Справа № 363/4145/14-ц Головуючий у І інстанції Підкурганний В.В.
Провадження № 22-ц/780/482/15 Доповідач у 2 інстанції Савченко
Категорія 49 22.01.2015
У Х В А Л А

іменем України

22 січня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Білоконь О.В., Антоненко В.І.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка навчається, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року позивачка ОСОБА_1 звернуласядо суду із вказаним вище позовом,який мотивувала тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають повнолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначала, що дочка навчається в Інституті суспільства Київського університету ім.Бориса Грінченка і у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу, хоча має таку можливість. Посилаючись на статті 199, 200 СК України, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 2000 грн. щомісяця до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2018 року.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19 листопада 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто із відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з 30 вересня 2014 року та до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років. В решті позову відмовлено.

Позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким її вимоги задоволити у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. Скаргу мотивує тим, що розмір аліментів, стягнутий судом є мізерним при теперішніх цінах. В той же час відповідач має доход близько 8000 грн. на місяць.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов частково та стягуючи аліменти, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що донька сторін ОСОБА_3 є повнолітньою, продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач як її батько спроможний надати таке утримання, яке визначене в розмірі 500 грн.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до положень ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина у твердій грошові сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання іншим з батьків.

Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком ОСОБА_3, яка є повнолітньою і навчається на денній формі Інституті суспільства Київського університету ім.Бориса Грінченка і потребує матеріальної допомоги.

Відповідач працює за трудовим договором на посаді водія у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 із 1 червня 2012 року по даний час і отримує заробіток в розмірі 1600 грн. (а.с.18).

Також встановлено, що від фактичних шлюбних стосунків відповідач має сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого рішенням Вишгородського районного суду від 10 вересня 2014 року із відповідача стягнуті аліменти в розмірі 550 грн. на місяць (а.с.19).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

За таких обставин суд обгрунтовано задоволив позов частково, визначивши розмір аліментів, що підлягає сплаті відповідачем, в розмірі 500 грн., з урахуванням встановлених у справі обставин, в тому числі необхідності сплати аліментів на малолітню дитину.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність розміру стягнутих аліментів потребам дочки не грунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ст.199 СК України стягнення аліментів можливо лише за умови спроможності батьків надавати матеріальну допомогу.

Позивачка не надала доказів, що відповідач спроможний надавати допомогу в більшому розмірі, ніж визначено судом. Зокрема судом встановлено, що відповідач має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 2008 року народження на якого рішенням суду стягнути аліменти в розмірі 550 грн.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що відповідач отримує дохід більше 8000 грн. не знайшли свого підтвердження і спростовуються довідкою про заробіток позивача, який становить 1600 грн. на місяць. Посилання апелянта на те, що відповідач утримує корову і від цього має дохід колегія суддів не приймає до уваги як такі, що не є належним доказом про доходи відповідача.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: