Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

13 січня 2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Гуденко О.А.,

при секретарі - Аслановій Е.Е.,

за участю прокурора, представника позивачки - ОСОБА_1, представника Служби у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради - Соколової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа по справі - Служба у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2014 року позивачка звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача, в якому просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник позивачки вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник Служби у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради вимоги позову підтримала в повному обсязі, надала суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Прокурор вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивачки, представника Служби у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, думку прокурора, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 20 січня 2005 року було розірвано. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до Заяви від 03.12.2014 року, що була посвідчена ПН ММНО Філіпенко В.В. та зареєстрована в реєстрі за № 1413, ОСОБА_4 позов ОСОБА_3 відносно позбавлення його батьківських прав визнає в повному обсязі. Погоджується з позбавленням його батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позов просив розглядати без його участі.

Згідно Характеристики, ОСОБА_5 навчається у 9-Б класі Миколаївського муніципального колегіуму імені В.Д. Чайки. Дитина навчається на достатній та середній рівень. Мати дитини - ОСОБА_3 цікавиться успішністю доньки, дівчинка завжди виглядає доглянуто, акуратно, має з мамою довірливі, доброзичливі відносини. Батько не цікавиться успішністю ОСОБА_5, в школі жодного разу не з'являвся, з дитиною не спілкується.

Відповідно до Висновку № 2751/02.02.01-22/22/14/14 від 23.12.2014 року, Виконком ММР вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Батьки зобов'язані, згідно статті 180 СК України, утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме: виховання та матеріального утримання, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти тощо, суд вважає вимоги позивача про позбавлення батьківських прав відповідача щодо його дитини доведеними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому є законні підстави для їх задоволення.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Всупереч закону та моральним засадам суспільства, відповідач жодного з покладеного законом на батька обов'язків не виконує: він не спілкується з дитиною, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться її долею, не відвідує, не турбується про фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на виховання, тобто останній у цілому ігнорує факт споріднення з донькою.

Оскільки вказані факти як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідача та свідомим нехтуванням батьківськими обов'язками, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі та позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 243 грн 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа по справі - Служба у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва Гуденко О.А.