Номер провадження: 22-ц/785/1699/15
Головуючий у першій інстанції Бростовська Н. О.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства в Одеській області на рішення Савранського районного суду Одеської області від 24 квітня 2014р. по справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк" до ОСОБА_2 про відшкодування збитків та зустрічному позову ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк", третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Кодимська районна державна адміністрація Одеської області і Головне управління Держземагенства в Одеської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

встановила:

10 грудня 2013р. сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Маяк" звернулося з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 збитки в сумі 29106грн.58коп., завдані невиконанням договору про спільну діяльність.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 01 березня 2013р. між СТОВ "Маяк" і ОСОБА_2 був укладений Договір про спільну діяльність без об'єднання вкладів учасників. Пунктом п.1.3 Договору визнано, що безпосереднім предметом спільної діяльності учасників договору є спільне вирощування сільськогосподарської продукції. Вкладом відповідача у спільну діяльність повинно було стати право користування земельними ділянками площею 39,85га, а також професійні знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв'язки. Згідно п.2.3 Договору відповідач зобов'язався на свій ризик укласти договори оренди землі з власниками земельних ділянок всього площею 39,85га, і не пізніше 01 травня 2013р. надати про це відповідні документи, але в порушення умов договору відповідач не виконав вищевказані зобов'язання.

Позивач вказав, що згідно умов п.4.1. Договору, усе майно, набуте учасниками у результаті спільної діяльності є їх загальною частковою власністю, при цьому відповідачу належить 20% від усіх прибутків, а позивачу - 80%, тому позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати саме 80% від збитків у вигляді упущеної вигоди, що становить 29106грн.58коп.

ОСОБА_2 позов не визнав та 17 грудня 2013р. звернувся до суду із зустрічним позовом до СТОВ "Маяк", за участю третіх осіб - Кодимська районна державна адміністрація Одеської області і Головне управління Держземагенства в Одеській області, який остаточно уточнив просив суд зобов'язати СТОВ "Маяк" внести в спільну діяльність за Договором про спільну діяльність від 01 березня 2013р. земельні ділянки, які зазначені у п.2.6 вказаного Договору.

При цьому позивач ОСОБА_2 просив визнати поновленим на той самий строк та на тих самих умовах договори оренди землі від 01 вересня 2008р., укладені між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Маяк" та Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області строком на п'ять років щодо оренди відповідних земельних ділянок в кількості 55 договорів, і договорів оренди землі від 28 січня 2013р. строком на один рік щодо оренди земельних ділянок в кількості 34,5, загальною площею 92,46га, які розташовані на території Шершенецької і Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області, та внести усі земельні ділянки за вказаними договорами оренди землі в спільну діяльність за Договором про спільну діяльність від 01 березня 2013р.

Позивач ОСОБА_2 стверджував, що відповідач намагається уникнути відповідальності з підстав формальної відсутності письмової угоди щодо продовження строку дії договорів оренди землі, та СТОВ "Маяк" безпідставно в односторонньому порядку сповістив його листом №41 від 15 квітня 2013р. про перегляд своїх господарських планів та вирішив належні СТОВ "Маяк" земельні ділянки, вказані в п.2.6 Договору передати в суборенду іншій особі (том 1 а.с.163-177).

Представник СТОВ "Маяк" просив відмовити у задоволені позову ОСОБА_2 з урахуванням того, що відповідач ОСОБА_2 не вчинив дій спрямованих на виконання Договору про спільну діяльність від 01 березня 2013р., тому СТОВ "Маяк" не укладало письмові угоди щодо продовження строку дій договорів оренди землі (том 1 а.с.50).

Справа була розглянута у відсутності представника СТОВ "Маяк", ОСОБА_2, представника Кодимської районної державної адміністрації.

Представник третьої особи - Головного управління Держземагенства в Одеській області просив відмовити у задоволені позовних вимог СТОВ "Маяк" і ОСОБА_2, посилаючись на те, що вказані позови є безпідставними і не ґрунтуються на законі.

Рішенням суду від 24 квітня 2014р. у задоволенні позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк" до ОСОБА_2 про відшкодування збитків відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволений частково.

Суд вказав в рішенні суду про визнання поновленим на той самий строк та на тих самих умовах договорів оренди землі від 01 вересня 2008р. в кількості 55 договорів, які були були укладені між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Маяк" та Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області строком на п'ять років щодо оренди відповідних земельних ділянок, які розташовані на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області в кількості 55 договорів, і договорів оренди землі від 28 січня 2013р. строком на один рік щодо оренди земельних ділянок в кількості 34,5, загальною площею 92,46га, які розташовані на території Шершенецької і Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області (том 1 а.с.195-205).

Рішення суду в частині відмови у задоволені позову СТОВ "Маяк" представником СТОВ "Маяк" не оскаржено.

В апеляційній скарзі Головне управління Держземагенства в Одеської області просить скасувати рішення Савранського районного суду Одеської області від 24 квітня 2014р., ухвалити нове рішення про відмову у задоволені зустрічного позову ОСОБА_2, посилаючись на те, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не достатньо були враховані усі обставини по справі (том 1 а.с.235-238, том 2 а.с.1-15).

Справа тривалий час знаходиться в проваджені апеляційного суду, тому розглянута у відсутності сторін, як з урахуваннями вказаних обставин, так і з урахуванням того, що сторони були сповіщені про слухання справи в судовому засіданні апеляційної інстанції належним чином (том 2 а.с.38, 39-41, 45, 60, 61).

Так, представник Кодимської районної адміністрації просив розглянути справу у відсутності представника адміністрації і задовольнити апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства в Одеської області (том 2 а.с.38, 39-41, 45).

Представник СТОВ "Маяк" неодноразово був сповіщений про слухання справи в апеляційній інстанції, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями та телефонограмою на а.с.25, 36, 51, 60, 61 том 2, але про причини не явки суду не повідомив.

Позивач і одночасно відповідач ОСОБА_2 також неодноразово був сповіщений про слухання справ, але згідно поштового повідомлення він тимчасово відсутній за місцем проживання (том 2 а.с.29, 30, 33, 53-54, 57-58). Справа розглянута у відсутності ОСОБА_2, який будучи обізнаним про наявність апеляційної скарги в порушені вимог ст.ст.27,77ЦПК України не цікавиться її рухом, не сповіщає суд про місце свого знаходження.

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову СТОВ "Маяк" і у задоволені зустрічного позову ОСОБА_2, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам ЦПК України рішення Савранського районного суду Одеської області від 24 квітня 2014р. не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_2 надав відповідні докази на підтвердження свого позову. Також вважав за необхідне застосувати положення ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", згідно якої у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Але колегія суддів з вказаним висновком суду першої інстанції не погоджується і вважає, що суд першої інстанції безпідставно і не обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що 01 березня 2013р. між ОСОБА_2 і Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Маяк" був укладений договір про спільну діяльність без об'єднання вкладів учасників (том 1 а.с.4-10).

Згідно умов вказаного договору сторони зобов'язалися спільно діяти без створення юридичної особи для одержання прибутку (п.1.2 договору). Безпосереднім предметом спільної діяльності учасників довгору було визначено спільне вирощування сільськогосподарської продукції (п.1.3 договору). Вкладом ОСОБА_2 у спільну діяльність повинно було стати право користування земельними ділянками площею 39,85га, а також професійні знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв'язки (п.2.1 договору).

Відповідно до п.2.3 договору, ОСОБА_2 зобов'язався для забезпечення виконання цього договору на свій ризик укласти договори оренди землі з власниками земельних ділянок, визначених у п.2.3 договору, та не пізніше 01травня 2013р. надати СТОВ "Маяк" копії документів, що підтверджують права ОСОБА_2 на користування земельними ділянками площею 39,85га і у цей же строк здійснити свій внесок у спільну діяльність (п.2.4 договору). З боку СТОВ "Маяк" вкладом у спільну діяльність мали бути права користування земельними ділянками загальною площею 240,64га, які зазначені у п.2.6 договору.

Після укладення договору СТОВ "Маяк" листом № 41 від 15 квітня 2013р. повідомило ОСОБА_2 про те, що переглянуло свої господарські плани та вирішило земельні ділянки, вказані у п.2.6 договору, передати в суборенду іншій особі, що є правом СТОВ "Маяк".

Суд першої інстанції задовольнив позов ОСОБА_2 не врахував, що орендодавцем та орендарем спірних договорів оренди землі є СТОВ "Маяк" та Кодимська районна державна адміністрація Одеської області, що ОСОБА_2 ні є стороною вказаних договорів оренди земельних ділянок, та не має взагалі правових підстав для звернення до суду з таким позовом.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Крім того, з набранням чинності Закону України "Про Державний земельний кадастр" 01січня 2013р. були внесені зміни до Земельного кодексу України.

Відповідно ч.3 ст. 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а)ведення водного господарства; б)будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в)індивідуального дачного будівництва.

Згідно ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до Положення про Головне управління Держземагентства в Одеській області, затвердженого наказом Держземагентства України від 06 червня 2012р. № 310 (із змінами) Головне управління передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області.

Представник Головного управління Держземагентства в Одеській області вказав, що СТОВ "Маяк" не звертався до управління щодо укладання додаткових угод про поновлення договорів оренди земельних ділянок, розташованих на території Кодимського району Одеської області, що підтверджується довідкою відділу документального, господарського та організаційного забезпечення Головного управління Держземагентства в Одеській області.

Судом першої інстанції також не прийнято до уваги, що відповідно до вимог ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Безпідставними є твердження суду першої інстанції, що сторони визнали той факт, що СТОВ "Маяк" після закінчення строку дії договорів оренди землі продовжує користуватися усіма земельними ділянками, при цьому власник земельних ділянок (орендодавець) протягом одного місяця після закінчення строку договорів оренди землі не надіслав на адресу СТОВ "Маяк" листа-повідомлення про заперечення у поновленні договорів оренди землі, оскільки в рішенні суду чітко вказано, що справу було розглянуто у відсутності представника СТОВ "Маяк" і ОСОБА_2

Крім того, судова колегія, звертає увагу на те, що земельні ділянки розташовані в Кодимському районі Одеської області, а справу було розглянуто Савранським районим судом Одеської області.

З урахуванням вищевказаного, судова колегія дійшла до висновку, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Відмовивши у задоволені позову СТОВ "Маяк" на підставі ч.3 ст.16 ЦК України, суд першої інстанції дійшов до висновку, що ані законом ані договором СТОВ "Маяк" не було надано право на односторонню відмову від договору, і що така відмова є нікчемною, та прийнявши до уваги, що одностороння відмова СТОВ "Маяк" від договору є зловживанням правом, наслідком чого стало невиконання ОСОБА_2 його зобов'язань за договором.

З вказаним висновком суду першої інстанції також неможливо погодитися, оскільки у задоволені позову СТОВ "Маяк" про стягнення збитків у сумі 29106грн.58коп. у вигляді упущеної вигоди, слід відмовити з підстав того, що вказані вимоги не ґрунтуються на законі, та не доведені позивачем.

Оскільки судом першої інстанції не враховані норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановлені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тому відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову СТОВ "МАЯК" і ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.304, 307, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства в Одеської області - задовольнити.

Рішення Савранського районного суду Одеської області від 24 квітня 2014р. - скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволені позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк" до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, і у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк", третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Кодимська районна державна адміністрація Одеської області і Головне управління Держземагенства в Одеської області про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Судді апеляційного суду Одеської області І.П.Сидоренко

С.О. Погорєлова

Т.В. Цюра