Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/506/15 Головуючий у 1 інстанції Філь О.Є.
Суддя-доповідач Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Кочеткової І.В.,

Суддів: Маловічко С.В.,

Воробйової І.А.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, з позовом до ОСОБА_3 про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначав, що відповідачкою по справі він перебував в зареєстрованому шлюбі з 30 листопада 1985 року по 17 листопада 2000 року.

В період шлюбу на підставі договору купівлі-продажу від 20 липня 2000 року ними була придбана квартира АДРЕСА_1. Вартість квартири на день подання заяви складає 135000 грн.

Добровільно здійснити розподіл квартири відповідач відмовляється.

На підставі викладеного, позивач просив суд, здійснити розподіл спірної квартири, визнавши за відповідачем ОСОБА_3 право власності на вказану квартиру, стягнути з відповідача на його користь вартість 1/2 частини квартири в розмірі 67500 грн.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2014 року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Не погоджуючись з зазначеним рішення суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість судового рішення, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначено саме апеляційному суду Запорізької області.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних.

Згідно статті 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

У відповідності до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 71 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Відповідно до ст. 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до чч. 2, 3 ст. 29 КпШС України поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу.

Для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності.

За змістом пункту 6 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України правила цього Кодексу щодо позовної давності стосуються тільки тих позовів, строк пред'явлення яких, встановлений попереднім законодавством, не сплив до 1 січня 2004 року. Якщо ж строк позовної давності закінчився до зазначеної дати, то до відповідних відносин застосовуються правила про позовну давність, передбачені Цивільним кодексом Української РСР 1963 року.

Відповідно до ст. ст. 71, 75 ЦК УРСР, який діяв на час спірних правовідносин загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено "позовна давність", встановлюється в три роки і позовна давність застосовується судами незалежно від заяви сторін.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 листопада 1985 року по 17 листопада 2000 року. В період шлюбу на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.2000 року, посвідченого нотаріально, на ім"я відповідача ОСОБА_3 була придбана спірна квартира АДРЕСА_1 (а.с.16).

Після розірвання шлюбу позивач в спірній квартирі не проживав, не був там зареєстрований, комунальні послуги не сплачував, витрат на утримання та ремонт не здійснював, тобто про порушення його майнових прав позивачу стало відомо ще в 2000 році, коли шлюб між сторонами було розірвано.

Стаття 10 КпШС України встановлювала, що в тих випадках, коли для захисту порушеного права встановлено строк позовної давності, він обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд правомірно виходив з того, що спірна квартира є спільним майном подружжя, проте позивач пропустив трирічний строк позовної давності, який розпочався 20 липня 2000 року і закінчився 17 листопада 2003 року.

Суд обґрунтовано вважав, що початком перебігу строку позовної давності є набуття права власності відповідачем на квартиру згідно договору купівлі-продажу на своє ім."я, про що знав позивач.

Наведене свідчить, що позивач, будучі обізнаним про його права на спірну квартиру, тривалий час (більше ніж 14 років) не заявляв своїх вимог на неї.

Посилання апелянта на те, що починаючи з 2000 року, коли сторони розірвали шлюб, він не втрачав інтересу до спірної квартири не підтверджено матеріалами справи та не впливає на правильність вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише відображують позицію позивача, висловлену в ході розгляду справи і полягають лише в переоцінці доказів, які належним чином перевірені і оцінені судом першої інстанції і не доводять порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права.

За таких обставин судова колегія вважає, що по справі постановлено законне і обгрунтоване рішення, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 -315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: