_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/520/502/15
УХВАЛА

27.08.2015 року

Київський районний суд м.Одеси в складі

головуючого судді Чаплицького В.В.

за участю секретаря Непомнющого М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 2-6447/10 від 11.03.2011 року таким, що не підлягає виконанню, та зупинення стягнення за виконавчим листом № 2-6447/10 від 11.03.2011 року, -

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2010 року рішенням Київського районного суду м.Одеси було задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

11 березня 2011 року Київським районним судом м.Одеси видано виконавчий лист для примусового виконання рішення по справі № 2-6447/10.

03 серпня 2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з посиланням на те, що виконавче провадження за виконавчим листом № 2-6447/10 було відкрито на підставі незаконного звернення ПАТ «УкрСиббанк», так як за висновками заявника виконавчі листи у ПАТ «УкрСиббанк» відсутні, строк надання їх до виконавчої служби сплинув, крім того ПАТ «УкрСиббанк» втратило можливість та право стягнення за кредитними договорами № 0 від 14.11.2006 року і № 0 від 13.09.2007 року.

Заявник просив суд зупинити виконавче провадження, відкрите 19.05.2015 року та визнати виконавчий лист таким, що не підлягає примусовому виконанню.

Сторони в судове засідання не зявилися, судом приймались заходи, щодо належного сповіщення сторін про дату та час слухання справи для розгляду заяви в строки, передбачені ЦПК України.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволені заяви ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.369 ЦПК України, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Висновок, зроблений самим заявником про те, що у ПАТ «УкрСиббанк» відсутні виконавчі листи є субєктивним, та фактично спростовується постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2015 року, в якій зазначено, що саме за виконавчим листом № 2-6447/10 від 11.03.2011 року виданим Київським районним судом м.Одеси, було відкрито виконавче провадження.

Вказуючи у своїй заяві на те, що виконавчий лист не підлягає примусовому виконанню, заявник посилалася на те, що, стягувачем було пропущено строк на предявлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

З огляду на те, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження, то підстав вважати, що строк на предявлення виконавчого листа до виконання закінчився, у суду не має, оскільки у разі пропуску строку до предявлення виконавчого листа до виконання, державний виконавець зобовязаний відмовити у відкритті виконавчого провадження.

Також, заявник вказує на те, що ПАТ «УкрСиббанк» втратило право вимоги заборгованості за кредитними договорами № 0 та № 0, стягнутої за рішенням Київського районного суду м.Одеси від 06 грудня 2010 року, у звязку із укладанням договорів факторингу з ТОВ «Кей-Коллект», та державний виконавець не мав права за зверненням ПАТ «УкрСиббанк» відкривати виконавче провадження, так як таке звернення є не законним.

Статтею 26 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено перелік підстав, для відмови у відкритті виконавчого провадження, серед яких зазначеної заявником підстави не встановлено.

Таким чином, відмовляючи в задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає примусовому виконанню, суд виходить з того, що всі перелічені заявником порушення державного виконавця під час примусового виконання рішення суду, повинні розглядатися в межах скарги на дії державного виконавця відповідно до ст.ст.383-389 ЦПК України, а не шляхом подачі заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає примусовому виконанню.

Що ж стосується вимог заявника про зупинення виконавчого провадження, то в цій частині також слід відмовити, оскільки заявником не наведено обґрунтування вимог щодо зупинення провадження, адже ст.ст.37, 38 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені випадки зупинення виконавчого провадження виключно державним виконавцем, а не судом.

Крім того, зупинення виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим для примусового виконання рішення суду, фактично зупиняє виконання самого рішення суду, що є неприпустимим, та по суті є не захистом прав боржника, а порушує права іншої сторони виконавчого провадження стягувача.

За таких обставин, суд вважає за можливе в задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 2-6447/10 від 11.03.2011 року таким, що не підлягає виконанню, та зупинення стягнення за виконавчим листом № 2-6447/10 від 11.03.2011 року відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 210, 293, 369 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 2-6447/10 від 11.03.2011 року таким, що не підлягає виконанню, та зупинення стягнення за виконавчим листом № 2-6447/10 від 11.03.2011 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області протягом пяти днів через Київський районний суд м.Одеси.

Суддя Чаплицький В. В.