Справа № 346/1575/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі

головуючого судді Димашка В.П.

за участі секретаря Гайової Г.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просила визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться в АДРЕСА_1, як спадкове майно після смерті ОСОБА_4

Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її дід ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації смертей 17.11.2010 року зроблено відповідний запис за № 43 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, який був головою колгоспного двору в АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла її бабця ОСОБА_5, про що в Книзі реєстрації смертей 05.03.2006 року зроблено відповідний запис за № 11 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, яка була членом колгоспного двору в АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки Ліснохлібичинської сільської ради № 78 від 30.011.2015 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, що спадкується відноситься до типу колгоспний двір. Станом на 01.07.1990 року у спадковому будинку були зареєстровані і проживали - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Після смерті ОСОБА_4, який залишив заповіт, згідно якого все своє майно залишив їй, відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1.

В управління спадковим майном після смерті спадкодавця вступила вона, онука - ОСОБА_1 та прийняла спадщину. Інші члени колгоспного двору на спадкове майно не претендують та від спадщини відмовилися.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів. Включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

З метою оформлення спадщини вона звернулася до Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріус не може видати свідоцтво про право власності на спадкове майно за заповітом, оскільки згідно ст. 120 ЦК УРСР (1963р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності і порекомендував звернутися в суд.

На підставі її заяви Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації виготовило технічний паспорт на будинковолодіння та господарські споруди. Згідно звіту про ринкову вартість житлового будинку АДРЕСА_1 становить 41314 грн.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, однак представник позивача подав заяву в якій просив позов задовольнити, а справу розглянути за їх відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, однак подали заяви в яких позовні вимоги визнали та відмовилися від своїх часток, та спадкового майна на користь позивача.

Беручи до уваги заяву представника позивача, заяви про визнання позову відповідачами, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 1268, та ст. 1270 ЦК України спадкоємець який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має у шестимісячний строк подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ст. ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №30 „Про судову практику у справах за позовами про захист права власності" спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Встановлено, що будинковолодіння за АДРЕСА_1, належало колгоспному двору, головою якого був - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом на право власності на жилий будинок від 12.01.1988 року, випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 25.11.2014 р. за № 51660.

Станом на 01.07.1990 року у житловому будинку за АДРЕСА_1, були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - голова двору, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - дружина; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка, ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3 - онука та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою Ліснохлібичинської сільської ради № 78 від 30.01.2015 року, а тому кожному з них належало право власності на 1/5 його частини.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть від 05 березня 2006 року зроблено актовий запис за № 11, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2.

Заповіт від імені померлої виконкомом Ліснохлібичинської сільської ради не посвідчувався, що підтверджується довідкою Ліснохлібичинської сільської ради № 78 від 30.01.2015 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина за законом, яка складається з 1/5 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 в порядку ст. 1269 ЦК України прийняла її онука - ОСОБА_1, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час прийняття спадщини, що підтверджується довідкою Ліснохлібичинської сільської ради № 78 від 30.01.2015 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації актів про смерть від 17 листопада 2010 року зроблено актовий запис за № 43, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1.

Померлий ОСОБА_4, залишив заповіт, який 14.02.2007 року посвідчений виконкомом Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району та зареєстрований у реєстрі за № 16, яким заповів ОСОБА_1 все своє майно, та належні йому права, які належать йому на момент складання цього заповіту та майно і права, які належатимуть йому в майбутньому. Даний заповіт не змінено та не скасовано, що підтверджується довідкою Ліснохлібичинської сільської ради № 78 від 30.01.2015 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом, яка складається з 1/5 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 в порядку ст. 1269 ЦК України прийняла його онука - ОСОБА_1, подавши заяву до Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 26052401 від 04.02.2011 року .

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вчинили дії, які свідчать про її відмову від права власності на спірне будинковолодіння на користь позивача, оскільки подали заяву про визнання позову та про відмову від своїх часток будинковолодіння за АДРЕСА_1.

Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 25.11.2014 року № 51660 право власності на будинковолодіння за АДРЕСА_1 зареєстровано в реєстровій книзі № 2 під реєстровим № 518 за ОСОБА_4 та воно складається з житлового будинку «А», літньої кухні «Б», навісу «В», вбиральні «Д», стайні «Ж», стодоли «З».

Згідно звіту про ринкову вартість житлового будинку № АДРЕСА_1, вартість об»єкта оцінки, станом на 25.11.2014 року становить 41314 грн. без ПДВ.

Другою Коломийською районною державною нотаріальною конторою згідно довідки № 474/02-14 від 23.11.2011 року ОСОБА_1 у зв'язку з тим, що не виділені частки померлих та інших членів колгоспного двору відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

На підставі наведеного суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову, та визнання за ОСОБА_1, права власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться в АДРЕСА_1, та складаються з житлового будинку «А», літньої кухні «Б», навісу «В», вбиральні «Д», стайні «Ж», стодоли «З».

Керуючись ст. ст. 174, 197 ч.2, 213 - 215, 223, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться в АДРЕСА_1, та складаються з житлового будинку «А», літньої кухні «Б», навісу «В», вбиральні «Д», стайні «Ж», стодоли «З».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Коломийський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя Димашок В. П.