Єдиний унікальний номер: 448/1746/14-ц
Провадження № 2/448/37/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09.01.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко В.В.

з участю секретаря - Мриц Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Арламівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи - ОСОБА_2, Мостиська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Мостиського районного управління юстиції Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що її матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, належало будинковолодіння АДРЕСА_1

Стверджує, що за життя мати склала заповіт в її користь на усе майно. У встановлений законом строк вона (позивачка) звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право власності на зазначене будинковолодіння їй відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів.

З огляду на наведене, просить суд визнати за нею право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1, як спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача - Арламівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області у судове засідання не з'явився, а подав заяву, в якій зазначає, що вирішення даної справи покладає на розсуд суду та просить розглянути справу без його участі.

Третя особа - ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори, у судове засідання не з'явився, проте подав до суду копію спадкової справи №199/2014, заведеної після смерті ОСОБА_3, а також заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи - Реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції Львівської області, у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності та зазначає, що при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивачки та третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_3 відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №625331 від 07.02.2006року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Арламівськоволянської сільської ради №31 від 10.09.2004року.

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9771342 від 07.02.2006року право власності на вищевказане нерухоме майно було зареєстроване у встановленому законом порядку за ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3

До складу даної спадщини входить вищевказаний спірний житловий будинок, проте документи, що засвідчують право власності на зазначене нерухоме майно, а саме оригінал Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №625331 від 07.02.2006року, був втрачений та не може бути відновлений на даний час у передбаченому законом порядку у зв'язку із смертю власника зазначеного майна.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №199/2014, за життя спадкодавець ОСОБА_3 склала заповіт від 13.03.2012 року, яким усе своє майно, належне їй на час смерті, заповіла своїй дочці ОСОБА_1 - позивачці у справі.

На час своєї смерті спадкодавець ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала одна в АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері, подавши відповідно до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України у встановлений законом строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині не має.

Третя особа ОСОБА_2 - син померлої, на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 не претендує, що підтвердив в судовому засіданні.

17.11.2014 року позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно, однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, а саме оригіналу свідоцтва про право власності на нерухоме майно, листом Мостиської державної нотаріальної контори №02-14/892 від 17.11.2014року їй було відмовлено у цьому та роз'яснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Вищевказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки та третьої особи, а також наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №625331 від 07.02.2006року; копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9771342 серія СВУ №992573 від 07.02.2006року; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3; копією свідоцтва про народження ОСОБА_4; копією паспорта громадянина України ОСОБА_1; копією заповіту ОСОБА_3 від 13.03.2012року; довідкою КП «Мостиське РБТІ» №1810 від 25.11.2014року; листом Мостиської державної нотаріальної контори №02-14/892 від 17.11.2014року; копією спадкової справи №199/2014 заведеної після смерті ОСОБА_3

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування за заповітом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, оспорювання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на наведене, враховуючи те, що спадкодавець ОСОБА_3 на час своєї смерті була власником житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 і таке її право підтверджувалось відповідним свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, з огляду на те, що позивачка ОСОБА_1, дочка померлої, є єдиним спадкоємцем за заповітом усього майна своєї матері та прийняла спадщину після її смерті, та оскільки документи, що засвідчують право власності на спадкове нерухоме майно були втрачені власником і не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, суд приходить до висновку, що право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивачки, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачки та визнання за нею права власності на зазначене спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Борисенко

Рішення набрало законної сили

«___» ______________ 20___ р.

Суддя В.В.Борисенко