АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанського А. Д.

суддів: Чупікової В.В., Яремка В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Орган опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей.

Зазначав, що 08 жовтня 2005 року між ним та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №47. У шлюбі народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Справа 22-ц/794/748/15 р. Головуючий у 1-й інстанції Пилип?юк І.В.

категорія 48/49 Доповідач Галичанський А.Д.

Посилався на те, що їх спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних поглядів на життя, окремо проживають понад рік, не підтримують жодних стосунків, спільного господарства не ведуть. Він з дітьми проживає у своїх батьків. ОСОБА_3 протягом останнього року їздить на заробітки у різні регіони України. Перебуваючи на заробітках не займається вихованням дітей. Діти проживають з ним та знаходяться на його повному матеріальному утриманні.

Відповідач протягом року не цікавиться дітьми, не надає їм матеріальної допомоги, не займається їх вихованням, не в достатній мірі цікавиться їхнім життям, не в повній мірі піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток тощо. Перебуваючи на заробітках ОСОБА_3 бажає, щоб діти проживали у неї вдома з її батьками. Приїжджаючи із заробітків відповідач хоче забирати дітей від нього, у зв'язку з чим між ними виникають непорозуміння. Але надалі вона знову їде на заробітки і діти залишаються з ним.

Зазначав, що між ними фактично існує спір щодо місця проживання дітей, який загостриться після розірвання шлюбу. Він може здійснювати догляд за дітьми, оскільки з самого народження піклується та дбає про них. На даний час здійснює догляд за дітьми. Працює на роботі. Позитивно характеризується по місцю роботи та проживання.

Вважав, що фактичні шлюбні стосунки між ним та ОСОБА_3 припинено, а шлюб існує лише юридично. У зв'язку з цим, їх спільне життя з відповідачем неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому і збереження шлюбу є неможливим. Діти повинні проживати з ним, а відповідач матиме можливість їх відвідувати, він не буде заперечувати, щоб відповідач брала дітей до себе додому на вихідні дні.

Просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_3, який зареєстрований 08.10.2005 року виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №47 та визначити місце проживання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 з ним.

Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №47, розірвано.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визначення місця проживання дітей. Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, ухвалене з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявності виняткових обставин на підставі яких можна було б розлучити дітей з матір'ю, відповідачка ОСОБА_3 заперечує проти визначення місця проживання дітей з батьком, вона вимушена виїжджати на заробітки за межі області для забезпечення необхідних умов для розвитку та проживання дітей.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 5,6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно висновку органу опіки та піклування Вижницької райдержадміністрації від 07.04.2015 року вбачається, що даний орган про обстеженні матеріально-побутових умов проживання батька та участі у вихованні дітей обох батьків, зазначив, що доцільно визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, з їхнім батьком ОСОБА_2, оскільки мати не може приділяти належної уваги дітям по причині виїзду на заробітки.

Даний висновок є обґрунтованим і не суперечить інтересам дітей, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно не погодився з ним.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність обставин за яких дітей можна залишити проживати з батьком.

У своїх поясненнях на апеляційну скаргу від 08 травня 2015 року ОСОБА_3 зазначила, що й надалі буде виїжджати у справах і не зможе перебувати з дітьми та приділяти їм належну увагу. Вважає, що визначення місця проживання дітей з батьком не буде суперечити їх інтересам.

Вищезазначених норм матеріального права та обставин справи суд першої інстанції не врахував та прийшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні позову в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком, що у відповідності до п.п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 квітня 2015 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з ОСОБА_2 скасувати.

Позов в цій частині задовольнити. Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 з батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: