АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/602/15 Справа № 182/7510/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Рибакова В. В. Доповідач - Романюк М.М.
21 січня 2015 року м. Дніпропетровськ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Романюк М.М.

суддів Котушенко С.П., Петренко І.О.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом 13 серпня 2013 року. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 17 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", який в подальшому змінив назву на ПАТ "УкрСиббанк", та відповідачем був укладений кредитний договір № 0, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 26 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 17 жовтня 2016 року, з оплатою 12,90 % річних за користування кредитом.

У забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором 17 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та відповідачем був укладений договір іпотеки № 0/0/2/3, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань, станом на 19 березня 2013 року, заборгованість за кредитним договором склала 21 313,50 доларів США, що за офіційним курсом НБУ в гривневому еквіваленті складає 170 358 грн. 81 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 17 082,16 долари США, що за офіційним курсом НБУ в гривневому еквіваленті складає 136 537 грн. 70 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4 231,34 долар США, що за офіційним курсом НБУ в гривневому еквіваленті складає 33 821 грн. 10 коп.

08 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно з умовами якого ПАТ "УкрСиббанк" передало ПАТ "Дельта Банк" право вимоги, що виникло у ПАТ "УкрСиббанк" з кредитного договору укладеному з відповідачем.

Внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, у позивача виникло право вимагати погашення всієї суми заборгованості.

З урахуванням зазначеного позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17 жовтня 2007 року в розмірі 170 358 грн. 81 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_2, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та належить відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах з визначенням початкової ціни на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2014 року позовні вимоги задоволено та вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2014 року заява відповідача про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх законності, доведеності та обґрунтованості.

З даним висновком судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", який в подальшому змінив назву на ПАТ "УкрСиббанк", та відповідачем був укладений кредитний договір № 0, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 26 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 17 жовтня 2016 року, з оплатою 12,90 % річних за користування кредитом.

У забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором 17 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та відповідачем був укладений договір іпотеки № 0/0/2/3, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

08 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно з умовами якого ПАТ "УкрСиббанк" передало ПАТ "Дельта Банк" право вимоги, що виникло з кредитного договору, укладеному з відповідачем.

Внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, станом на 19 березня 2013 року заборгованість за кредитним договором становить 21 313,50 доларів США, що за офіційним курсом НБУ в гривневому еквіваленті складає 170 358 грн. 81 коп., та складається з: заборгованості за кредитом - 17 082,16 долари США, що за офіційним курсом НБУ в гривневому еквіваленті складає 136 537 грн. 70 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4 231,34 долар США, що за офіційним курсом НБУ в гривневому еквіваленті складає 33 821 грн. 10 коп.

Згідно ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону… Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст.12 зазначеного Закону у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст.35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що відповідачем порушені умови кредитного договору, а позивачем виконані вимоги Закону України "Про іпотеку" суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Посилання апелянта на те, що довіреність, яка видана позивачем на ім'я ТОВ "Колекторська компанія "Вердикт" на час ухвалення по справі рішення закінчила свою дію, а тому рішення суду є незаконним не може бути прийнята до уваги, оскільки на час підписання позовної заяви та подання її до суду довіреність була чинною, а в судовому засіданні представник ТОВ "Колекторська компанія "Вердикт" участі не приймав.

Посилання апелянта на розгляд судом справи у її відсутність без належного повідомлення, у зв'язку з чим вона була позбавлена права надати додаткові документи та пояснення, не можуть бути прийняти до уваги, оскільки згідно ч.2 ст.308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань. Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого апеляційним судом не встановлено.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

І.О.Петренко