострочена заборгованість за кредитами та прострочена заборгованість за процентами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
У відповідності до умов кредитного договору у разі недотримання позичальником умов цього договору кредитор має право вимагати повернення кредиту, процентів та можливих штрафних санкцій.
Згідно з п. 7.1 кредитного договору за порушення строків повернення сум кредитів, процентів за користування кредитами та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.
Так, згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.
Відтак, суд вважає обгрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені у сумі 3 821,83 грн. за прострочення виконання грошових зобов'язань, оскільки такі вимоги ґрунтуються на Законі та договірних відносинах між сторонами, які прописані в п. 7.1 кредитного договору.
Вирішуючи питання розподілу витрат, пов'язаних з розглядом справи суд виходить з того, що відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Згідно платіжного доручення № НОМЕР_1 від 04.12.2014 року позивачем сплачений судовий збір у розмірі 269,56 грн.
Таким чином, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 269,56 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 192, ч. 2. ст. 509, 525, 526, 533, 549, 610, 611, 628, 629, 632, 1048, 1050, 1052, 1054, 1056 1 ЦК України, ст. ст. 2, 47, 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. ст. 2, 4, 5, 6, 8, 10, 15, 57, 60, 62, 88, 209, 218, 223-233, 292 ЦПК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення може бути оскаржено в десятиденний строк з моменту його отримання в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області.
Суддя В. К. Барвенко