Справа № 381/4704/14ц Головуючий у І інстанції Зуй Т.С.
Провадження № 22-ц/780/2866/15 Доповідач у 2 інстанції Данілов О. М.
Категорія 22 13.05.2015
УХВАЛА

Іменем України

13 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,

суддів: Мережко М.В., Журби С.О.,

при секретарі: Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Фастівського міжрайонного прокурора Київської області на рішення Фатівського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року у справі за позовом Фастівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області до Фастівської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування розпорядження № 317 від 27.04.2007 про передачу в оренду ОСОБА_2 водного об`єкту та розпорядження від 30.10.2013 про внесення змін до розпорядження № 317 від 27.04.2007,визнання недійсним договорів оренди,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року Фастівський міжрайонний прокурор Київської області який діє в інтересах держави в особі Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області із позовом до Фастівської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування розпорядження Фастівської районної державної адміністрації від 27 квітня 2007 року №317 про передачу в оренду ОСОБА_2 водного об'єкту та розпорядження Фастівської районної державної адміністрації від 30 жовтня 2013 року про внесення змін до розпорядження №317 від 27 квітня 2007 року, визнання недійсним договорів оренди водного об'єкту від 10 травня 2007 року та від 20 жовтня 2013 року та повернення водного об'єкту.

Свої вимоги мотивував тим, що розпорядженням Фастівської районної державної адміністрації від 27 квітня 2007 року №317, надано дозвіл на укладення з ОСОБА_2 договору оренди водного об'єкту строком на 25 років для риборозведення. На підставі вказаного розпорядження було укладено договір оренди водного об'єкту від 10 травня 2007 року.

Розпорядженням Фастівської районної державної адміністрації №457-од від 30 жовтня 2013 року внесено зміни до п. 2 та додано до п. 5 до розпорядження від 27 квітня 2007 року на підставі якого укладено новий договір оренди водного об'єкта.

Вищевказані договори не погоджені з державним органом водного господарства та природоохоронним органом та незареєстровані відповідно до чинного законодавства.

Просив суд, визнати незаконним та скасувати розпорядження Фастівської районної державної адміністрації «Про передачу в оренду ОСОБА_2 ставу «Олійницький» в АДРЕСА_1» від 27 квітня 2007 року №317.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Фастівської районної державної адміністрації «Про внесення змін до розпорядження №317 від 27 квітня 2007 року «Про передачу в оренду ОСОБА_2 ставу «Олійницький» в АДРЕСА_1» від 30 жовтня 2013 року №457-од.

Визнати недійсним договір оренди водного об'єкту, укладеного 10 травня 2007 року між Фастівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2

Визнати недійсним договір оренди водного об'єкту, укладеного 30 жовтня 2013 року між Фастівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2

Зобов'язати ОСОБА_2 повернути Малополовецькій сільській раді водний об'єкт, а саме ставу «Олійницький» площею 8,3269 га., що знаходиться в АДРЕСА_1.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Фастівський міжрайонний прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необгрунтвоаність, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням Фастівської районної державної адміністрації від 27 квітня 2007 року №317 «Про передачу в оренду ОСОБА_2 ставу «Олійницький» в АДРЕСА_1, надано дозвіл на укладення з ОСОБА_2 договору оренди водного об'єкту, загальна площа дзеркала води якого становить 8,3269 га. строком на 25 років для риборозведення. На підставі вказаного розпорядження було укладено договір оренди водного об'єкту від 10 травня 2007 року.

На виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 29 травня 2013 року №420 «Про затвердження типового договору оренди водних об'єктів» та клопотання ОСОБА_2 від 29 жовтня 2013 року до Фастівської РДА про викладення договору оренди водного об'єкту у новій редакції, райдержадміністрацією було прийнято розпорядження від 30 жовтня 2013 року №457-од «Про внесення змін до розпорядження №317 від 27 квітня 2007 року про передачу в оренду ОСОБА_2 ставу «Олійницький» в АДРЕСА_1», на виконання якого, договір оренди водного об'єкту, укладений між Фастівською РДА та ФОП ОСОБА_2 10 травня 2007 року було викладено у новій редакції, а також розпорядження №317 від 27 квітня 2007 року доповнено пунктом 5, відповідно до якого, орендаря зобов'язано провести погодження договору оренди водного об'єкту відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до листа Басейнового комітету України по водному господарству Басейнового управління водних ресурсів р. Рось від 31 серпня 2009 року, технічною радою Басейнового управління водних ресурсів р. Рось погоджено два представлених договори оренди за умови постійного підтримання санітарних витрат (а.с. 27).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що чинним законодавством прямо передбачено право місцевих державних адміністрацій бути орендодавцями водних об'єктів загальнодержавного значення, а Кабінетом Міністрів України будь-яких обмежень щодо такого розпорядження не встановлено, з чого вбачається, що місцева державна адміністрація була уповноваженим на розпорядження такими об'єктами органом, за умови, що цей об'єкт знаходиться в межах відповідної однієї адміністративно-територіальної одиниці (району), а тому Розпорядження Фастівської районної державної адміністрації №317 від 27 квітня 2007 року та розпорядження від 30 жовтня 2013 року прийнято у відповідності до норм чинного законодавства.

Також суд відмовив у задоволенні вимоги про визнання недійсними договорів оренди водного об'єкту від 10 травня 2007 року та 30 жовтня 2013 року оскільки вона є похідною від вимоги про скасування Розпорядження Фастівської районної державної адміністрації №317 від 27 квітня 2007 року та розпорядження від 30 жовтня 2013 року.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

На виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 29 травня 2013 року №420 «Про затвердження Типового договору оренди водних об'єктів» та клопотання ОСОБА_2 від 29 жовтня 2013 року до Фастівської РДА про викладення договору оренди водного об'єкту у новій редакції, райдержадміністрацією було прийнято розпорядження від 30 жовтня 2013 року №457-од «Про внесення змін до розпорядження №317 від 27 квітня 2007 року «Про передачу в оренду ОСОБА_2 ставу «Олійницький» в АДРЕСА_1» на виконання якого, договір оренди водного об'єкту, укладений між Фастівською РДА та ФОП ОСОБА_2 10 травня 2007 року було викладено у новій редакції, а також розпорядження №317 від 27 квітня 2007 року доповнено пунктом 5, відповідно до якого, орендаря зобов'язано провести погодження договору оренди водного об'єкту відповідно до норм чинного законодавства (а.с. 19).

Колегія суддів не приймає до уваги твердження Фастівського міжрайонного прокурора Київської області про те, що Фастівська РДА незаконно, своїм розпорядженням №457-од передала водний об'єкт «Олійницький» в оренду ОСОБА_2, оскільки відповідно до договору оренди від 10 травня 2007 року став перебував у користуванні ОСОБА_2 (а.с. 15-18).

Представник Малополовецької сільської ради позов прокурора не визнала та зазначила, що між Малополовецькою сільською радою та ОСОБА_2 в 2006 році був укладений договір оренди землі, земель водного фонду, загальною площею 10,4630 га. у тому числі: площа ставка - 8,3269 га., прибережні захисні смуги - 2,1269 га., під гідроспорудами - 0,0092 га. Орендар справно сплачує орендну плату на рахунок сільської ради. Він все робить для громади. В даний час не мають можливості укласти договір оренди відповідно до внесених змін у Водний Кодекс України, оскільки потрібен на спірний ставок Водний паспорт, а для того, щоб його виготовити у сільської ради відсутні необхідні кошти.

Статтею 51 Водного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), прямо передбачено право місцевих державних адміністрацій бути орендодавцями водних об'єктів загальнодержавного значення.

Інформація Державного агентства водних ресурсів України №475/9/11-14 від 30 січня 2014 року містить роз'яснення щодо порядку передачі водних об'єктів в оренду, із врахуванням ЗУ «Про аквакультуру» та змін у положеннях Водного кодексу України у 2013 році. Дане роз'яснення лягло в основу обґрунтування позовних вимог Фастівського міжрайонного прокурора, однак роз'яснення стосуються лише тих угод, які укладаються з 01 січня 2013 року та не розповсюджуються на угоди, укладені раніше.

Також колегія суддів не може погодитися із твердженнями позивача про те, що при прийнятті розпорядження №457-од від 30 жовтня 2013 року Фастівська РДА вийшла за межі повноважень, оскільки водний об'єкт, переданий в оренду на підставі розпорядження відноситься до водних об'єктів загальнодержавного значення, які можуть надаватися в оренду виключно Кабінетом Міністрів України та місцевими державними адміністраціями, з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо зарахування орендної плати за водні об'єкти до місцевих бюджетів», з 01 січня 2015 року орендна плата за об'єкти, що надаються в користування на умовах оренди органами виконавчої влади - в тому числі районними державними адміністраціями, зараховується до бюджетів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 3 Водного кодексу України, усі води (водні об'єкти) на території України становлять її водний фонд. До водного фонду України належать: поверхневі води; природні водойми (озера); водотоки (річки, струмки) штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; підземні води та джерела; внутрішні морські води та територіальне море.

Згідно зі ст. 5 Водного кодексу України, до водних об'єктів загальнодержавного значення належать зокрема поверхневі води (озера, водосховища, річки, канали), що знаходяться і використовуються на території більш як однієї області, а також їх притоки всіх порядків.

Наказом Державного комітету України по водному господарству від 03 червня 1997 року №41 затверджено перелік річок та водойм України, що віднесені до водних об'єктів місцевого значення, згідно з яким водні об'єкти місцевого значення знаходяться на території Одеської, Миколаївської, Херсонської, Запорізької, Донецької областей та Автономної Республіки Крим, який не містить вказівки на спірний водний об'єкт, що виключає підстави вважати його водоймою місцевого значення. За таких обставин, спірний водний об'єкт, який знаходиться на території АДРЕСА_1 відноситься до водних об'єктів загальнодержавного значення.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 51 Водного кодексу України, орендодавцями водних об'єктів загальнодержавного значення є Кабінет Міністрів України та місцеві державні адміністрації. Розподіл повноважень щодо передачі водних об'єктів загальнодержавного значення визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

При цьому у своїй діяльності районна державна адміністрація керується ст. 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», районна державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади, очолюваної Кабінетом Міністрів України, та здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, в тому числі щодо повноважень, визначених ч. 5 ст. 51 Водного кодексу України.

Таким чином, при прийнятті оскаржуваного розпорядження №457-од від 30 жовтня 2013 року Фастівська райдержадміністрація діяла на підставі ч. 5, 6 ст. 51 Водного кодексу України та в межах повноважень, визначених ст. 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ч. 2 ст. 19 Конституції України, у зв'язку з чим розпорядження прийняте в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає обставинам справи, постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Фастівського міжрайонного прокурора Київської області відхилити.

Рішення Фатівського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: