У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Штелик С.П., Черненко В.А.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ОСОБА_5, третя особа - публічне акціонерне товариство «Платинум банк», про визнання недійсними результатів прилюдних торгів, протоколу про проведення прилюдних торгів та акту державного виконавця, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Харківської області від 03 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому з урахуванням уточнень просив визнати недійсними прилюдні торги, які були проведені 30 вересня 2013 року з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, визнати недійсними акт державного виконавця від 10 жовтня 2012 року та протокол від 30 вересня 2013 року з проведення прилюдних торгів з реалізації вказаного вище арештованого нерухомого майна.

На обґрунтування своїх вимог зазначав, що 16 серпня 2013 року між Комінтернівським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі - Комінтернівський ВДВС ХМУЮ) та приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» в особі Харківської філії приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» ( далі - ПП «СП «Юстиція») було укладено договір про надання послуг з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації квартири АДРЕСА_1, що належить йому на праві власності. Прилюдні торги, переможцем яких стала ОСОБА_5, відбулися 30 вересня 2013 року.

Посилався на те, що ці торги проведені з порушенням пунктів 1.1, 1.4, 4.2, 5.1, 7.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення).

Зокрема, вказував, що у порушення п.1.1 Тимчасового положення до цього часу не існує жодного судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2, яка належить йому на праві власності.

Згідно з п. 1.2 іпотечного договору від 17 жовтня 2007року, укладеного між ним та ПАТ «Платинум Банк», початкова вартість предмета іпотеки становить 335 017 грн. Однак, у порушення п. 1.4 Тимчасового положення та ч. 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» початкова вартість на прилюдних торгах вказаної вище квартири була встановлена торгівельною організацією у розмірі 277 700 грн.

Згідно з протоколом проведення прилюдних торгів від 30 вересня 2013 року лот - квартира АДРЕСА_2 виставлявся на торги за наявності лише одного покупця у порушення п. 4.2 Тимчасового положення, згідно з яким лот виставляється на торги за наявності не менше двох покупців.

У порушення п. 5.1 Тимчасового положення, згідно з яким на підставі копії затвердженого протоколу переможець прилюдних торгів протягом семи банківських днів з дня затвердження протоколу, не враховуючи дня проведення прилюдних торгів, здійснює розрахунки за придбане на прилюдних торгах майно, та ч. 1 ст. 46 Закону України «Про іпотеку» кошти за придбане майно переможцем прилюдних торгів не були перераховані у визначений термін.

У порушення вимог п. 7.1 Тимчасового положення, згідно з яким прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися, у разі, зокрема, відсутності покупців або наявності тільки одного покупця або якщо жоден із покупців не запропонував ціну, вищу за стартову ціну лота, торги від 30 вересня 2013 року з продажу нерухомого майна відбулись за наявності лише одного покупця, а запропонована ним ціна не перевищувала стартову ціну лота.

Ураховуючи наведене, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, які були проведені 30 вересня 2013 року. Визнано недійсним протокол № 193-02/328/13/і від 30 вересня 2013 року з проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1. Визнано недійсним акт державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 10 жовтня 2012 року з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1. Провадження у справі відносно ПП «СП «Юстиція» закрито. Стягнуто в рівних частинах з Комінтернівського ВДВС ХМУЮ та ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 03 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_4 у позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, справу направити на новий апеляційний розгляд, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з положень ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказам Міністерства юстиції України від 27 жовтня1999 року № 68/5, в редакції, яка діяла на час підготовки та проведення прилюдних торгів, Закону України «Про іпотеку» та дійшов висновку про те, що прилюдні торги з реалізації арештованого майна - квартири АДРЕСА_1 були проведені з порушенням закону. При цьому суд вважав, що вказане вище нерухоме майно, яке підлягало реалізації на прилюдних торгах, хоча і було предметом іпотеки, але стягнення на нього звернуто державним виконавцем у межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення коштів, а тому реалізація майна позивача повинна проводитися державним виконавцем на загальних підставах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд виходив із відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_7, оскільки прилюдні торги були проведені згідно зі ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. ст. 45, 46 Закону України «Про іпотеку». Зокрема, суд зазначив, що прилюдні торги проведені з урахуванням наявності заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2010 року у справі за позовом ПАТ «Платинум Банк» до ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, а наявність одного покупця при проведенні 30 вересня 2013 року прилюдних торгів узгоджується з вимогами Закону України «Про іпотеку», оскільки предметом реалізації на цих торгах було нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком апеляційного суду.

При цьому, колегія відхиляє доводи скарги про те, що судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не існує, оскільки копія такого рішення наявна в матеріалах справи на а. с. 231-234.

Також не заслуговують на увагу і доводи скарги про те, що кошти за придбане майно переможцем прилюдних торгів не були перераховані у визначений п. 5.1 Тимчасового положення термін, оскільки перерахування ОСОБА_5 коштів 15 жовтня 2013 року не порушує прав ОСОБА_4

За таких обставин, оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд апеляційної інстанції з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про відмову ОСОБА_4 в позові.

Інші доводи скарги та матеріали витребуваної справи також не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 відхилити, рішення апеляційного суду Харківської області від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді С.П. Штелик

В.А. Черненко