Справа № 521/9865/15-ц
Номер провадження 2/521/4361/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Лічмана Л.Г.

при секретарі Тимофієнко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

18.06.2015 р. ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою, у якій просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на 2/3 частки у квартирі № 33, яка розташована у м. Одесі по вул. Малиновського, 21.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав зазначені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, зважаючи на той факт, що представником відповідача визнано позов, вважає, що наявні підстави для задоволення позовної заяви.

В судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20.08.1993 р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 20.08.1993 р. № 17514, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 17-214, посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на правах спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Право власності було зареєстровано в ОМБТІ № 343-стор.126-кн380пр.

ОСОБА_4 28.01.1994 р. склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 4-366, у якому на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй частину ізольваної квартири під № 33, що знаходиться в буд. 21 по вул. Малиновського в м. Одесі заповіла своїх дочці ОСОБА_2

03.04.2000 р. померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 217866, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міськради (актовий запис № 3588.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.01.2009 р. у цивільній справі № 2-1895/2009 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, Встановлено факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті матері ОСОБА_4, померлої 03.04.2000 р., визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом майна ОСОБА_4

Цим же рішенням суду встановлено також, що після смерті матері ОСОБА_2 ОСОБА_4Р відкрилася спадщина на ? частину АДРЕСА_2 та інша частина спадкової квартири належала сестрі ОСОБА_2 ОСОБА_5, яка як інвалід 2-ї групи, була непрацездатною на момент смерті матері, тому мала право на обовязкову частку у спадщині, що складає 1/6 частину квартири, а частка ОСОБА_2 за заповітом складає 1/3 частину спадкової квартири.

Відповідно до ст. 112 ЦК Української РСР (ред.1963 р.) майно може належати на праві спільної власності двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Статтею 115 ЦК Української РСР (ред.1963 р.) встановлено, що кожний з учасників спільної часткової власності має право вимагати виділу своєї частки з спільного майна.

Аналогічні положення встановлюються ЦК України від 16.01.2003 № 435-IV.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Суд виходить із рівності часток ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, тому, що інше не встановлено домовленістю між ними або законом, в тому числі ЦК Української РСР і ЦК України або рішенням суду. Тому, частки кожного із названих співвласників становлять по 1/2.

Таким чином, це рішення суду визначає, що частка ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності на спірну квартиру відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20.08.1993 р., складала ?, а після рішення рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.01.2009 р. 2/3.

ОСОБА_5 померла 28.10.2011 р., про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 2100 та Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 280678.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 2/3 частки у праві власності на АДРЕСА_2.

Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину.

Ч. 1 ст. 1270 ЦК України наголошує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. До складу спадщини, як встановлено ч. 1 ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємицею ОСОБА_5 є ОСОБА_2, яка 24.04.2012 р. звернулася до приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 з відповідною заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті своєї сестри ОСОБА_5 на користь племінниці померлої ОСОБА_1 Зазначену заяву було зареєстровано в реєстрі за № 546.

Відповідно до повідомлення від 06.09.2014 р. № 159/02-14, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири, яка належала ОСОБА_5, оскільки частки у праві власності на вказану квартиру померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не були визначені та вони володіли квартирою на праві спільної сумісної власності.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_2 відмовилась від спадщини на користь ОСОБА_1, інші спадкоємці, крім неї, відсутні, позивач успадкувала після смерті своєї тітки 2/3 частини квартири АДРЕСА_3 і ця частина квартири їй належить з часу відкриття спадщини. Тому, суд визнає за ОСОБА_1 право приватної власності на зазначену частку.

Керуючись вимогами ст.ст. 60, 209, 212-215 ЦПК України, -

СУД

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 28 жовтня 2011 року, на 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4.

Квартира складається з двох житлових кімнат, загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 30, 4 кв.м.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

С У Д Д Я: