Дата документу 13.05.2015
ЄУ № 420/454/15-ц
Провадження №2/420/554/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 травня 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Тарасова Д.С.
при секретарі Теплинській О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, третя особа фізична особа підприємець ОСОБА_4,
Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідачів в якому просить стягнути з фінансових поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку заборгованість по кредитному договору № 012/304007/0172791 від 25.10.2013 року в сумі 767114,66 грн. та судові витрати.
В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає, у разі неявки відповідачів не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий Курєр», заяв про розгляд справи без їх участі суду не надавали.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що між ПАТ « ОСОБА_1 Аваль» та третьою особою - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, 25.10.2013 р було укладено Генеральний договір на здійснення кредитних операцій № 01/01-09-2/03/83 (далі Генеральний договір).
Пунктом 1.1 Генерального договору зазначено що, відповідно до умов Генерального договору кредитор зобовязується здійснювати на користь позичальника кредитні операції у межах сум загального ліміту та сублімітів, передбачених п.п.1.2,1.3 Генерального договору , а позичальник зобовязаний виконати всі обовязки, що витікають зі змісту Кредитної операції , Генерального договору, Умов та Договорів, і повністю погасити заборгованість у межах строку кредитної операції відповідного виду.
Відповідно до п.1.2 Генерального договору загальний ліміт становить 1310000,00 грн.
В рамках Генерального договору з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, 25.10.2013 р укладено кредитний договір № 012/304007/0172791 (далі Договір).
Згідно умов Договору, позивач надав третій особі кредит у розмірі 720000 грн. з кінцевим терміном повернення 24.10.2018 року, а позичальник зобовязався здійснювати погашення кредиту частинами відповідно до графіку та щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 19% річних.
Відповідно до п.2 Договору на взаємовідносини сторін за договором поширюються положення Генерального договору та Умов. Сторони зобовязуються дотримуватися умов Генерального договору та Умов проведення кредитних операцій , зокрема тих положень Умов, що регламентують умови надання кредитів.
Відповідно до п.7.1 Генерального договору позичальник зобовязаний виконати зобозання за договорами (в т.ч. здійснити погашення основної заборгованості , сплатити проценти, комісії, пеню, штрафи, та інші платежі) в порядку, визначеному договорами не пізніше останнього дня строку дії ліміту відповідної кредитної операції, а зобовязання щодо сплати комісії за встановлення та обслуговування загального ліміту за Генеральним договором не пізніше останнього дня строку дії загального ліміту.
Матеріалами справи встановлено, що починаючи з липня 2014 року третя особа ОСОБА_4 зобовязання з погашення кредитної заборгованості та заборгованості по нарахованим процентам у встановлені договором терміни не виконуює, що призвело до утворення простроченої заборгованості перед Банком.
У звязку з тим, що третьою особою не виконуються зобовязання по сплаті коштів за кредитним договором , банк має намір достроково повернути частину кредиту, що залишилася, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції , нараховані за неналежне виконання Кредитного договору, шляхом стягнення в судовому порядку загальної суми заборгованості за кредитом в розмірі 767114,66 грн. солідарно з фінансових поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3
Судом встановлено, що обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку з відповідачів фінансових поручителів, позивач посилається на п.2.1 Договорів поруки, ст.ст. 553, 555 ЦК України, як на підставу стягнення заборгованості у солідарному порядку, але з зазначеним суд не погоджується, з огляду на наступне.
Статтею 554 ЦК передбачено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
За змістом п.п.1.1.2,1.1.3, 1.1.4,1.2 договорів поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й позичальник, у тому числі за повернення основної суми боргу, процентів, комісій за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, зазначених у кредитному договорі.
Відповідно до п.1.1 договорів поруки відповідальність поручителя й боржника є солідарною.
При цьому умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.
У постанові ВСУ по справі № 6-185цс14 від 17.12.2014 року суд дійшов правового висновку про те, що увипадках укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобовязання, між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.
В звязку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в межах заявлених позовних вимог, а саме стягнення солідарно з поручителів суму заборгованості за кредитним договором, оскільки позовні вимоги в даному випадку не узгоджуються з вимогами ст.554 ЦК та умовами договорів поруки.
Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого.
В даній цивільній справі пердметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен із поручителів поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники. Також умовами договорів поруки передбачено право кредитора предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя.
Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами ч.3 ст.554 ЦК відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 223-233 ЦПК України, cуд
В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, третя особа фізична особа підприємець ОСОБА_4 - відмовити повністю.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: