АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 686/5279/14-ц
Провадження № 22-ц/792/974/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Карпусь С.А.

суддів: Матковської Л.О., Федорової Н.О.

при секретарі Бондарі О.В.

з участю:представника корпорації «Телерадіокорпорації «Контакт» Лукянчикової В.А., ОСОБА_2, представника ПАТ «Фідобанк» Ткачука О.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Корпорації «Телерадіокорпорація «Контакт» на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14 липня 2014 року за позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_2, Корпорації «Телерадіокорпорація «Контакт» про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В березні 2014 року публічне акціонерне товариство «Фідобанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, Корпорації «Телерадіокорпорація «Контакт» про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх вимог вказувало, що 20.03.2007 року між ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Престиж», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» (далі Банк) та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №014/1721/81/01588, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 300 тисяч доларів США зі сплатою 12 відсотків річних за користування кредитними коштами строком повернення до 19.03.2012 року. В забезпечення виконання умов договору між Банком та Корпорацією «Телерадіокорпорація «Контакт» 20.03.2007 року був укладений договір іпотеки, згідно з яким остання передала в іпотеку нерухоме майно: споруди оздоровчого комплексу, площею 41465,5 кв.м. по АДРЕСА_1. ОСОБА_2 зобов'язання за __________________________________________________________________________Головуючий у першій інстанції -Сарбей О.Ф. Провадження № 22-ц/792/974/15

Доповідач - Карпусь С.А. Категорія № 19, 27

кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 26.02.2013 року утворилась заборгованість за кредитом в загальному розмірі 173 710,58 доларів США, що згідно курсу НБУ складало 1 637 552,27 грн., з яких 153650,91 доларів США, що еквівалентно 1 448451,76 грн. заборгованість за кредитом та 20059,67 доларів США, що еквівалентно189100,50 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом. Тому позивач просив стягнути на його користь з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в розмірі 173710,58 доларів США, що еквівалентно 1 637 522,27 грн.. В рахунок погашення вказаної заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на нерухоме майно, передане в іпотеку ПАТ «Фідобанк» згідно з договором іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_5 20 березня 2007 року, реєстраційний № 1149, а саме: споруди оздоровчого комплексу, площею 41465,5 кв.м. по АДРЕСА_1, що належить на праві власності корпорації «Телерадіокорпорація «Контакт». Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, встановленої Законом України «Про виконавче провадження», за ціною визначеною на підставі експертної оцінки виконаної незалежним суб'єктом оціночної діяльності та стягнути з відповідачів судові витрати.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14 липня 2014 року позов задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 20 березня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_5, а саме: споруди оздоровчого комплексу, загальною площею 41 465,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у рахунок задоволення грошових вимог ПАТ «Фідобанк» за кредитним договором від 20 березня 2007 року №014/1721/81/01588 у загальній сумі 173 710,58 доларів США (еквівалентно 1637 552 грн. 27 коп.).

Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки - нерухомого майна, а саме: споруди оздоровчого комплексу, загальною площею 41 465,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, встановленої Законом України «Про виконавче провадження», за ціною визначеною на підставі експертної оцінки, виконаної незалежним суб'єктом оціночної діяльності.

Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 11 вересня 2014 року заяву корпорації «Телерадіокорпорація «Контакт» про перегляд вказаного заочного рішення залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14 липня 2014 року змінено в частині визначення розміру заборгованості.

Абзац другий резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції:

«Відповідно до договору іпотеки від 20 березня 2007 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 20 березня 2007 року №014/1721/81/01588 перед ПАТ «Фідобанк» на загальну суму 64479,47 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 607 847 грн. 52 коп., звернути стягнення на належний Корпорації «Телерадіокорпорація «Контакт» оздоровчий комплекс загальною площею 41 465,5 м.кв., який знаходиться по АДРЕСА_1». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 квітня 2015 року рішення апеляційного суду Хмельницької області скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі Корпорація «Телерадіокорпорація «Контакт» вважає рішення суду незаконним, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Суд у порушення вимог ст. 224 ЦПК України не повідомив корпорацію про розгляд справи, призначений на 14 липня 2014 року, та ухвалив заочне рішення, порушивши принципи рівності і змагальності сторін. Суд залишив поза увагою той факт, що позивачем неправильно визначено предмет та підставу позову. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості Банк повинен був надати розрахунок щомісячних платежів по поверненню кредиту та процентів за користування кредитом за період стягнення заборгованості. Жодних вимог про повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів на адресу відповідача від Банку не надходило. Також позивачем у позовній заяві не була заявлена вимога про дострокове розірвання кредитного договору, що не звільнить відповідачів від обов'язку виконувати його умови, а позивача - від права вимагати від них виконання обов'язків, передбачених кредитним договором.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення.

Згідно п.п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак дане рішення в повній мірі не відповідає вказаним вимогам закону.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 20.03.2007 року ВАТ АКБ «Престиж» (правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк») та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 014/1721/81/01588, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 300 000 доларів США строком повернення до 19.03.2012 року зі сплатою 12 % річних за користування кредитом.

У рахунок забезпечення належного виконання ОСОБА_2 кредитного зобов'язання між цим Банком та Корпорацією «Телерадіокорпорація «Контакт» 20 березня 2007 року укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого іпотекодавець передав позивачу в іпотеку нерухоме майно: споруди оздоровчого комплексу, загальною площею 4146,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

11 січня 2010 року між ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої передбачено, в тому числі, щомісячне повернення коштів до 15 числа, згідно з графіком погашення; договірне списання коштів на погашення кредиту з рахунків №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2.

ОСОБА_2 належно не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню коштів, внаслідок чого станом на 10.09.2013 року утворилась заборгованість перед позивачем на суму 173 710,58 доларів США, з яких 153 650,91 доларів США заборгованість за кредитом, 20 059,87 доларів США - по відсоткам.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому процентів.

Згідно частини 1 та 3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки і порядок його проведення обумовлено сторонами в розділі 5 укладеного договору іпотеки.

Тому вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд першої інстанції постановляючи рішення у порушення вимог ст. 215 ЦПК України не врахував положення ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" щодо необхідності зазначення у резолютивній частині рішення, крім загального розміру вимог, також всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, та неправильно зазначив загальну площу споруди оздоровчого комплексу, що передана в іпотеку, вказавши 41465,5 кв.м., в той час як згідно договору іпотеки її загальна площа становить 4146,5 кв.м.(а.с. 13).

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу.

Крім цього, п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2012 року N5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу з наданням права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

З наведених обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову Банку - звернення стягнення на предмет іпотеки з викладенням його резолютивної частини у відповідності з вимогами ст. 39 ЗУ «Про іпотеку».

Як видно зі змісту позовної заяви, позивачем заявлялись вимоги про стягнення з позичальника заборгованості за кредитом та звернення стягнення на предмет іпотеки. Суд першої інстанції ухвалив рішення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки і позивачем дане рішення в апеляційному порядку не оскаржується.

Крім того, одночасне стягнення суми боргу з боржника та звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить майновому поручителю, у рахунок погашення зазначеного боргу призведе до стягнення на користь кредитора однієї й тієї самої суми заборгованості одночасно як з боржника, так і з майнового поручителя за рахунок належного йому майна, тому таке одночасно неможливе.(п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2012 року N5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин").

В засіданні апеляційного суду представник корпорації «ТРК «Контакт» просив скасувати рішення суду та залишити позов Банку без розгляду, оскільки Банком оплачено судовим збором лише одну із двох заявлених вимог.

Проте такі твердження не заслуговують уваги. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 13 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив, якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (п.10 ч.1 ст. 80 ЦПК України). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

При зверненні з позовною заявою до суду позивачем правомірно однією квитанцією сплачено судовий збір у максимальному розмірі відповідно до п/п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір».

Не ґрунтуються на законі і вимоги відповідачів про застосування до даних правовідносин позовної давності.

За змістом частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Представник корпорації та ОСОБА_2 звернулись до апеляційного суду з заявою про застосування позовної давності на стадії апеляційного провадження, в суді першої інстанції така заява ними не подавалась.

Рішення по суті спору ухвалюється судом першої інстанції, а на стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка законності й обґрунтованості рішення суду (стаття 303 ЦПК України), тому заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Апеляційним судом на стадії апеляційного провадження правомірно та у межах наданих повноважень застосовується позовна давність за заявою, зробленою стороною у спорі під час розгляду справи в суді першої інстанції, до ухвалення рішення по суті спору.

Також не заслуговують уваги посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції вимог цивільного процесуального законодавства щодо належного повідомлення відповідачів про розгляд справи на 14 липня 2014 року.

Суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст. 74, 75 та 76 ЦПК України повідомив відповідачів ОСОБА_2 та Корпорацію «Телерадіокорпорація «Контакт» про розгляд справи на 14 липня 2014 року, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення 23 квітня 2014 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачі не отримували від Банку будь-яких вимог щодо сплати коштів по кредиту спростовуються матеріалами справи. Так на а.с.15 міститься ксерокопія вимоги про усунення порушень за зобов'язанням забезпечених іпотекою від 23.01.2014 року, яка була адресована відповідачам і отримана останніми 25 січня 2014 року (а.с.16).

Відповідно до положень ч.5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позовної заяви понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 3654, 00 грн..

Оскільки вимоги Банку задоволено в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить корпорації «Телерадіокорпорація «Контакт», тому понесені судові витрати у відповідності з положеннями ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь публічного акціонерного товариства «Фідобанк» з корпорації «Телерадіокорпорація «Контакт» в розмірі 3654,00 грн..

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Корпорації «Телерадіокорпорація «Контакт» задовольнити частково.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14 липня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково. Звернути стягнення на предмет іпотеки - споруди оздоровчого комплексу загальною площею 4146,5 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з споруди столової, споруди спального корпусу, споруди адміністративного будинку, споруди овочесховища, станції перекачки фекальних відходів, мазутної станції, щитової, дизельної станції, водонапірної башти, господарського корпусу, будинку сторожа, який належить Корпорації «Телерадіокорпорація «Контакт» на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 17 листопада 2005 року Осташковецькою сільською радою на підставі рішення Осташковецької сільської ради №35 від 28 жовтня 2004 року №30, зареєстрованого в Хмельницькому бюро технічної інвентаризації 17 листопада 2005 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстровим №12821547.

Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження».

Встановити початкову ціну для реалізації предмета іпотеки за договором іпотеки від 20 березня 2007 року на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.

З вартості предмета іпотеки публічному акціонерному товариству «Фідобанк» має бути сплачена заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором №014/1721/81/01588 від 20 березня 2007 року, яка виникла станом на 26 лютого 2013 року в розмірі 173 710,58 доларів США з яких: 153 650,91 доларів США простроченої заборгованості за кредитом; 20059,67 доларів США прострочених нарахованих відсотків за користування кредитом.

Стягнути з Корпорації «Телерадіокорпорація «Контакт» код ЄДРПОУ 2134214 на користь публічного акціонерного товариства «Фідобанк» понесені судові витрати в сумі 3654 грн..

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча /підписи/ Судді /підписи/

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду С.А. Карпусь